ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 139, 2016-03-01 13:00

ניסן סלומינסקי: רבותי, אנחנו פותחים את ישיבת ועדת חוקה.

ניסן סלומינסקי: הנושא הוא: הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 62) (הטרדת מוקד חירום), התשע"ו-2016.

ניסן סלומינסקי: האמת שאני רוצה בגילוי נאות לומר שהחוק הזה לא מתקדם כמו שצריך, ואם זה לא היה החוק שלי ושל חברי אלא הייתי ניטרלי כיושב-ראש ועדה, הייתי מתנהג ביתר תקיפות.

ניסן סלומינסקי: זה חוק שכבר מושכים אותו מקדנציה קודמת.

ניסן סלומינסקי: פשוט מושכים ומושכים ומושכים ושם דבר לא.

ניסן סלומינסקי: אם נסתכל מה קרה מהפעם הקודמת לפעם הזו, לא קרה שום דבר למרות שבפעם הקודמת דיברנו שאנחנו רוצים להכניס אלמנט מרכזי מאוד, בנוסף למה שכתוב פה, השתקת או הדממת המכשיר על ידי הוצאת גם הסים.

ניסן סלומינסקי: בשלב הראשון אמרנו שבועיים ואחר כך יותר.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת שזה עונש ממשי ודיברנו על זה והנה אנחנו מגיעים לישיבה ואין לנו אפילו נוסח כדי לעשות את זה.

ניסן סלומינסקי: אני יודע שעוזרי ניסוי כמה וכמה פעמים להתקדם עם זה ואפילו נקבעה ישיבה עם החברות כדי לדבר איתן, לשמוע אם יש להם הערות למרות שאנחנו יכולים להכניס בחוק והם יצטרכו לפעול לפי זה, אבל רוצים להיות חכמים אז לא הגיעו, רק רמי לוי אמר שהוא מוכן להגיע, אז ביטלנו את הישיבה.

ניסן סלומינסקי: אבל בינתיים לא התקדמנו שום דבר.

מרב מיכאלי: אין לנו נוסח.

ניסן סלומינסקי: אני יודע.

ניסן סלומינסקי: זה מה שאני אומר, אין לנו נוסח.

<אפרת חקק: אני אסביר - - -

ניסן סלומינסקי: רגע.

ניסן סלומינסקי: זה היה גילוי נאות.

ניסן סלומינסקי: עכשיו אני רוצה לפתוח ולומר שזו הצעת חוק שהוגשה על ידי שלושה חברי כנסת מכובדים, עמר בר-לב, מירב מיכאלי ואנוכי.

ניסן סלומינסקי: כמו שאמרתי בהתחלה, אם זה לא היה זה, כבר מזמן זה היה צריך להיגמר ולהפוך לחוק.

ניסן סלומינסקי: כל פעם אני תמיד שם את זה בסוף, אבל כשמגיע הרגע, אין לנו אפילו נוסח להצביע עליו.

מרב מיכאלי: אז מה אתה אומר לי ניסן, אם אנחנו רוצות להעביר חוקים, שניתן למישהו אחר?

ניסן סלומינסקי: כן, זה מה שקורה בוועדה, כדי שלא יבואו ויגידו שאני מקדם את החוק שלי אז תמיד הוא נדחה ונדחה ונדחה.

עמר בר-לב: אז אולי באמת נקדם את החוק הזה, וחוקים אחרים אפשר להשהות.

מרב מיכאלי: יש לנו הצעות, אגב, לחוקים שאפשר להשהות.

מרב מיכאלי: נגיד, לא דחוף לקדם חוקים של הוועדה.

מרב מיכאלי: אתה רואה?

מרב מיכאלי: זה למשל.

ניסן סלומינסקי: זה רעיון.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נחשוב על זה.

ניסן סלומינסקי: בבקשה, תסבירי.

<אפרת חקק: הנוסח שניסחנו בקריאה ראשונה כולל אך ורק עבירה פלילית על הטרדת מוקד חירום.

<אפרת חקק: הכוונה הייתה בזמנו להפוך את העבירה אחר כך לעבירת קנס.

<אפרת חקק: הבנו בדיון הקודם שהמשטרה לא עובדת עם המנגנון הזה שנקרא עבירת קנס חוץ מעבירות תעבורה, אז הכוונה של המחוקקים לא תתממש במובן הזה.

<אפרת חקק: היו כל מיני רעיונות אחרים להתמודד עם הבעיה של הטרדת מוקד 100.

<אפרת חקק: אחד הרעיונות היה לאפשר ניתוק של קו הטלפון וחסימה של המכשיר עצמו.

<אפרת חקק: יש עם המהלך הזה בעייתיות מסוימת בזה שאנחנו מכניסים דבר כזה דרמטי אחרי קריאה ראשונה.

<אפרת חקק: למרות שדיברנו על זה, זה לא פשוט לעשות מהלך שהוא כל כך שונה מהקריאה הראשונה.

ניסן סלומינסקי: אבל הודענו את זה.

ניסן סלומינסקי: לפני הקריאה הראשונה הודענו גם אני מעל הדוכן, אם אני לא טועה.

<אפרת חקק: כתבנו את זה גם בדברי ההסבר בכוונה וגם דיברנו על זה אבל צריכים לעשות את זה בזהירות רבה.

עמר בר-לב: הזכרנו את זה.

<אפרת חקק: כן, כן.

<אפרת חקק: צריכים לעשות את זה בזהירת רבה כדי שאנחנו כולנו נראה את הנוסח הסופי עם כל הפרטים, כדי שחברות הסלולר יראו את כל הפרטים.

<אפרת חקק: עד היום לא קיבלנו נוסח להצעה הזאת מהמשרד לביטחון פנים, שהבנתי שהם אלה שחשבו שזה הפתרון שיכול לעזור לנו בבעיה של הטרדת מוקד.

ניסן סלומינסקי: זה גם פתרון.

ניסן סלומינסקי: זה שולל משהו אחר.

ניסן סלומינסקי: זה תוספת.

<אפרת חקק: יש לי כמה שאלות, אם נתקדם עם הרעיון הזה.

<אפרת חקק: אחת השאלות היא האם בכל זאת צריכים לחוקק את העבירה.

ניסן סלומינסקי: מה שנעשה היום זה לגבש את כל הדברים שאנחנו רוצים.

ניסן סלומינסקי: ייכתב – את תכתבי את הנוסח, לא נסמוך על אחרים – ונעשה עוד במושב הזה ישיבה קצרה, אני מקווה שתהיה קצרה, כדי לאשר את זה לקריאה שנייה ושלישית.

ניסן סלומינסקי: כלומר, היום לא נוכל לאשר את זה כי אין לנו נוסח לאשר, אבל נכתוב את זה ועוד שבועיים או משהו כזה, נמצא את הזמן, נעשה דיון כדי לאשר את זה לקריאה שנייה ושלישית.

ניסן סלומינסקי: אז בואו עכשיו נלבן את הנושאים.

ניסן סלומינסקי: כן, יואל, בבקשה.

<יואל הדר: כמובן שאני מסכים עם מה שאדוני אמר לגבי החוק הזה שהוא קצת התעכב אבל אני רוצה להעלות איזשהו דבר יותר משובב נפש בעניין הזה שאנחנו עבדנו על החוק הזה במשך התקופה הזאת ולא על הפן הפלילי, מפני שלדעתנו הפן הפלילי של הקנס הפלילי עלול לפגוע במצב הקיים.

<יואל הדר: היום אפשר להכניס אדם למאסר אם הוא מטריד, ואם תעבירו רק את הנושא של הקנס, זאת אומרת שאנחנו פועים באפשרות להכניס אותם למאסר כי תהיה חלופה של קנס.

<יואל הדר: אני לא חושב שזו הייתה הכוונה של חברי הכנסת.

ניסן סלומינסקי: אמת.

<יואל הדר: לאור האמור, הנושא שעלה זה הנושא של החסימה של הקווים.

<יואל הדר: אנחנו לא רק שקיימנו ישיבות פנימיות של משרדי הממשלה – לא הגענו אולי להסכמה עם כולם, אבל יש לנו מצע כמעט גמור מבחינתנו ולכן - - -

ניסן סלומינסקי: אתה מתאר את זה כאילו מדובר ניסו לתקוף את כל המתקנים של איראן וזה עוד קטן לעומת מערכת של דיונים על הדבר הזה.

<יואל הדר: יש הרבה מאוד גורמים מעורבים פה, לרבות חברות התקשורת שאני שמח שלפחות אלי הרוב הגיע לישיבה.

ניסן סלומינסקי: לכן ביקשתי מכם שתעשו את זה ולא אנחנו כי אלינו רק רמי לוי רצה לבוא אז ביטלתי את זה ואמרתי שאני אכפה עליהם דרך החוק.

<יואל הדר: לזכותן של חברות התקשורת שבאו ואחרי שהסברנו להם את החשיבות, אני חושב שהם הלכו יחד אתנו ולא נגדנו בעניין הזה.

<יואל הדר: למרות שהן חברות עסקיות הן הבינו את הבעייתיות שיש בכל גופי ההצלה לפחות, אנחנו יודעים שיש בין 20% ל-30% שיחות מטרידות.

<יואל הדר: אם המשטרה מקבלת בין 9 ל-10 מיליון שיחות בשנה, אז אנחנו מגיעים למעל 2 מיליון שיחות שנחשבות שיחות מטרידות.

<יואל הדר: לא סתם מישהו בטעות התקשר או שאמר שלא ראה משהו כמו שצריך אלא באמת שיחות מטרידות.

עמר בר-לב: מטרידות בנושאים ביטחוניים או בכלל?

<יואל הדר: בכלל.

ניסן סלומינסקי: להטריד ולסתום את הקו.

<יואל הדר: להטריד את ה-100.

<יואל הדר: אני לא יודע מה שיקולים של אותו אחד, לא נכנסתי לנפש של המטריד.

<יואל הדר: אבל יש לנו סוגים שונים של הטרדות, כשאנחנו מדברים על הטרדות ולא על טעויות.

<יואל הדר: לכן חשבנו יחד עם הוועדה לפני קריאה ראשונה על שתי חלופות.

