ועדת הכנסת, כנסת 20, פרוטוקול מספר 106, 2016-02-15 12:15

דוד ביטן: אני פותח את הישיבה.

דוד ביטן: נתחיל בהצעת חברי הכנסת צחי הנגבי ומרב מיכאלי לתיקון תקנון הכנסת בנושאים: שעת שאלות והצעות אי-אמון בממשלה.

דוד ביטן: אנחנו העלינו את זה לפני כחודש.

דוד ביטן: מרצ והרשימה המשותפת ביקשו לדחות את הדיון.

דוד ביטן: מרצ טוענת שמההתחלה היא הייתה נגד, והרשימה המשותפת היו בעד ועברו להיות נגד.

דוד ביטן: האופוזיציה רצו זמן לדסקס את העניין ביניהם.

דוד ביטן: בינתיים, בעקבות פניות של סיעות שונות, עשינו תיקונים קטנים מאוד שנשמעו לנו נכונים.

דוד ביטן: אני אומר לכם את זה במפורש, למרות שזה אופוזיציה-קואליציה בהסכמה, אבל האופוזיציה חזרה בה מההסכמה הזאת, אני מתכוון להעביר את ההסכמה - - -

איילת נחמיאס ורבין: לא כל האופוזיציה חזרה בה מההסכמה.

דוד ביטן: לא כל האופוזיציה.

דוד ביטן: אני מתכוון להעביר את זה כפי שהוסכם, למרות שאם אין הסכמה, אז אני יכול לעשות מה שאני רוצה.

דוד ביטן: אני לא מתכוון לשנות את ההסכמות שהיו.

דוד ביטן: אבל תגידי לי מה השינויים מההסכמות שהגענו אליהן.

דוד ביטן: גם התעסקתי בזה, לא רק צחי.

דוד ביטן: אני גם התעסקתי בזה בסוף.

ארבל אסטרחן: אני מציעה לעבור על זה ברצף, ואני אפנה את תשומת הלב איפה שיש שינויים.

ארבל אסטרחן: הנוסח הזה גם הופץ לקראת הישיבה שהייתה אמורה להיות בשבוע שעבר ובוטלה, וגם לקראת הישיבה היום.

ארבל אסטרחן: אנחנו מדברים על סעיף 44 לתקנון שעניינו הבעת אי-אמון.

ארבל אסטרחן: הכול הוא מכוח חוק יסוד: הממשלה, סעיף 28, שגם הנוסח שלו מונח לפניכם, כי צריך לוודא שאנחנו תואמים לנוסח חוק היסוד.

ארבל אסטרחן: סעיף קטן (א) כולל הגדרות שלא מוצע לגעת בהן לעומת מה שקיים היום – הגדרה של סיום הדיון וסעיף העומד על סדר-היום.

ארבל אסטרחן: תיכף תראו איפה משתמשים.

יואב קיש: רגע, החוק לא לפנינו, אני לא יודע למה.

דוד ביטן: החוק למעלה.

יואב קיש: זה החוק הקיים?

ארבל אסטרחן: בדיוק.

ארבל אסטרחן: נוסח סעיף 28.

ארבל אסטרחן: אני אזכיר רק במילה שלפי חוק היסוד החדש כפי שתוקן בסוף הכנסת הקודמת, כל סיעה יכולה להביע אי-אמון, אבל אי-אמון מחייב הודעה על הרכב ממשלה חדשה וקווי היסוד שלה, ואם אי-האמון מתקבל, מיד הממשלה החדשה מתחילה כהן.

דוד ביטן: בעיקרון, בגלל ההסכמות, אמרנו שזה יחול עד סוף הקדנציה הזאת.

ארבל אסטרחן: אני אגיד משהו.

ארבל אסטרחן: חוק היסוד תקף ללא הגבלה, ונגיד מה השינוי.