<יואל הדר: הוועדה הורידה חלופה אחת שחשבו שהחברות עצמן יגבו קנסות אבל הוועדה חשבה שזה שלא ראוי, ואני חושב שהוועדה צדקה בנושא הזה.

<יואל הדר: נשארנו עם הנושא של חסימות קווים.

<יואל הדר: אני רוצה לרענן למי שלא זוכר את מה שחשבנו לעשות.

ניסן סלומינסקי: רגע, לפני החסימה.

ניסן סלומינסקי: לגבי החלק הראשון, מה אנחנו מסכמים?

<יואל הדר: אם אדוני יקדם את הנושא הזה, אני חושב שאדוני פוגע במצב החקיקה הקיים, אלא אם תמצאו איזושהי סגירת מעגל שאומרת שזה לא - - -

ניסן סלומינסקי: מה המצב הקיים כיום?

<יואל הדר: מי שעובר על חוק "בזק", מפריע לקווים או מטריד קווים, זה עד 3 שנים, אם אני לא טועה.

ניסן סלומינסקי: בפועל, על סמך החוק הזה שקיים בלעדינו, עד היום השתמשו בו?

ניסן סלומינסקי: הוגש משהוא נגד מישהו או שזה אות מתה?

ניסן סלומינסקי: מאחר ומדובר על 3 שנים - - -

<יואל הדר: גם קנסות זה אותו דבר כי מבחינת חקירה זה אותו סוג של פעילות שצריך לעשות.

ניסן סלומינסקי: אבל בשביל להכניס מישהו למאסר על דבר כזה, יכול להיות שאתה אומר: עזוב, אני לא אגע.

<יואל הדר: לא, לא.

<יואל הדר: יש גם חלופת קנס וזה לא פותר את הבעיה כי כל החקירות הן יותר מדי בשביל המשטרה ומופנית תשומת הלב שלה לכל-כך הרבה דברים אחרים שבסדרי העדיפויות, להגיע לדבר הזה, זה לא נכנס לסדר עדיפות - - -

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת שאנחנו מרימים ידיים?

<יואל הדר: לא.

<יואל הדר: אנחנו לא מרימים ידיים.

<יואל הדר: אני רוצה לדבר על מה שאנחנו מציעים פה שיכול להיות חלופה טובה.

ניסן סלומינסקי: חלופה שעליה המשטרה כן תעשה את הבדיקות והכול?

<יואל הדר: כן.

<יואל הדר: היא פחות צריכה לעשות, לא שהיא לא צריכה, היא צריכה לעשות פחות.

<יואל הדר: אני חושב שזה נותן לה מענה.

<יואל הדר: עשיתי את זה בשילוב - - -

ניסן סלומינסקי: טוב, בוא נשמע את זה ונראה.

<יואל הדר: המשטרה הייתה יד ביד אתנו, אנחנו המשרד לביטחון פנים, ולכן אני רוצה לדבר על המהות.

<יואל הדר: יש לנו גם נייר תומך.

<יואל הדר: יש חילוקים שאולי נצטרך לשים על שולחן הוועדה וכל משרדי הממשלה שרוצים יעירו את ההערות שלהם, לרבות חברות התקשורת.

<יואל הדר: אני חושב שזה יקדם את העניין באופן מהותי.

<יואל הדר: המטרה היא כן לעשות.

<יואל הדר: חשבנו שצריך לתת פתרון לבעיה שמישהו מתקשר ומטריד.

<יואל הדר: לכן אנחנו מציעים משהו שאנחנו חושבים שהוא מידתי: בפעם הראשונה שהוא מתקשר ומטריד, על הצג של המשטרה, קו 100, 101 – 102 קצת יותר מורכב, נדבר על זה בהמשך – עולה המספר ואז נשלחת אליו הודעה אלקטרונית: תדע לך, אתה מטריד, אתה מתבקש להפסיק את ההטרדה.

<יואל הדר: זה בפעם הראשונה.

עמר בר-לב: איך אתה יודע שהוא מטריד?

<יואל הדר: אני יודע שהוא מטריד, קו 100 יודע בהתנהלות שלו.

עמר בר-לב: מישהו מצלצל ואומר: נחטפתי.

<יואל הדר: הוא מתחיל לקלל.

<יואל הדר: לא, הוא מתחיל לקלל.

עמר בר-לב: בוא רגע נדבר על הדוגמה שלנו.

<יואל הדר: אני מדבר כשהמשטרה מגיעה למסקנה שהוא מטריד.

<יואל הדר: היא מקשיבה למה שנאמר והוא מתחיל לקלל.

עמר בר-לב: בסדר, ברור שזה מטריד, אבל - - -

ניסן סלומינסקי: מה עושים במקרה כזה?

ניסן סלומינסקי: עוד מעט נעבור למקרה יותר מסובך.

<יואל הדר: זה לא משנה.

<יואל הדר: עוד מעט תראה למה זה לא כל-כך משנה, כי בפעם הראשונה - - -

ניסן סלומינסקי: מה שאתה שואל, עמר, זה לשאלה איך אפשר להגדיר אותו כמטריד.

ניסן סלומינסקי: אבל נניח שהגדירו אותו כמטריד, מאותו רגע מה קורה?

<יואל הדר: שולחים לו הודעה.

<יואל הדר: לא עושים לו כלום.

<יואל הדר: בפעם הראשונה לא עושים לו כלום, רק שולחים לו הודעה: תדע לך, אתה מטריד אותנו.

<יואל הדר: אם הוא לא ימשיך בזה, אז אין בעיה, לא קרה כלום.

<יואל הדר: פעם שנייה, אותו דבר, לא עושים לו כלום.

<יואל הדר: הוא מקבל הודעה: דע לך, אתה מטריד אותנו.

<יואל הדר: בפעם השלישית מודיעים לו: אתה מטריד ואתה מוזמן לשימוע.

<יואל הדר: גם זה אלקטרונית.

<יואל הדר: יש הבדל – את זה למדנו – בין טלפונים כשרים לטלפונים שלא כשרים: לטלפונים כשרים אי אפשר לשלוח סמס, אז עושים את זה בהודעה אלקטרונית, משאירים לו הודעה במזכירה.

<יואל הדר: זאת אומרת יש חלופה גם לעניין הזה.

אורי מקלב: אם אין לו מזכירה?

<יואל הדר: במזכירה האלקטרונית של הטלפון.

מרב מיכאלי: תא קולי.

מרב מיכאלי: זה לא מזכירה אלקטרונית, זה תא קולי.

<יואל הדר: אם מישהו מתקשר 3 פעמים ומטריד ועושה את זה מפריפייד, הכוונה שלו היא להטריד.

<יואל הדר: הרי לא עושים כלום בפעמיים הראשונות.

<יואל הדר: גם בפעם השלישית לא עושים כלום.

ניסן סלומינסקי: זה יכול להיות גם עם טלפון של "בזק"?

<יואל הדר: לא נכנסנו לנייח כי בנייח בקלות אתה יודע מאיפה הוא מתקשר, מהבית.

<יואל הדר: זה יותר קל מבחינה זו.

<יואל הדר: אם באמת רוצים לטפל, אפשר לטפל.

ניסן סלומינסקי: מה קורה אחרי הפעם השלישית?

<יואל הדר: אחרי הפעם השלישית מזמינים אותו לשימוע, גם אלקטרונית.

<יואל הדר: אם הוא בא לשימוע ומסביר: זה לא אני, זה הבן שלי, בפעם הבאה אני לא אעשה את זה.

<יואל הדר: אם המשטרה משתכנעת שבאמת זה לא הוא - - -

ניסן סלומינסקי: אם הוא לא בא לשימוע או שזה קרה פעם רביעית?

<יואל הדר: או שהמשטרה לא השתכנעה כי באמת הוא זה שמטריד, אז פונים לחברות התקשורת ומבקשים מהן לחסום את הסים שלו למשך שבוע, 7 ימים.

<יואל הדר: לחברות התקשורת יש אפשרות הזאת לחסום.

<יואל הדר: אם מישהו יתקשר לחברת התקשורת, היא תודיע לו: המשטרה ביקשה מאתנו לחסום, תפנה למשטרה.

<יואל הדר: עדיין יש אפשרות שיפנה למשטרה והיא תחליט את מה שתחליט.

<יואל הדר: אחרי שבוע מוחזר לו הקו במנגנון אלקטרוני – לא לוקחים את הסים באופן פיזי – ואז עוד פעם שלוש פעמים, פעם ראשונה, פעם שנייה, שלישי, עוד פעם שימוע, עוד פעם יעשה את זה – יש 14 יום חסימה.

ניסן סלומינסקי: למה אתם צריכים לעשות את כל התהליך הזה?

ניסן סלומינסקי: אם אחרי שכבר חסמת אותו שבוע ואחרי שפתחתם לו הוא ממשיך, למה עוד פעם לעשות את כל התהליך הזה ולא ישר לעבור ל-14 יום?

<יואל הדר: יכול להיות שגיד: זה לא אני, זה הבן שלי - - -

ניסן סלומינסקי: הוא כבר אמר שזה לא הוא בפעם הראשונה - - -

<יואל הדר: בפעם הראשונה לא אמר כלום.

<יואל הדר: נניח שהוא לא בא לשימוע, אז חסמו לו.

ניסן סלומינסקי: אז תחסמו לו פעם שנייה עד שהוא יבוא לשימוע.

ניסן סלומינסקי: הרי זה רק מטריד אתכם והופך את זה למשחק כזה, עוד פעם ועוד פעם.

<יואל הדר: באותה מידה יכולת להגיד פעמיים - - -

ניסן סלומינסקי: אני מבין, ההליך הראשון, עד שבררתם, הזמנתם לו שימוע, אם האיש בא ושכנע, טוב.

ניסן סלומינסקי: אם הוא לא שכנע או לא בא לשימוע סימן שאכן זה כך ואתם סוגרים אותו לשבוע.

ניסן סלומינסקי: מאה אחוז.

ניסן סלומינסקי: ומודיעים לו שזה קשור למשטרה.

ניסן סלומינסקי: אם לא עשה כלום וממשיך בהטרדה אחרי שפתחתם לו את החסימה, סוגרים לו ל-14 יום.

ניסן סלומינסקי: למה אתם צריכים עוד פעם את כל התהליך?

<יואל הדר: אני לא צריך.

<יואל הדר: אם חברי הכנסת ירצו פעמיים, נקבל פעמיים.

<יואל הדר: זה פשוט, לא כזה ראה וקדש.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: סוגרים ל-14 יום.

ניסן סלומינסקי: ואחר כך?

<יואל הדר: עוד פעם עושה את אותו מסלול וחוסמים קבוע את הסים.

ניסן סלומינסקי: כל זה מדובר אם אלה נערים או אנשים שמקללים, מטרידם וכולי, אבל יש מטרידים הרבה יותר מסובכים, שאומרים לך דברים שגורמים לך להוציא כוחות לשטח, אתה משתק גזרות.

ניסן סלומינסקי: אותו אחד שישב באוטובוס ודיבר על זה שנחטף, סגרו את כל גוש דן, אם אתה זוכר, והוא יושב לו מבסוט באוטובוס ומבסוט שהצליח להתל ולא רק זה, כל גוש דן נחסם והוציאו המון כוחות.

ניסן סלומינסקי: מה אנחנו עושים עם האיש הזה?

<יואל הדר: אין שום בעיה.

<יואל הדר: כמו שמישהו טען שחטפו אותו, זה היה לחברון, הגישו נגדו אחרי זה תביעה תביעה נזיקית.

ניסן סלומינסקי: אז הוא נכנס לקטגוריה הראשונה שקיימת היום בחוק.

<יואל הדר: לא רק זה, גם תביעה נזיקית.

<יואל הדר: כל החלופות שאפשר.

<יואל הדר: אנחנו לא מאבדים חלופות.

ניסן סלומינסקי: הבנתי, אנחנו לא מאבדים.

ניסן סלומינסקי: מטרידן מהסוג הזה שגם גרם לנזקים, חוץ מההליך של ההטרדה, אנחנו גם מטפלים בו בתחום של הנזקים שהוא גרם.

<יואל הדר: כדי שחברות התקשורת ילכו אתנו, כמובן שאם אנחנו מורים לחברות התקשורת לנתק, לא תהיה להן אחריות כשזו הוראה שלנו.

<יואל הדר: זה גם מה שהגדרנו כדי שלא יהיה מצב שהן תיחשפנה למשהו שאנחנו דרשנו מהן.

<יואל הדר: כמובן, לקצין משטרה יש סמכות קודם להורות על החזרה משיקולים מבצעיים של המשטרה.

<יואל הדר: השימוע, הצענו שייערך על ידי מישהו מסוים במשטרה שלא כולם יוכלו להורות על ניתוקים אלא על ידי קצין מוסמך לצורך העניין הזה.

<יואל הדר: גם בכב"א אותו דבר.

<יואל הדר: לגבי מד"א, נכנסנו לבעיה שעוד לא פתרנו אותה כי מד"א היא גוף אזרחי.

<יואל הדר: האם זה ראוי שגוף אזרחי יפנה ויבקש לנתק - - -

עמר בר-לב: זומן לשימוע או שלא שכנע או שלא הגיע, אז מה?

עמר בר-לב: חוסמים לו את הקו?

<יואל הדר: כן, לשבוע.

<יואל הדר: הוא יכול לקנות סים אחר, נכון?

<יואל הדר: לרוב האנשים יש קו שמשוייך להם.

<יואל הדר: המספר שלהם הוא מאוד חשוב, כך אפשר להגיע אליהם.

<יואל הדר: אם תנתק את האפשרות להגיע אליהם, זה הדבר שהכי מפריע להם.

<יואל הדר: העלות היא עלות שולית כי הוא יכול לקנות עוד סים.

<יואל הדר: אנחנו מקווים שההפרעה תגרום לך שהוא יחשוב פעמיים לפני שיעשה את זה עוד פעם.

<יואל הדר: המטרה היא התראתית, חינוכית ולאו דווקא מעבר לעניין הזה, בתקווה שזה מה שיגרום לרוב האנשים.

<יואל הדר: אם נקטין מ-2 מיליון שיחות ל-200 אלף בגלל זה, אז גם עשינו משהו.

ניסן סלומינסקי: פרט לאלה שגורמים נזקים של הוצאת כוחות ודברים כאלה, בלי קשר לכל תהליך החסימה, גם תהיה תביעה אזרחית.

<יואל הדר: אזרחית או פלילית.

ניסן סלומינסקי: אות שתיהן ביחד.

<יואל הדר: לגבי הברזל, שאתה יכול להחליף בו סים.

<יואל הדר: אם מישהו יחליף סים, אז גם נבקש – זה כתוב בהצעה שלנו – את מספרי הברזל מהחברות, זה לא יהיה אונליין, נקבל אותם ונוכל לעקוב אחרי הברזלים כדי להגיע אל אותו אדם.

<יואל הדר: כלומר, גם אם יחליף את הסים, תהיה לנו אפשרות להגיע אליו.

<יואל הדר: זו תהיה חקירה פרטנית לגבי מישהו ספציפי.

<יואל הדר: ברגע שתרד כמות השיחות, אני מקווה, יישארו רק המטרידים - - -

אורי מקלב: תחרימו את המכשיר?

<יואל הדר: לא.

<יואל הדר: מכשיר אפשר לקנות ב-100 שקלים.

אורי מקלב: מה תעשה עם הברזל שלו?

אורי מקלב: יחליף סים ואז תגיע אליו - - -

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: המספר - - -

<יואל הדר: אם הוא מטריד אותי, יש לי כתב אישום.

<יואל הדר: הרבה חותר קל להגיע לכתב אישום.

אורי מקלב: מה תעשה בסוף?

ניסן סלומינסקי: איפה נמצא מספר הטלפון של האיש?

ניסן סלומינסקי: זה בסים?

ניסן סלומינסקי: כשאתה לוקח את הסים, זאת אומרת, שאם מישהו רגיל לצלצל לטלפון שלי - -

<יואל הדר: הוא לא יוכל לצלצל לטלפון שלך.

ניסן סלומינסקי: - - אני אצטרך לספר לכולם שיש לי מספר חדש?

<יואל הדר: נכון.

ניסן סלומינסקי: בסדר, זה עונש קשה מאוד, בדרך כלל.

עמר בר-לב: מי מגדיר שזו הטרדה בשביל להתחיל את התהליך?

<יואל הדר: כתוב "גורם", אם זה מד"א או אם זה כב"א שפונים אליו, הוא זה שיגדיר שזו הטרדה לפי הגדרה שבחוק, כמובן.

<יואל הדר: יש הגדרה בחוק להגדרה.

עמר בר-לב: אתה מוכן לחזור כדי שנדע?

<איילת לוי: זה מוגדר כך: "שיחת הטרדה" – שיחה לרבות צלצול ללא מסר או אמרה למוקד חירום, יש בה כדי לפגוע, להפחיד, להקניט, לקלל, ללעוג, להטריד, ליצור חרדה או להרגיז, לרבות קריאת שווא לעזרה או פנייה שלא לצורך למוקד חירום שיש בה כדי להפריע למוקד החירום בעבודתו.

<איילת לוי: ".

<איילת לוי: הנוסח הזה של ההגדרה מקובל על כולם.

ניסן סלומינסקי: רכישת סים חדש, אפשר להיכנס לחנות ולרכוש?

<יואל הדר: 50 שקלים עולה לך.

<יואל הדר: לא דורשים ממך כלום.

ניסן סלומינסקי: אין שום פיקוח.

<יואל הדר: אין שום דרישה, אין פיקוח.

<יואל הדר: אנחנו מקווים \ה יגרום לאנשים לחשוב פעמיים לפני שמטרידים.

ניסן סלומינסקי: התעוררה שאלה לגבי המוקדים.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מדברים כרגע על מוקד של משטרה, של כיבוי אש, מוקדים ביטחוניים במועצות - - -

<יואל הדר: לא דיברנו על זה.

<יואל הדר: יצרנו תוספת לחוק כדי שאפשר יהיה להוסיף באישור ועדה – הוועדה שלכם – גורמים כאלה ואחרים לפי שיקול דעת של הממשלה ושל הכנסת.

אורי מקלב: כתוב כאן "מוקד חירום ביטחוני".

<אפרת חקק: אין לך את הנוסח.

<אפרת חקק: הם מדברים על הנוסח החדש שאנחנו עדיין לא ראינו.

<יואל הדר: כל הרעיון לא נמצא - - -

ניסן סלומינסקי: נמצאים כאן גופים שעוסקים בזה אבל הם אזרחיים.

ניסן סלומינסקי: הם יכולים להיכנס לתוך מסגרת כזו?

<חזקי פריד: מד"א הוא תאגיד סטטוטורי, כך שאנחנו יכולים להיכנס גם - - -

ניסן סלומינסקי: לא שאלתי לגבי מד"א.

אורי מקלב: אני שואל דווקא על ער"ן קודם, מתחיל עם ער"ן.

אורי מקלב: ער"ן נקרא גם מוקד חירום ודווקא שם יש הטרדות בגלל שזה חלק מסגנון הטלפון או האנשים האלה.

אורי מקלב: הוא מוקד חירום, בסופו של דבר הוא מוקד חירום, הרבה אנשים ניצלו דרך ער"ן, אנשים שעמדו לפני התאבדות - - -

ניסן סלומינסקי: מה עמדתכם לגבי המוקדים האזרחיים האלו?

<יואל הדר: זה בעייתי, גם לגבי הנושא של השימוע.

<יואל הדר: האם ראוי שגוף אזרחי יעשה את השימוע?

<יואל הדר: האם זה ראוי שהוא יפנה לחברת תקשורת לחסום את כל הסים?

<יואל הדר: זו הכוונה.

<יואל הדר: אני חושב שזה בעייתי.

<יואל הדר: לטעמי זה בעייתי.

<יואל הדר: הרי הוא חוסם את כל הסים.

<יואל הדר: הוא לא חוסם את הפנייה לער"ן.

עמר בר-לב: בכל המקרים השימוע במשטרה או שלא?

<יואל הדר: או כב"א.

<יואל הדר: אמרנו גם כב"א כי הם עובדי מדינה.

ניסן סלומינסקי: עם מד"א אין לכם בעיה, נכון?

<יואל הדר: מבחינתי עם מד"א יש בעיה.

<יואל הדר: צריך לדון בנושא הזה לגבי מד"א.