ארבל אסטרחן: תסתכלו החל מסעיף קטן (ב) בעמוד הראשון: "סיעה או מספר סיעות יחד רשאיות להגיש הצעה להביע אי-אמון בממשלה ואמון בממשלה אחרת; הגישו מספר סיעות הצעה אחת, יראו אותן כסיעה אחת לעניין סעיף זה".

ארבל אסטרחן: זה גם המצב היום.

ארבל אסטרחן: כמו היום, יכולות להיות שתי דרכים להביע אי-אמון בממשלה, כי בישיבה הקודמת דיברנו על ביטול אחת הדרכים.

ארבל אסטרחן: שתי הדרכים יישארו.

ארבל אסטרחן: או הצעת סעיף לסדר-היום, מה שאתם מכירים בימי שני, או הצעה בסיום הדיון בכל סעיף העומד על סדר-היום.

ארבל אסטרחן: יש קריאה ראשונה או שנייה.

דוד ביטן: בואי נסביר.

דוד ביטן: ההגבלה הזאת של עשר בשנה - -

ארבל אסטרחן: כן, תיכף נגיע להגבלה.

דוד ביטן: - - היא לא מונעת מה שיש היום, שכל סיעה יכולה לומר שהצבעה מסוימת היא הצבעת אי-אמון.

דוד ביטן: זה נשאר.

ארבל אסטרחן: כמו שהיה בחוק העמותות בשבוע שעבר.

דוד ביטן: זה לא עשר, זה הרבה יותר אם משתמשים - - -

ארבל אסטרחן: סיעה שרוצה להביע אי-אמון מוסרת למזכיר הכנסת הודעה בכתב על קווי היסוד של המדיניות, על ההרכב וחלוקת התפקידים, כמו שאמרתי חוק היסוד מחייב.

ארבל אסטרחן: "ההודעה תהיה חתומה בידי חבר הכנסת המיועד לעמוד בראש הממשלה המוצעת ותצורף לה הסכמה של כל השרים המיועדים; ההודעה תעמוד בתוקפה כל עוד לא מסרה הסיעה הודעה אחרת".

ארבל אסטרחן: זה אומר שאם סיעה הודיעה שהיא מסרה הודעה על קווי היסוד ועל ההרכב, ושבוע אחרי היא עוד פעם רוצה להביע אי-אמון, את ההודעה הזאת היא לא חייבת להגיש מחדש.

ארבל אסטרחן: הגישה פעם אחת, זה נשאר עד שהיא תודיע אחרת.

דוד ביטן: מקלה על האופוזיציה.

ארבל אסטרחן: נכון.

ארבל אסטרחן: "(4) מזכיר הכנסת יביא לידיעת חברי הכנסת את ההודעה" - - -

דוד ביטן: מי ראש הממשלה שבפעם האחרונה החלטתם עליו?

קריאה: זהבה גלאון הייתה.

דוד ביטן: זהבה גלאון.

איילת נחמיאס ורבין: הם טוענים שלפעמים אנחנו מביאים אנשים מבחוץ, לא אצלנו בסיעה.

דוד ביטן: ראש הממשלה חייב להיות חבר כנסת.

איילת נחמיאס ורבין: לא, בכלל, הם טוענים - - - אנחנו מביאים אנשים חיצוניים.

דוד ביטן: אתם גאונים במחנה הציוני.

דוד ביטן: זהבה גלאון מופיעה ואומרת שהרצוג לא מייצג אותם יותר.

דוד ביטן: אז את מי אתם שמים כראש ממשלה חלופי?

דוד ביטן: אותה.

דוד ביטן: מה זה אומר על מה שהיא אומרת על הרצוג?

דוד ביטן: תחשבו על זה.

איילת נחמיאס ורבין: באי-אמון?

דוד ביטן: לא משנה, באופן כללי.

איילת נחמיאס ורבין: אה, לא, זה לא היה אי-אמון.

איילת נחמיאס ורבין: דובי, אל תבלבל אותי.