<יואל הדר: לגבי המשטרה וכב"א אין לנו בעיה.

ניסן סלומינסקי: המוקדים הביטחוניים של המועצות שזה ביטחוני פרופר: יושבים שם גם אנשי ביטחון.

ניסן סלומינסקי: בכל מועצה אזורית או מועצה מקומית, אצלנו לפחות, יש מוקד ביטחון שאתו מתקשרים כולם.

ניסן סלומינסקי: אם על מישהו זורקים אבנים או משהו, קודם כל הוא מתקשר למוקד והם הראשונים שיוצאים לחלץ לפני כולם.

<יואל הדר: בחוק שמוצע אפילו לקריאה ראשונה הם לא הוזכרו.

<יואל הדר: מבחינת

<יואל הדר: כם - - -

ניסן סלומינסקי: זו הדוגמה שלקחתי, של גוש עציון.

ניסן סלומינסקי: המוקד של גוש עציון, המקרה של שלושת הנערים הוא היה הגורם, זה מוקד של המועצה האזורית.

<יואל הדר: לגבי זה, הם עובדי רשויות מקומיות, נכון?

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע להגיד לך.

ניסן סלומינסקי: לא חושב.

ניסן סלומינסקי: להערכתי יש שם מגוון.

אורי מקלב: הבת של דפנה מאיר התקשרה דבר ראשון למוקד של היישוב.

ניסן סלומינסקי: ודאי.

ניסן סלומינסקי: כולם מתקשרים.

ניסן סלומינסקי: זה נמצא אצלם.

ניסן סלומינסקי: הם הראשונים שגם יגיעו לחלץ.

<יואל הדר: אדוני, יש את הדברים שאנחנו חלוטים וישנם דברים שלא ברורים.

<יואל הדר: אנחנו לא יודעים כמה החוק הזה יצליח או לא.

<יואל הדר: אמרתי שיש תוספת שאפשר להוסיף אחרי זה.

אורי מקלב: - - - בוא נראה - - -

עמר בר-לב: שהשימוע יהיה רק במשטרה.

ניסן סלומינסקי: השימוע כן, אבל אני אומר שכדי שלא יחסמו את המוקדים האלה - - -

עמר בר-לב: נכון.

עמר בר-לב: שזה יהיה כלול בחוק, אבל השימוע יהיה במשטרה.

<יואל הדר: אבל יש בעיה, להעמיס על המשטרה לעשות שימועים לכולם, אתה מכניס מערבולת – אני מציע שנתחיל בזה ואחרי זה אפשר - - -

ניסן סלומינסקי: מתי אנחנו מקבלים את הנוסח שלכם?

<יואל הדר: הנוסח לא גמור, הוא עם הערות, אבל אפשר להעביר מבחינתי להתייחסות שלכם.

ניסן סלומינסקי: ואז אפשר לקדם אותו במהירות.

ניסן סלומינסקי: עברתם עם משרדי הממשלה האחרים?

<יואל הדר: כן.

<יואל הדר: אני רואה שאביטל מאוד רוצה לדבר.

ניסן סלומינסקי: אתם עשיתם - - -

<יואל הדר: ישבנו כמה פעמים.

<יואל הדר: אמרתי שבתקופה הזאת ישבנו כמה וכמה ישיבות, גם עם משרדי הממשלה האחרים, פעם אחת עם חברות התקשורת וגם העברנו כל מיני נוסחים והגענו לא למאה אחוז שלמות והסכמה, אבל לפחות - - -

<אביטל בגין: לא נביע התנגדות להצעה הזאת, אבל אני רוצה בכל זאת להציג לוועדה את הבעיות שאנחנו רואים בה.

<אביטל בגין: חשוב לשים לב שהמנגנון שהוצע פה על-ידי המשרד לביטחון פנים הוא מנגנון ענישה ולא מנגנון מניעה.

<אביטל בגין: כיוון שכיום המוקדים יכולים לחסום את המטרידים כשהם מתקשרים אליהם, זה המנגנון המונע מאדם לחזור ולהטריד את המוקד.

<אביטל בגין: אפשר בזה לשחק בהגדרה כמה מהר אתה חוסם את האדם, מתי אתה בכל זאת פותח, זה דבר שהוא בתוך השיקולים של המשטרה, מתי זה נכון באיזון בין העובדה שאנחנו עדיין רוצים להציל חיים ולדאוג לרווחתם גם של מטרידנים אנשים שיותר יוצרים בעיון ובין הרצון שהמערכת הזאת שתפעל באופן תקין.

<אביטל בגין: כאשר הולכים לכיוון של חסימת הקו בכלל, אין קשר בין מטרה של מניעת המוקד ובין האמצעי שנבחר פה.

<אביטל בגין: זה פשוט אמצעי שהוא מכאיב לאדם.

אורי מקלב: זו ענישה.

<אביטל בגין: זו ענישה.

ניסן סלומינסקי: אביטל, נניח שמישהו הטריד את המוקד באחד הרבעים בירושלים ורואים את המספר והוא נחסם.

ניסן סלומינסקי: מחר הוא מטריד את מד"א או כיבוי אש, ברגע שבמקום מסוים חוסמים אותו, זה לא אוטומטית רץ בכל הארץ, נכון?

ניסן סלומינסקי: הוא יוכל כל יום להטריד מישהו אחר.

<אביטל בגין: זו שאלה של תיאם בין הגופים.

<אביטל בגין: אין שום בעיה להעביר את המידע הזה, ותחת הנהלים הפנימיים של מי אתה מגדיר מטריד, להחליט אם מספיק שפנה איך רק פעם אחת ולא 5 פעמים ב-24 שעות או 10 פעמים ב-48 שעות.

<אביטל בגין: כל גוף - - -

ניסן סלומינסקי: נניח הגדירו על מספר מסוים שזה מטריד - - -

<אביטל בגין: אין בעיה.

<אביטל בגין: בין הנהלים, בין הגופים, לתאם שתהיה העברת מידע ושיעדכנו זה את זה.

ניסן סלומינסקי: אז בכל המוקדים בארץ זה יוגדר כמספר - - -

<אביטל בגין: זה לא קשור לחקיקה.

<אביטל בגין: זו התנהלות פנימית בין הגופים.

ניסן סלומינסקי: זה אפשרי טכנית?

<אביטל בגין: אני לא יודעת.

<אביטל בגין: על זה הגופים צריכים להשיב.

<אביטל בגין: אני לא יודעת אם זה אפשרי או לא.

ניסן סלומינסקי: אפשרי שהוא ייחסם בכל המוקדים?

<יואל הדר: - - - כל הגופים כי אנחנו לא אומרים לגופים פרטיים.

ניסן סלומינסקי: לא גופים פרטיים.

ניסן סלומינסקי: כל גופי המשטרה.

ניסן סלומינסקי: מי נכנס בפנים?

ניסן סלומינסקי: משטרה, כב"א ומד"א.

ניסן סלומינסקי: צבא זה משהו אחר אנחנו עוד לא יודעים על המוקדים הביטחוניים.

<יואל הדר: בכל מקרה לא תהיה העברה אונליין.

<יואל הדר: אין לנו מערכת טכנולוגית משותפת.

<יואל הדר: זה מערכת הרבה יותר מורכבת של העברה.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, כשאתה חוסם, נניח, ברובע של המשטרה, הוא חוסם את המספר הזה.

ניסן סלומינסקי: הוא יכול להעביר לכל מוקדי המשטרה בארץ שהמספר הזה מטרידן?

<יואל הדר: כן, המשטרה נמצאת.

<יואל הדר: כן.

<יואל הדר: בתוך המשטרה כן.

<יואל הדר: מד"א וכב"א זה מורכב יותר.

<יואל הדר: זה גם לא יהיה אונליין, זה יהיה בדיסקטים.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, שגם אחרי מה שאת אומרת, יש לנו עניין למצוא את הדרך לחסום אותו, כי אם הוא לא יצליח להטריד פה, הוא יטריד במקום אחר.

מרב מיכאלי: אבל אני מבינה שאתם חוסמים אותם כבר היום.

<יואל הדר: רק לאותו מוקד.

<יואל הדר: 100 ל-100.

מרב מיכאלי: אני מבינה - - -

<אביטל בגין: היום כבר חוסמים אותו.

<אביטל בגין: המעבר הזה, לחסום לו את כל הסים, זה בעצם עונש ואני חושבת שזה לא נכון שאין לנו פה את השיקול המניעתי שהוועדה שתאפשר לגוף מנהלי להטיל עונש בצורה הזאת, כשבעצם אתה יכול לפגוע בכל מיני דרכים: אתה יכול לקחת לאדם את הטלוויזיה, זה מאוד-מאוד יפריע לו אם נחסום לו.

<אביטל בגין: אין פה קשר רציונלי - - -

ניסן סלומינסקי: אבל את לא מרגישה שזה מניעתי?

<אביטל בגין: לא.

ניסן סלומינסקי: אותו אחד שחוסמים לו את הפלאפון, בשבוע הזה לא יכול להטריד שום מוקד ושום דבר.

<אורנן שטיינברג: זה לא נכון טכנולוגית.

<אורנן שטיינברג: ברגע שחוסמים לאדם סים, הדבר היחיד שהוא יכול לעשות במכשיר שלו, חוץ ממשקולת, זה להתקשר למוקד חירום.

<יואל הדר: לא.

<יואל הדר: אי אפשר להתקשר.

<יואל הדר: אמרו שלו.

ניסן סלומינסקי: עמר צריך לצאת לישיבה אחרת.

ניסן סלומינסקי: בבקשה, עמר.

ניסן סלומינסקי: אחר כך נמשיך.

עמר בר-לב: המטרה שלנו היא מניעתית.

עמר בר-לב: בואו לא נשכח את המטרה.

עמר בר-לב: המטרה שלנו היא שלא יקרו, בראש ובראשונה, חס וחלילה, אירועים כמו שקרה שם שלושת החטופים.

עמר בר-לב: יש כל מיני דרכים לעשות את זה ואנחנו הולכים ומסתבכים.

עמר בר-לב: נכון שדרך ההצעה הזאת יש כאן אלמנט של ענישה, אבל המטרה היא שציבור המטרידים יידעו שיש אלמנט של ענישה וכתוצאה מזה יטרידו פחות.

עמר בר-לב: לכן אני חושב שיש בזה גורם מניעתי.

עמר בר-לב: ההצעה שלי הרבה יותר פשוטה, הרבה יותר דרמטית מהצעת המשרד לביטחון פנים: פעם אחת הטריד, קיבל הודעה.

עמר בר-לב: פעם שנייה הטריד, חוסמים לו את הטלפון לשבוע או כמה שאתם אומרים וברירת המחדל שלו, אם הוא רוצה, שיבוא לשימוע.

ניסן סלומינסקי: גם זה אפשרי.

<אביטל בגין: לחסום את הקו בכלל או לחסום את האפשרות שלו לפנות למוקד החירום?

עמר בר-לב: לא, לא.

עמר בר-לב: חוסמים לו כמו שהוצע כאן.

עמר בר-לב: חוסמים לו לשבוע.

עמר בר-לב: גם אם זה ילד שלקח את הטלפון של ההורים, בסופו של דבר ההורים אחראים על הילדים שלהם עד גיל 18.

עמר בר-לב: ייחסם להורה הטלפון, הוא יחשוב אם עדיף לול חכות שבוע וזה ישתחרר או ללכת לתחנת המשטרה ולחפש את האחראי על השימועים ולדבר אתו.

עמר בר-לב: אבל המטרה היא לא להעניש.

עמר בר-לב: המטרה היא להוריד את כמות ההטרדות ובוודאי את ההטרדות הביטחוניות למינימום.

עמר בר-לב: זה הכיוון שאני ממליץ עליו.

<יואל הדר: חבר הכנסת בר-לב, מי שעובר עבירת תעבורה למשל נהיגה בשכרות או שעובר על קו לבן רציף, אפשר להחרים לו באופן מנהלי, לא פלילי, ל-30 יום שזה הרבה יותר חמור.

עמר בר-לב: גם את רישיון הנהיגה.

עמר בר-לב: שוטר במקום לוקח.

<אביטל בגין: זה בדיוק מה שאני מבקשת לשאול: איך אפשר להבחין?

<אביטל בגין: בעבירות התעבורה אני יכולה להבין, קודם כל, את סיכון החיים המידי מול סיכון החיים במכלול ההתנהגות שיוצרת עומס, זה לא כמו שאדם נכנס לאוטו שיכור ועשוי לדרוס עכשיו.

<אביטל בגין: השאלה שלי לחבר הכנסת בר-לב בעקבות דבריו לוועדה זה איך אני מבחינה מבחינת הדאגה שלי עכשיו לשאר דברי החקיקה, איך אני מבחינה בין ההתנהגות הזאת לבין התנהגות אחרת שאני יכולה להגיד שאני רוצה ליצור הרתעה בעבירת גניבה, אז עכשיו ניתן למשטרה, על סמך שיקול דעתה ובעקבות שימוע, להטיל קנס של 1,000 שקל בלי לפנות לבית המשפט.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מסבירים שוב.

ניסן סלומינסקי: אותו אחד הוא מטרידן, מטריד וגורם לנזקים גם בנפש, ראינו את זה, מזה יצא החוק, כתוצאה מזה שמטרידים, ראשית, סותמים את המוקדים; שנית, המוקדים מתרגלים שכל הזמן צועקים "זאב זאב" אז כשמגיע זאב אמתי, אף אחד לא מתייחס.

ניסן סלומינסקי: זה מה שקרה עכשיו.

ניסן סלומינסקי: אז המטרידן, הוא עושה את זה אולי כמשחק, ומבחינתנו זה חיי אדם לפעמים.

ניסן סלומינסקי: לכן אנחנו צריכים למנוע ממנו את האפשרות להמשיך להטריד קודם כל.

ניסן סלומינסקי: אז אם, נניח, יטילו עליו קנס וכל מיני דברים, זה עונש, זה סיפור אחד וזה קיים.

ניסן סלומינסקי: אני אומר: אדוני, אתה מטריד, השבוע אתה לא יכול להטריד, אולי זה יעצור אותך, תפקח עיניים.

ניסן סלומינסקי: לא יעזור?

ניסן סלומינסקי: יגיע למצב שבסוף לא יתנו לך בכלל.

ניסן סלומינסקי: מבחינתי, כרגע זה גורם הרתעה שהאיש הזה לא יוכל להטריד יותר.

ניסן סלומינסקי: אז תגידי: הוא ילך ויקנה טלפון חדש - - -

<אביטל בגין: זה קנס.

<אביטל בגין: זה מה שעשית.

ניסן סלומינסקי: אבל זה כל-כך מסובך.

ניסן סלומינסקי: הוא יכול, אבל יקנה טלפון חדש.

ניסן סלומינסקי: אדם יעשה את החשבון ויגיד: מה, אני השתגעתי - - -

מרב מיכאלי: ניסן, ברשותך, תן לי לסייע לך בשאלה.

מרב מיכאלי: השאלה מה ההבדל בין זה לבין שלילה מנהלית במקום כשמישהו, נגיד, נוסע במהירות מופרזת?

<אביטל בגין: בעולם התעבורה, רמת מידיות הסיכון שהוא מייצר – פה אני מסכימה שזה כבר התגלה שהפגיעה בחיי אדם - - -

אורי מקלב: זה בדיוק ההבדל בין ההגדרה של מטריד למישהו שמסכן חיי אדם - - -

מרב מיכאלי: אני רוצה להגיד - - -

אורי מקלב: - - - מסכן חיי אדם.

ניסן סלומינסקי: חבר הכנסת מקלב, אתה באמצע דבריה של - - -

מרב מיכאלי: של לראשונה שפותחת את הפה פה היום שלא בטובתה.

אורי מקלב: היא הסתכלה – לא צריך להוסיף - - -

ניסן סלומינסקי: ראיתי ולכן רציתי להציל אותך מאסון, מה שנקרא.

אורי מקלב: העיניים מדברות לפני המילים.

מרב מיכאלי: אני מסתייגת.

מרב מיכאלי: יש לי קושי עם זה.

מרב מיכאלי: אני מזדהה לחלוטין עם הדברים שאת אומרת, אביטל, זה בעיני לא טריוויאלי.

<יואל הדר: לא טריוויאלי.

<יואל הדר: גם מה שקורה לא טריוויאלי.

מרב מיכאלי: לכן אני אומרת שמצד שני, כשאת אומרת שזה משליך על כל דבר חקיקה, אז זה גם עובד הפוך.

מרב מיכאלי: אני חושבת שבקלות אפשר להשוות את זה לענישה מנהלית בתעבורה כי כשאת אומרת שיש סיכון מידי לחיי אדם, את הרי לא יכולה לדעת, כמו שאת אומרת, בדיוק - - -

<אביטל בגין: סטטיסטית יש יותר הרוגים מתאונות דרכים מאשר - - -

מרב מיכאלי: מאשר חטופים שלא מגיעים ומתקשרים למוקד החירום.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: זו לא השוואה סטטיסטית.

ניסן סלומינסקי: מה קרה לך?

מרב מיכאלי: יכול להיות שכן.

מרב מיכאלי: יכול להיות שזו כן השוואה סטטיסטית.

<אביטל בגין: כשאנחנו בודקים סיכון, אין לנו דרך אחרת להעריך את הסיכון.

מרב מיכאלי: נכון.

ניסן סלומינסקי: מישהו נוסע במהירות, נניח, את יודעת להגיד לי כמה הסיכון שלו לסכן חיי אדם?

ניסן סלומינסקי: אני מודיע לך שהסיכון שלו כמעט אפס.

ניסן סלומינסקי: מי שנוסע לאט, הוא המסכן.

ניסן סלומינסקי: אז יש לנו חילוקי דעות אולי, אני לא חושב שנעשתה פעם איזושהי בדיקה אמתית לראות אם מישהו נוסע במהירות, בכביש 6 נניח, הוא נוסע על 140, הוא המסכן.

<אביטל בגין: לוקחים לו את הרכב על זה?

ניסן סלומינסקי: לא, לא חשוב.

<יואל הדר: על קו לבן רציף, כן.

<אביטל בגין: שים לב להבדל – לא על המהירות.

מרב מיכאלי: על מהירות בטח שלוקחים.

<יואל הדר: זה אתה בטוח עברת - - -

מרב מיכאלי: על מהירות לא לוקחים מנהלתי?

מרב מיכאלי: בטח שכן.

ניסן סלומינסקי: לוקחים.

ניסן סלומינסקי: אבל לא רק זה - - -

<יואל הדר: לא מחרימים את הרכב.

מרב מיכאלי: את הרישיון.

מרב מיכאלי: אבל פה אין רישיון.

ניסן סלומינסקי: לא משנה, את הרישיון.

ניסן סלומינסקי: מה זה חשוב?

מרב מיכאלי: אבל פה אין רישיון.

ניסן סלומינסקי: סטטיסטית לא עושים את החישוב הזה.

ניסן סלומינסקי: כשמסתכלים, צריך לראות כמה חטיפות היו, והטרדה מה היא גורמת.

ניסן סלומינסקי: לא להסתכל: בסך הכול היו 3 חטיפות אז ממילא זה לא.

ניסן סלומינסקי: זו לא הסטטיסטיקה.

ניסן סלומינסקי: את צריכה להסתכל במקרים עצמם: מישהו שנוסע מהר, חטיפת ילד, מה גורם זה ומה גורמת ההטרדה – שם תסתכלי ואז תמצאי שהסטטיסטיקה של המטריד לא פחותה מזו של מי שנוסע יותר מהר.

ניסן סלומינסקי: את לא צריכה להסתכל ולהגיד כמה חטיפות ילדים יש, זו לא הנקודה.

<אביטל בגין: לא כמה חטיפות ילדים.

<אביטל בגין: אני צריכה להסתכל על סך שיחות ההטרדה ביחס לפעילות.

<אביטל בגין: אני רוצה עוד להגיד שהוויכוח שלי הוא לא על זה שיש פה בעיה.

<אביטל בגין: אין מחלוקת שזה דבר בעייתי.