איילת נחמיאס ורבין: זה הפך להיות אי-אמון, זה לא היה אי-אמון.

ארבל אסטרחן: מזכיר הכנסת יביא לידיעת חברי הכנסת את ההודעה הזאת על ההרכב ועל קווי היסוד של הממשלה עד תחילת ישיבת הכנסת שבה יתקיימו הדיון או ההצבעה על הצעת האי-אמון; לא הוגשה ההודעה לפני פתיחת הישיבה כאמור, לא תתקיים הצבעה על הצעת האי-אמון.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת, גם במקרה של אי-אמון בסוף נושא, צריך להגיש את ההודעה מראש.

ארבל אסטרחן: זה יכול להיות באותו יום או במועד קודם יותר.

ארבל אסטרחן: לא יהיה יותר מצב, כמו שקרה בפעם האחרונה, שהיו"ר אמר צריך לעשות הפסקה בשביל שיגישו הרכב ממשלה ונשלח - - -

דוד ביטן: זה השינוי שעשינו מהנוסח הקודם.

דוד ביטן: זאת אומרת, שיגישו יום לפני.

ארבל אסטרחן: הם יכולים גם חודש לפני.

קריאה: אי-אפשר בספונטניות.

ארבל אסטרחן: בדיוק.

ארבל אסטרחן: ההודעה יכולה להיות ספונטנית.

דוד ביטן: את יכולה להשתמש בהגשה שהגשת.

דוד ביטן: זאת אומרת, זה חל גם על זה.

דוד ביטן: אתם לא צריכים לעשות את כל התהליך עוד פעם.

דוד ביטן: אבל אי-אפשר ברגע האחרון, לא יודעים מה הרכב הממשלה.

ארבל אסטרחן: נכון.

ארבל אסטרחן: שוב, בגלל השינוי הזה שממשלה פתאום יכולה לקום בהצבעה.

ארבל אסטרחן: בהצעה להביע אי-אמון בממשלה המוגשת בדרך של הצעת סעיף לסדר-היום, מה שיש בימי שני, יש לציין את עילת ההצעה; עילת ההצעה לא תשונה אלא במקרים אלה – זה מה שקיים גם היום, לא נגענו בזה.

ארבל אסטרחן: אני עוברת לסעיף קטן (ג) בעמ' 2.

ארבל אסטרחן: עכשיו אנחנו מדברים על המכסות.

ארבל אסטרחן: פסקה (1) זה החידוש הגדול.

ארבל אסטרחן: "(ג) (1) לא יתקיימו בכל מושב של הכנסת יותר מעשרה דיונים להביע אי-אמון בממשלה שהוגשו בדרך של הצעת סעיף לסדר היום".

ארבל אסטרחן: זה לא יהיה יותר בכל יום שני, אלא במושב.

ארבל אסטרחן: מושב זה שני כנסים, עשר פעמים.

ארבל אסטרחן: תיכף תראו מתי זה עשר פעמים.

ארבל אסטרחן: מוצע שזה יהיה בתוקף רק בכנסת הנוכחית.

ארבל אסטרחן: לעניין אי-אמון בסיום דיון בסעיף שעומד על סדר היום, נשארות המכסות הקיימות היום.

יואב קיש: לא, זה לא מה שכתוב.

יואב קיש: יחולו רק בתקופת הכנסת הנוכחית?

דוד ביטן: כן.

יואב קיש: אז צריך לכתוב יחולו רק, כי יש פה עניין של חוסר בהירות, אולי יחולו ומפה הלאה.

ארבל אסטרחן: לא, ואז יחזרו למצב הקודם.

ארבל אסטרחן: נכון, זה לא מנוסח כהוראת מעבר.

יואב קיש: אז צריך להבהיר.

דוד ביטן: להוסיף את המילה רק.

יואב קיש: יחולו רק.

דוד ביטן: בסדר.

דוד ביטן: קיבלנו את זה.