<אביטל בגין: מהדיונים שקיימנו בתוך הממשלה סביב הנושא עוד לפני הצעת החוק, סביב ההקשר של מוקד 100 ושל המשטרה שהייתה מאוד מוטרדת מהנושא הזה, במשרד לביטחון פנים, יש כל מיני דברים שכחברה צריך לעשות, הם פשוט לא בתחום החקיקה כמו לעשות עוד קו נוסף שיהיה קו לכל שאר הפניות וקו לחירום.

<אביטל בגין: כרגע, כשאתה מתקשר למשטרה אתה מתקשר 100 בכל מקרה - - -

<יואל הדר: לא.

<יואל הדר: לא נכון.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: אם יהיה לך קו חירום – יטרידו את הקו חירום.

ניסן סלומינסקי: מי שמטריד זה מה שהוא רוצה.

<יואל הדר: יש 110

<אביטל בגין: לא ידעתי שיש 110.

<אביטל בגין: לעשות פעולות של חינוך, פעולות של תקשורת, פעולות של הבהרה של מה התוצאה של הדבר הזה.

<אביטל בגין: חשבנו שהפתרון של עבירה מנהלית – המשטרה אומרת שזה לא אפשרי – אנחנו לא יכולים להגיד שזה אפשרי כשהגורם האוכף מציג את הבעיה.

<אביטל בגין: חשבנו שאלה דברים יותר נכונים.

<אביטל בגין: מבינתנו, המחיר של הפתרון שהוצע פה - - -

מרב מיכאלי: בואי נדבר עניינית.

מרב מיכאלי: אני מאוד מאמינה בזה, השאלה אם יש כסף לזה.

מרב מיכאלי: מישהו מוכן לשים עכשיו כסף על קמפיין כזה?

מרב מיכאלי: את יודעת כמה דברים אפשר היה לפתור בקמפיינים?

<אביטל בגין: יותר קל לקחת לאנשים את הפלאפון שלהם בלי הליך של גורם - - -

<יואל הדר: זו לא פעם ראשונה שלוקחים מהם.

<יואל הדר: זה רק ל-7 ימים, לא מחרימים.

<יואל הדר: רכב אתה מחרים כבר פעם הראשונה ורכב הרבה יותר יקר ואנשים זקוקים לרכב שמחרימים הרבה יותר מבחינה עסקית מאשר זה שאתה לוקח רק אחרי 3 התראות ל-7 ימים.

<יואל הדר: הפרופורציה היא לגמרי - - -

ניסן סלומינסקי: רגע.

ניסן סלומינסקי: אפרת רוצה להעיר.

<אפרת חקק: אני לא בטוחה שהפתרון שלך עונה על הבעיה כי לא עונה על הבעיה כי הבעיה של ההטרדות הביטחוניות היא בעיה שאין לנו מידע שאומר לנו שדווקא אלה שמטרידים שוב ושוב הם אלה שגורמים לבעיה של ההטרדות הביטחוניות שמביאות אותנו להוציא - - -

<יואל הדר: מה זה הטרדה ביטחונית?

<אפרת חקק: מישהו שמתקשר ואומר:

<אפרת חקק: אני נחטפתי או מישהו נחטף.

<אפרת חקק: הוא לא בהכרח האדם שהתקשר 7 פעמים.

<יואל הדר: אבל זו לא הטרדה.

<יואל הדר: בכל מה שמונע ממישהו לטפל, ממכבי אש ללכת ולהציל חיי אדם כי באותו רגע הוא מטפל במישהו שמחזיק את הקו על דבר אחר.

<אפרת חקק: אבל אותו אתה כבר חסמת.

<אפרת חקק: הוא כבר לא מתקשר.

<יואל הדר: לא חסמתי - - -

ניסן סלומינסקי: הם מדברים עכשיו לחסום אותו.

<אפרת חקק: לא.

<אפרת חקק: חסמת.

<אפרת חקק: כי הוא התקשר כמה פעמים, חסמת אותו מהקו.

<אפרת חקק: אז ממי אתה רוצה לחסום את הקו?

<אפרת חקק: מה הפילוח של - - -

ניסן סלומינסקי: לא הבנתי.

ניסן סלומינסקי: חסמנו אותו.

ניסן סלומינסקי: נקודה.

ניסן סלומינסקי: אחרי שבוע משחררים אותו והוא ממשיך להטריד.

<אפרת חקק: אבל האם אנחנו יודעים שאלה שבאמת גורמים לבעיות בהקצאת המשאבים הם אלה - - -

ניסן סלומינסקי: יש פה שני דברים: אם הם גורמים להוצאות אז פונים נגדם, חוץ מזה, גם בהליך אזרחי ותובעים מהם.

ניסן סלומינסקי: אבל אם נניח שהוא לא גרם להוצאה אבל בסך הכול הוא גרם לזה שהוא תפס את הקו ובינתיים לא היו פנויים לטפל או שהוא גרם לזה - - -

<אפרת חקק: אבל הוא לא תפס את הקו.

<אפרת חקק: הוא כבר לא יכול להתקשר.

<יואל הדר: ברגע שחסמו אותו, הרווחנו אחד שכר לא מתקשר.

<אפרת חקק: אבל היום הוא כר לא יכול להתקשר - - -

ניסן סלומינסקי: ראשית, הם לא יכולים לעביר לכל המוקדים - - -

<אפרת חקק: אבל גם לפי הפתרון הזה, זה לא משותף לכל - - -

ניסן סלומינסקי: מה פירוש?

ניסן סלומינסקי: לאיש אין טלפון, הוא לא יכול לצלצל - -

<יואל הדר: פתרון לכולם.

<יואל הדר: אין לו טלפון - - -

ניסן סלומינסקי: - - שבוע.

ניסן סלומינסקי: המשיך הלאה להטריד – יחסם ל-14 יום ואחר כך לכל החיים.

<אפרת חקק: האם יש לכם נתונים?

<אפרת חקק: אתם יודעים - - -

ניסן סלומינסקי: איזה נתונים?

ניסן סלומינסקי: איפה אפשר?

<אפרת חקק: כי היום הם חוסמים.

<אפרת חקק: הם יודעים כמה מטרידים יש להם.

<יוסי שפרלינג: יואל, אני יכול להתערב במשפט אחד?

<יואל הדר: יש לנו פה רמ"ח סיור של המשטרה.

<יוסי שפרלינג: אני ראש מחלקת הסיור ואני גם אחראי על תחום המוקדים בארץ.

<יוסי שפרלינג: אנחנו מדברים על 8.5 מיליון שיחות בשנה שמתקבלות במוקדי החירום בישראל, מתוכן בערך, בין 1.5 ל-2 מיליון.

<יוסי שפרלינג: אנחנו מדברים על חלק מהמחוזות שלנו שמקבלים בין 30 ל-40 אחוז שיחות שאנחנו מגדירים כהטרדה.

<יוסי שפרלינג: הטרדה, כמו שנאמר פה, זה מכל הסוגים.

<יוסי שפרלינג: זה בין, כמו שאת אומרת, הטרדה ביטחונית של מישהו שמתחכם שחטפו אותו, בין צחוק, בין קללות, בין להחזיק את הקו פתוח על חשבון מישהו אחר.

<יוסי שפרלינג: מבחינתנו, הרצון שלנו הוא לצמצם כמה שיותר את שיחות ההטרדה על מנת שנהיה ערוכים לכל שיחות החירום.

<יוסי שפרלינג: כשאדם מתקשר ל-100, ידע שבצד השני ממתין לו אדם שייתן לו את המענה הכי טוב כי מהצד השני אנחנו מוטרדים בכל מיני דרכים.

<יוסי שפרלינג: מהניסיון שלנו – אנחנו מעריכים, אין לי מידע מובהק – שהמטרידים שלנו זה המטרידים של 101 ושל 102 מפני שהמספרים האלה הם מספרי חינם, אני מזכיר לכם, לא עולה כסף להתקשר.

<יוסי שפרלינג: היום, כשחוסמים אדם במוקד 100 של מחוז תל אביב הוא לא יכול להתקשר רק למוקד תל אביב, הוא יכול להתקשר לאן שהוא רוצה.

<אפרת חקק: למה?

<יוסי שפרלינג: כי זה מה שאפשרי היום טכנולוגית.

<אפרת חקק: את זה אפשר לשנות.

מרב מיכאלי: אי אפשר לחסום אותו לכל המוקדים?

מרב מיכאלי: אם הוא מטריד מוקד אחד, נחסום אותו לכל מוקדי החירום.

ניסן סלומינסקי: הם אומרים שזה יותר מסובך.

<יוסי שפרלינג: בטכנולוגיה הקיימת היום אנחנו יכולים לחסום אותו במוקד הנוכחי, בעתיד – אולי לכל המוקדים של המשטרה.

<יוסי שפרלינג: לא של מד"א, לא של כב"א - - -

מרב מיכאלי: דרך חברות התקשורת אי אפשר לעשות את זה?

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: זה עכשיו - - -

<יואל הדר: כנראה שלא.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: זו חסימה - - -

<אביטל בגין: אני לא מבינה למה לא.

מרב מיכאלי: אני גם לא מבינה למה לא.

מרב מיכאלי: זה מופרך.

ניסן סלומינסקי: רגע.

ניסן סלומינסקי: הוא מדבר על חסימה כשהכוונה שהמוקד עצמו לא יענה למספר הזה.

<יוסי שפרלינג: נכון מאוד.

ניסן סלומינסקי: הוא יכול להמשיך לצלצל לכל מי שהוא רוצה.

ניסן סלומינסקי: זו לא חסימה - - -

<אפרת חקק: אבל הוא יכול לשכלל את המנגנון הקיים.

מרב מיכאלי: בדיוק.

ניסן סלומינסקי: אבל הם אומרים שזה - - -

<יוסי שפרלינג: חברת הכנסת מיכאלי - - -

ניסן סלומינסקי: - - - מוקדים אחרים וכל הדברים, היום הם לא יודעים לעשות בטכנולוגיות, בטח שלא - - -

<יואל הדר: מי זה כל המוקדים?

ניסן סלומינסקי: מד"א.

ניסן סלומינסקי: אמרתי, אי אפשר להעביר להם את זה.

<אפרת חקק: לפחות - - -

מרב מיכאלי: קודם כל, אני חושבת - - -

<יוסי שפרלינג: ברשותך, חברת הכנסת מיכאלי, עוד משפט אחד לגבי ההצעה שגובשה במשרד לביטחון פני על המלצתנו.

<יוסי שפרלינג: אנחנו לא הולכים להשתמש בכלי הזה של החסימה, אנחנו מבינים את המשמעות שלה ובין היתר יש בה הרתעה.

<יוסי שפרלינג: אדם שמאבד את הטלפון שלו לשבוע ימים ידע את המשמעות.

<יוסי שפרלינג: אנחנו לא מדברים על בקלות.

<יוסי שפרלינג: אני מזכיר לכן שהוא מקבל התראה של סמס כתוב, הוא מקבל הודעה של מזכיר או מזכירה אלקטרונית כתובה לפני שהוא מוזמן - - -

מרב מיכאלי: תא קולי.

<יוסי שפרלינג: אהבת את זה, נכון?

מרב מיכאלי: לא.

מרב מיכאלי: את המזכיר או המזכירה אלקטרוני?

מרב מיכאלי: אני אלך על מזכיר אלקטרוני.

מרב מיכאלי: צריך אפליה מתקנת עכשיו כמה עשרות שנים של מזכיר אלקטרוני ואז אני מוכנה ל"או או".

ניסן סלומינסקי: אם היית אומר רק מזכיר, היא לא הייתה אומרת - - - ברגע שהזכרת מזכירה – אין.

ניסן סלומינסקי: תא קולי, אין מזכירה - - -

מרב מיכאלי: - - - שמישהו עוד אומר מזכירה אלקטרונית.

ניסן סלומינסקי: - - - מנהלת זה בסדר.

<יואל הדר: תא קולית.

אורי מקלב: מזכירה מסוג זכר זה בסדר?

<יוסי שפרלינג: מקבל התראה פעם ראשונה, מקבל התראה פעם שנייה – אם האדם הזה תמים, הוא קיבל את ההתראה ונגמר הסיפור.

<יוסי שפרלינג: הרווחנו כולנו.

<יוסי שפרלינג: אם הוא לא תמים, עצם זה שהוא לא יכול להתקשר לאף מוקד חירום והוא לא יכול להתקשר הביתה והוא לא יכול, לצורך העניין, גם לטייל באינטרנט – אנחנו מייצרים פה הרתעה שאתם לא מבינים את המשמעות שלה.

<יוסי שפרלינג: אנחנו נוריד את הכמויות בממדים אדירים.

<יוסי שפרלינג: נכון, זה כלי.

<יוסי שפרלינג: זה כלי מנהלי.

<יוסי שפרלינג: אבל אני אומר לכם שהכלי הזה הוא המהפכה לא רק למשטרת ישראל, למד"א, לכב"א ואם תרצו להרחיב את זה לשאר מוקדי החירום - - -

אורי מקלב: נראה שיש מחלוקת בינינו.

אורי מקלב: אז קודם כל צריך לדעת שאנחנו גם רואים את הנושא של הטרדה כמחלה רעה ואיומה וגם מסכנת חיים.

אורי מקלב: מעבר לכך אולי אפילו העונש שאתם מציעים למי שהוא מטריד הוא אפילו פחות מדי וחלש מדי בשביל אותם אנשים מטרידים.

אורי מקלב: אבל צריך לקחת – מה אני יכול לעשות – במיוחד שהמשרד לביטחון פנים מציג לנו כאן דברים מתוך ניסיון, יש פער גדול לפעמים בין מה שאתם מציגים לבין המטרידים שהם דווקא אלה שעליהם אנחנו הולכים להשית את הענישה הזאת.

אורי מקלב: ויכוח שאחד שיבקש את השירות שהוא רוצה, זה ייהפך ל: תשמע, אתה מטריד אותנו.

אורי מקלב: בגלל ויכוח על קבלת השירות, אם הם נענו, לא הגיעו בזמן, יגיד: כמה זמן צריך לחכות לכם?

אורי מקלב: הוא כבר ייהפך למטריד.

אורי מקלב: איך אני מגן על האנשים האלה?

אורי מקלב: לא פעם אני אומר, אתם יודעים, שאני מאוד מעריך את העבודה שלכם, אבל לא פעם ויכוח, דו-שיח, עם שוטר הופך מהר מאוד להיות: אתה מפריע לשוטר במילוי תפקידו.

אורי מקלב: כמה באים אלינו אנשים שדו-שיח עם שוטר, הכי תרבותי שיכול להיות והכי עם זכויות שמגיעות לאזרח במדינת ישראל, במדינה שהוא חי בה, להגיד משהו לשוטר - - -

<יוסי שפרלינג: בשביל זה הוא מוזמן לשימוע.

ניסן סלומינסקי: הייתה כאן הגדרה - - -

אורי מקלב: השוטרים שבשטח הם לא השוטרים - - -

<יוסי שפרלינג: לכן אני אומר, בשביל זה הוא מוזמן לשימוע, מעלה טענותיו - - -

<יואל הדר: הגדרנו בחוק מה זה.

ניסן סלומינסקי: הם הגדירו מה זה מטריד.

ניסן סלומינסקי: פה מדובר על אדם שיהיה ממונה על זה - - -

אורי מקלב: עוד מילה אחת.

אורי מקלב: אני רוצה להגיד מה מטריד אותנו בעניין הזה, לפחות שיירשם בפרוטוקול - - -

ניסן סלומינסקי: בסדר.

אורי מקלב: - - - בחלק הזה של המטרידים שאתם מציגים פה, אין לי ויכוח העונש הוא הרבה יותר חמור מלקחת את הפלאפון לשבוע.

אורי מקלב: אבל יש בצד השני בסקלה הזו כל מיני סוגי אנשים.

אורי מקלב: כשהוא מקלל אותי ברחוב, אותו אחד שגם מטלפן אליכם, אני עוד מרחם עליו ונותן לו 10 שקלים כי אני רואה שהוא מסכן שעושה את זה.

אורי מקלב: אנשים שמקללים אנחנו לא עושים להם שום דבר, מלטפים אותם ומרחמים עליהם, מבינים שזו לא הכרה אמתית אם נתלונן.

אורי מקלב: אנחנו גם לא יודעים להגדיר שאיזה לקוח שרוצה לקבל שירות הופך מטריד וגם מי עומד מאחוריו.

אורי מקלב: איך אנחנו באמת מגיעים לחלק הזה שהאנשים האלה שבדיוק עלים אנחנו נשית את ההחרמה ואת הסגירה - - -

ניסן סלומינסקי: בהצעת החוק נגדיר יותר ברור את מה שהוגדר כאן, זה יענה להגדרת "מטריד".

ניסן סלומינסקי: שנית, מי שקובע אם זו הטרדה או לא, אני מניח שזה צריך להיות לא סתם מישהו.

אורי מקלב: קצין?

<יואל הדר: קצין.

ניסן סלומינסקי: זה יהיה.

ניסן סלומינסקי: לכן זה משהו עם יותר - - -

<יואל הדר: רק קצין אצלנו במשטרה וגם קצין של - - -

<אביטל בגין: זה מדגיש את הצורך שזה יהיה אצל גורם אחד ולא בין הגופים השונים.

ניסן סלומינסקי: על זה דיברתי עכשיו.

<אביטל בגין: בעיני זה מדגיש את החשיבות שההחלטה בסוף, הגורם שבפניו נעשה השימוע, יהיה גורם אחד במשטרה ולא אחד לכב"א, אחד למד"א - - -

ניסן סלומינסקי: על זה אנחנו - - -

<אביטל בגין: אני חושבת שמה שחבר הכנסת אמר שהוא - - -

<יואל הדר: - - - כל גוף, כל גוף - - -

<אביטל בגין: זה לא קשור לעניין ההטרדה - - -

ענת ברקו: - - -

ניסן סלומינסקי: רבותי, רבותי, בואו נעשה סדר, אנחנו צריכים להתקדם.

ניסן סלומינסקי: בואו נסכם: דבר ראשון, מתי הנייר הזה יכול להגיע אלינו

<יואל הדר: ב-3 שניות.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה לסכם עד איפה הגענו כדי שנדע שהתקדמנו כי רצינו היום לאשר את זה בכלל.

ניסן סלומינסקי: דבר שני, נשארו פתוחים, ראשית, הנושא של המוקדים האחרים.

ניסן סלומינסקי: חוץ מהמוקד המשטרתי וכיבוי אש, יש לנו מוקדים כמו מד"א, יש לנו את המוקדים במועצות האזוריות והמקומיות שלדעתי אלה המוקדים הביטחוניים, משם התחיל הכול.

ניסן סלומינסקי: אחר כך נעבור לגופים נוספים כמו "איחוד הצלה" או כאלה שקשורים באיזושהי דרך ושגם להם יש מוקדים וגם הם סובלים מהטרדות.

ניסן סלומינסקי: את זה אנחנו צריכים ללבן ולראות אם הם נכנסים או לא נכנסים, ואם כן ואם הם נכנסים – כנראה שצריכים להיכנס - - לא, זה הכנסת.

ניסן סלומינסקי: היא בשעה 14:00 אוטומטית מצלצלת.

ניסן סלומינסקי: למה?

ניסן סלומינסקי: אין כלום.

ניסן סלומינסקי: עד 16:00 יש לנו את הזמן, אבל ביום שני זה 14:00 אז זה 14:00.

<יואל הדר: זה עוד משהו שצריך לחסום.

ניסן סלומינסקי: תאמין לי, אם היה אפשר לחסום את זה, היינו עושים.

ניסן סלומינסקי: אנחנו שלחנו להם כבר כמה פעמים.

ניסן סלומינסקי: - - אם כן, מי עושה את השימוע בכל מקום ומקום כדי שנדע.

ניסן סלומינסקי: זו נקודה שצריכים לבדוק אותה.

<אביטל בגין: אפשר להוסיף עוד נקודה לבדיקה?

ניסן סלומינסקי: כן, בוודאי.

<אביטל בגין: אם אפשר לקבל נתונים מכל הגופים – אנחנו מכירים את מד"א וכב"א – כמה שיחות בכלל וכמה מתוכן שיחות הטרדה ופילוחים בין סוגי - - -

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש ממך, איש "איחוד הצלה" - -

מרב מיכאלי: זה מאוד חשוב העניין הזה של הנתונים.

ניסן סלומינסקי: - - מה שמך?

ניסן סלומינסקי: סליחה, זאב.