ארבל אסטרחן: לעניין אי-אמון בסוף נושא, תישאר המכסה שקיימת היום.

ארבל אסטרחן: כלומר, סיעה שיש לה פחות משבעה חברים יכולה שלוש פעמים במושב.

ארבל אסטרחן: בין שבעה לתשעה, עד ארבע פעמים.

ארבל אסטרחן: סיעה גדולה יותר, אין לה מגבלה.

דוד ביטן: אני רוצה שתסבירי למה הצעת (ג)(1) מסייעת לסיעות הקטנות.

דוד ביטן: כי היום הסיעות הקטנות לא יכולות להגיש הרבה מאוד הצעות אי-אמון, לעומת זאת, בנוסח הזה, גם מרצ, גם ישראל ביתנו, כולן מקבלות העדפה ממה שהיה עד עכשיו.

ארבל אסטרחן: הם יכולים עשר פעמים, פלוס השלוש - - -

דוד ביטן: בדיוק.

ארבל אסטרחן: לסיעות הקטנות זה עוזר, כמו שאמר יו"ר הוועדה.

דוד ביטן: עוזר מאוד לקטנות, היום אין להן את זה.

ארבל אסטרחן: כי עשר הוא מועדים לכולם.

ארבל אסטרחן: המכסה שהייתה עד היום, גם לסוף נושא וגם לימי שני, תחול עכשיו רק בסוף - - -

איילת נחמיאס ורבין: עכשיו הבנתי.

ארבל אסטרחן: מזכיר הכנסת ינהל רישום של ההצעות.

ארבל אסטרחן: סעיף (ד) הוא הסעיף שיש בו כמה דברים חדשים.

ארבל אסטרחן: הוא מדבר על עד מתי אפשר להודיע על עשר הפעמים האלה.

ארבל אסטרחן: זה טיפה מורכב, תראו מה זה אומר.

ארבל אסטרחן: "סיעות האופוזיציה שמספר חבריהן מהווה רוב מקרב סיעות האופוזיציה יודיעו ליושב-ראש הכנסת, עד יום ג׳" – היום אפשר להודיע שרוצים אי-אמון ביום שני עד יום רביעי בסוף המליאה.

ארבל אסטרחן: פה העירו לנו שאם יודיעו עד יום רביעי בסוף המליאה, למשל סיעת המחנה הציוני, איך סיעות אחרות ידעו שבשבוע הבא - - - אי-אמון ויגישו גם?

ארבל אסטרחן: לכן מוצע פה איזשהו הליך דו-שלבי: עד יום ג׳ בשעה 18:00, יודיעו סיעות האופוזיציה שמספר חבריהן מהווה רוב מקרב סיעות האופוזיציה, שיש בהן יותר ממחצית מ-59 חברי האופוזיציה, כי הן מבקשות שהצעתן להביע אי-אמון בדרך של סעיף לסדר-היום תידון בישיבת הכנסת הרגילה הראשונה בתקופת כנס הכנסת, ליום שני, בשבוע שלאחר מכן.

ארבל אסטרחן: ואז, בישיבה הזאת של יום שני, יידונו כל ההצעות שהוגשו עד יום רביעי למחרת בשעה 18:00.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת, עד יום שלישי ב-18:00 יודיעו הסיעות שהן מבקשות מועד אחד מהעשרה ביום שני.

ארבל אסטרחן: תהיה יממה, עד יום רביעי ב-18:00 לכל סיעת אופוזיציה או קואליציה שרוצה להגיש אי-אמון להגיש, ואז כל הבקשות שהוגשו עד יום רביעי ב-18:00 יידונו ביום שני.

ארבל אסטרחן: וזה יחול גם בשבוע שאין בו שלוש ישיבות רגילות של הכנסת, אלא אם הודיע יו"ר הכנסת אחרת כפי שיודיע.

ארבל אסטרחן: אם נגיד יש איזה חג, ואז שני, שלישי, רביעי זה חג או משהו כזה.

רונית חייקין יעקבי: אפשר להעיר הערה כאן?

דוד ביטן: את רוצה להעיר הערה על זה?

דוד ביטן: מה ההערה?

רונית חייקין יעקבי: אני אגיד לך מה זה ייצור.

רונית חייקין יעקבי: זה ייצור שאנחנו ביום שלישי באופן אוטומטי נבקש אי-אמון כדי שיהיה לנו, כי אנחנו לא יודעים מה יהיה עד יום רביעי.

דוד ביטן: למה?

רונית חייקין יעקבי: אנחנו אף פעם לא היינו מוגבלים בזמן.

רונית חייקין יעקבי: אני חושבת שגם הזמן של יום רביעי ב-18:00 הוא לא נכון.

רונית חייקין יעקבי: נניח שהמליאה היא עד 22:00 וקורה משהו ב-20:30 בלילה, אתם מונעים ממני אולי להצטרף.

ארבל אסטרחן: ואם קורה משהו בחמישי בבוקר?

ארבל אסטרחן: מה זאת אומרת אתם מוגבלים?

ארבל אסטרחן: גם היום אתם מוגבלים.

דוד ביטן: מה ההבדל?

דוד ביטן: אני לא הבנתי את העניין.

דוד ביטן: היום את מוגבלת, את לא יכולה להגיש מתי שאת רוצה.

רונית חייקין יעקבי: אני יכולה להגיש ביום רביעי עד סוף סדר-היום.

דוד ביטן: אבל את לא יכולה להגיש עשרה, את יכולה להגיש – כמה היא יכולה להגיש?

רונית חייקין יעקבי: לא משנה, אני מבקשת לא להגביל אותנו ביום רביעי ב-18:00, אלא עד סוף סדר-היום של יום רביעי.

שולי מועלם-רפאלי: זה נשמע לי לגמרי הגיוני, הרבה פעמים סדר-היום נגמר אפילו לפני 18:00.

דוד ביטן: מה שהיא אומרת, שהיא תוכל להצטרף.

דוד ביטן: יש לנו בעיה עם זה?

ארבל אסטרחן: אני אגיד לך למה רציתי לכתוב שעה.

ארבל אסטרחן: א', רציתי - - -

דוד ביטן: ואז תתמכו אם אנחנו נתקן לך את זה?

דוד ביטן: לא שמעתי.

רונית חייקין יעקבי: אין לי זכות הצבעה.

דוד ביטן: לא משנה, מרצ יתמכו?

דוד ביטן: אני אוהב לתקן למי שתומך, לא למי שלא תומך.

איילת נחמיאס ורבין: דוד, כיוון שעמדנו ידועה בעניין הזה, אז תן לי להעיר לך שתי הערות.

איילת נחמיאס ורבין: הערה אחת, קודם החמצתי, ואני לא לגמרי יודעת איך – בסעיף (ב)(4) – וסליחה שאני חוזרת אחורה.

דוד ביטן: עוד לא סיימנו להקריא.

איילת נחמיאס ורבין: אני מתנצלת, אבל כיוון שהפעם זה הובא בלי סימון תיקונים, אז אני – זו הערה אמתית לסדר.

איילת נחמיאס ורבין: זה בא בלי סימון תיקונים, ואני לא אוהבת את זה.

ארבל אסטרחן: כי אחרת הכול היה בצבעים, כי החלפתי את כל הסעיף.

איילת נחמיאס ורבין: יקירה שלי, אין מה לעשות, אני מעדיפה את זה לפעמים בצבעים.

איילת נחמיאס ורבין: אין מה לעשות.

איילת נחמיאס ורבין: את יודעת שאני סומכת עליך במלוא מובן המילה.

ארבל אסטרחן: אגב, יש לי, פשוט הכול מחוק וכתוב מחדש, בגלל זה.

איילת נחמיאס ורבין: אני מבינה את הבעיה, אבל תבינו את הבעיה שלנו.