מרב מיכאלי: יופי של שם.

ניסן סלומינסקי: זאב, אתה טרחת ובאת לפה, אבל ישנם גופים דומים לכם שאולי אפילו לא מודעים.

ניסן סלומינסקי: אולי תוכל לעשות בדיקה עם הגופים האחרים ולספק את מה שהיא מבקשת גם מגופים אחרים כדי שנוכל לבדוק.

ניסן סלומינסקי: אבל גופים בעלי אותו אופי.

ניסן סלומינסקי: אני לא מדבר על מוקד של איזה קניון, אני מדבר על מוקדים שהם דומים לשלכם, מוקדי חירום, אם יש, רק אלה.

<שחר שיליאן: רציתי להעיר לנושא חסימת כרטיס הסים.

<שחר שיליאן: מנתונים שבררנו מול החברות, כאשר מתבצעת חסימה של כרטיס סים, אותו אדם יכול לשלוף את הכרטיס ולפי תקנים בינלאומיים ניתן לבצע שיחה למוקד חירום גם ללא כרטיס סים.

<שחר שיליאן: אני רוצה לסייג שזה גם קשור לסוגיית סוג המכשיר, הגרסה שלו וכיוצא בזאת.

ניסן סלומינסקי: יואל עושה לי עם הראש.

<יואל הדר: בדקנו את מול החברות.

<יואל הדר: הייתה לנו פגישה עם החברות ומתברר שמאחר שהחברות הבינלאומי, מה שכן מכוילות בתוך המכשיר, הרוב הגדול של המכשירים החדשים, זה או 911 או 999 ולכן זה לא מגיע ל-100.

<יואל הדר: אין אפליקציה ל-100 או ל-101 שזו ברירת המחדל בישראל.

<יואל הדר: זה מה שנמסר לנו על ידי החברות.

<שחר שיליאן: אבל גם בארץ יש - - -

<יואל הדר: - - - לנו מפריע ה-100 ו-101.

דוד אזולאי: אני ממשרד הבריאות.

דוד אזולאי: רציתי להציע לרכז את הנתונים עבור ארגוני ההצלה ושירותי ההצלה הנוספים.

ניסן סלומינסקי: מכובד.

ניסן סלומינסקי: מאה אחוז.

<יואל הדר: יפה שמשרד הבריאות מציע כי יכול להיות שהוא זה שיערוך את השינויים.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות.

ניסן סלומינסקי: אני לא צוחק.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות וליצמן ישמח לעשות את זה.

<אפרת חקק: למה שהמשטרה לא תעשה את השימועים לכולם?

<יואל הדר: הרי אמרנו שיש בעיה גם של תקציב ומשאבים.

<יואל הדר: אנחנו מנסים לנצל את המשאבים הקיימים במשטרה כי לא מקבלים תוספת בשביל זה.

<יואל הדר: לכן גם אנחנו צריכים את זה.

<יואל הדר: כל אחד את הגוף שלו, את המשאבים שלו.

ניסן סלומינסקי: לפני שניתן לענת, יש עוד נקודה שהעלינו שלא דיברנו עליה – עדיין לא פתרנו – אבל שלא דיברנו עליה?

<אביטל בגין: לשים לב שאם אנחנו הולכים לאזורים של לגופים פרטיים יש בעיה מול חוק נתוני תקשורת של קבלת נתוני הזיהוי של מספרים חסומים שהם לא יכולים להיות חשופים - - -

ניסן סלומינסקי: אני מבקש, יואל, ואתם תעשו את הבדיקה, כשמדובר בגוף שנכון שהוא גוף פרטי אבל הוא גוף של חירום, צריכים לבדוק את מה שהיא אומרת.

<יואל הדר: זה משרד התקשורת, לא אנחנו.

<אביטל בגין: ההתנגדות עד עכשיו בהקשרים כאלה הייתה של משרד המשפטים להעברת מידע שהוא פרטי לגופים פרטיים.

<אביטל בגין: אני לא יודעת איך אנחנו יכולים להכריע מי הוא גוף הצלה שייחשב כתקין מספיק או חשוב מספיק או לא בשביל לראות - - -

ניסן סלומינסקי: יש איזה קריטריון לגוף הצלה?

ניסן סלומינסקי: יכול לקום אדם ולהגדיר לעצמו שהוא גוף הצלה או שצריך לעמוד בקשר אתכם ולקבל מכם אישור?

דוד אזולאי: אתנו, עם משרד הבריאות.

ניסן סלומינסקי: משרד הבריאות, אצלכם יש דרישות?

ניסן סלומינסקי: אז בסדר, זה כבר נותן לנו איזשהו ממד.

<אביטל בגין: כמה גופים יש?

דוד אזולאי: כרגע אחד "איחוד הצלה".

דוד אזולאי: זו לא הכרה סטטוטורית, רשמית.

דוד אזולאי: מבחינה חוקית אין לנו את היכולת להכיר.

דוד אזולאי: זו הכרה בפעילות.

דוד אזולאי: אבל דווקא לבט"פ יש בכל מיני קונסטלציות שונות של ארגוני חירום.

דוד אזולאי: כמו שאנחנו יודעים ש"איחוד הצלה" נחשב עבורכם כארגון חירום בזמנים מסוימים ועוד ארגונים אחרים - - -

ניסן סלומינסקי: איפה מד"א?

<אביטל בגין: מד"א כבר היום מופיעים ברישיונות.

<אביטל בגין: יש בעיה מבחינת החוק אבל הם מופעים כבר היום ברישיונות של חברות התקשורת מבחינת חשיפת מספרים חסומים.

ניסן סלומינסקי: הבנו את הנקודה.

ניסן סלומינסקי: כרגע יש לכם גוף אחד.

ניסן סלומינסקי: כן, ענת, בבקשה.

ענת ברקו: חשוב שתהיה רשימה כזו סגורה וברורה ושלא יכנסו כל מיני גופים שלא שייכים.

ענת ברקו: הדבר השני, אני חושבת שחייבת להיות כתובת אחת לכל נושא השימועים כדי שתהיה אחידות בניתוקים, בסנקציות, בטיפול.

ענת ברקו: ברגע שכל אחד יקבל את זה בנפרד, אני חושבת דווקא אתם, יואל, צריכים לעשות - - -

<יואל הדר: אנחנו לא יכולים לעשות דבר כזה.

<יואל הדר: כדי לקבל את כל השיות, אנחנו לא נשים שוטר ליד כל מקום.

ניסן סלומינסקי: יהיה משרד לביטחון פנים ויהיה משרד הבריאות.

<יואל הדר: כל גוף צריף להיות אחראי על ההחלטות שלו.

<יואל הדר: שוטר לא יכול לקבל את כל השיחות כי הוא לא יודע מה מטריד ומה לא מטריד.

<יואל הדר: הוא רוצה לשאוב את כל השיחות של כל הארץ?

<יואל הדר: היום יש להם 2 מיליון שיחות שהם צריכים להתמודד איתן, מחר יהיו להם 4 מיליון שיחות לפח הקצב הזה כי הם יצטרכו להתמודד - - -

ענת ברקו: אז איך אתם - - -

<יואל הדר: כל גוף, כל גוף.

<יואל הדר: יהיה לפי גוף.

<חזקי פריד: ברגע שאמרת שמד"א לא, אז הוצאת הותנו.

<יואל הדר: יש נהלים - - -

<חזקי פריד: אז מה אתנו?

<יואל הדר: עוד לא אמצנו אתכם כחלק מאתנו, אבל - - -

ניסן סלומינסקי: אנחנו נדבר על מד"א.

ניסן סלומינסקי: נפתור את זה.

ניסן סלומינסקי: את מד"א נפתור בטוח.

<חזקי פריד: אנחנו עומדים על 30% מהשיחות.

מרב מיכאלי: 30% שיחות מטרידות?

<חזקי פריד: אם אני לוקח מאפריל עד נובמבר, 30% מהשיחות.

<אביטל בגין: בכל העולם הממוצע הוא סביב 40%.

<אביטל בגין: במדינות - - -

ניסן סלומינסקי: בואו נסכם.

מרב מיכאלי: אם יש אצלנו רק 30% לעומת 40%, הדבר הזה מעלה תהיות מאוד נוגות על מצבה של האנושות.

<אביטל בגין: - - - או על יכולת באמת לטפל בזה בכל מיני אמצעי חקיקה.

<אביטל בגין: במדינות יש כל מיני מנגנוני חקיקה ובסוף יש מטרידים.

ניסן סלומינסקי: רבותי, מאחר ואין לנו הצעה, אנחנו נקבל את ההצעה שלכם, נעבוד עליה, נכין אותה, נחשוב על כל הדברים ובזריזות גדולה – אחרי שאת תרכזי את הכול – אנחנו נכנס עוד פעם ישיבה כדי שנאשר את זה לקריאה שניה ושלישית.

ניסן סלומינסקי: בסדר?

ניסן סלומינסקי: יישר כוח.

מרב מיכאלי: רגע אדוני, בכל זאת אולי דבר אחד נבקש: שיחשבו על מנגנון לחסום את כל המוקדים.

מרב מיכאלי: כשיש מוקד אחד שמוטרד, שיחשבו אולי על איזשהו מנגנון בכל זאת.

מרב מיכאלי: אני מסכימה עם משרד המשפטים שזה נשמע בלתי סביר שאי אפשר לייצר איזשהו מנגנון, או דרך חברות התקשורת או יידוע, לפחות יידוע, של המוקדים האחרים למספר מסוים.

ניסן סלומינסקי: המקסימום שנצליח למצוא זה אולי רק בין כל תחנות המשטרה.

<אפרת חקק: זה גם משהו.

ניסן סלומינסקי: נכון.

ניסן סלומינסקי: אני לא אמרתי שלא - - -

מרב מיכאלי: משטרה היא מוקד אחד.

מרב מיכאלי: זה אמור להיות - - -

ניסן סלומינסקי: לעבור מהמשטרה לכיבוי אש, זה עולם אחר.

מרב מיכאלי: זה לא ייאמן שזה לא מוקד - - -

<אביטל בגין: למשטרה יש מאגר של - - -

ניסן סלומינסקי: טוב.

ניסן סלומינסקי: רבותי, תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נתראה בזמן הקרוב מאוד.