איילת נחמיאס ורבין: הבעיה עם (ב)(4) שאין שום סיבה בעולם שאנחנו נחרוג מהנוהג שמקובל עד היום שאנחנו בהצבעה על החלטה – נניח תוך כדי הצבעה, דיון בחוק, אנחנו רוצים להפוך אותו להצבעת אי-אמון.

איילת נחמיאס ורבין: אין שום סיבה שיילקח מאתנו הכלי הפרלמנטרי הזה.

רונית חייקין יעקבי: זה לא נלקח.

רונית חייקין יעקבי: זה לא נלקח, איילת.

דוד ביטן: אני אסביר לך מה הבעיה, זה לא נלקח.

דוד ביטן: זה לא נלקח, לא הבנת את זה.

איילת נחמיאס ורבין: כן.

איילת נחמיאס ורבין: כן.

איילת נחמיאס ורבין: אתה צריך להודיע - - -

קריאה: - - -

איילת נחמיאס ורבין: למה?

דוד ביטן: אני אסביר לך מה היה בפעם האחרונה.

דוד ביטן: איילת, בפעם האחרונה הייתה הצעת חוק שאמרתם, אבל לפי החוק היום של אי-אמון, צריך להציג ממשלה חלופית וכולי.

דוד ביטן: אז היינו צריכים להמתין, ואז העברנו את זה באינטרנט, ולא כולם ראו.

דוד ביטן: אז מה שאנחנו אומרים - - -

ארבל אסטרחן: גם ההמתנה הייתה פיקטיבית.

דוד ביטן: מה שאנחנו עושים הפעם, שאנחנו לא מחייבים בכל פעם להגיש מחדש.

דוד ביטן: אם הגשת פעם אחת, את יכולה להגיד אני מסתמכת על ההצעה שהגשנו לפני חודש, אין בעיה עם זה.

רונית חייקין יעקבי: זה יהיה לך לכל הקדנציה.

רונית חייקין יעקבי: את הגשת קווי יסוד, זה יהיה לך לכל הקדנציה.

ארבל אסטרחן: ב-1 במרץ הגשת, ושבוע אחרי זה - - -

דוד ביטן: אין פה שום בעיה.

דוד ביטן: אין פה שום בעיה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל עדיין צריך להודיע - - -

ארבל אסטרחן: רק את ההודעה על הרכב הממשלה, לא את ההודעה על האי-אמון.

ארבל אסטרחן: את האי-אמון אתם יכולים עדיין - - -

איילת נחמיאס ורבין: מה זאת אומרת?

איילת נחמיאס ורבין: רגע, ארבל, אז את אומרת שבכל הצבעה - - -

יעל כהן-פארן: זה מה שאומרים, שצריך להיות בקנה, במגירה, כל הזמן הצעת אי-אמון שהגשנו.

איילת נחמיאס ורבין: כן, אבל זה מה שאתם אומרים, אתם מבינים?

איילת נחמיאס ורבין: זה מאוד מרחיק לכת.

ארבל אסטרחן: היום יש חוק שאתם רוצים להביע אי-אמון בסוף שלו.

ארבל אסטרחן: אתם לא צריכים להודיע מראש שאתם תבקשו אי-אמון.

ארבל אסטרחן: אתם צריכים מראש - - -

דוד ביטן: תגידו זו לחודשיים הבאים הממשלה שלנו.

דוד ביטן: תרצי להגיש, תגישי.

דוד ביטן: יש בעיה, יש לקונה.

דוד ביטן: יש את החוק, ויש את האפשרות הזאת.

דוד ביטן: לא חשבו על זה.

איילת נחמיאס ורבין: דוד, בבקשה.

איילת נחמיאס ורבין: יש לי בקשה.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שזה לא מספיק מחודד ושזה לא מספיק ברור.

איילת נחמיאס ורבין: אז אני מבקשת ממך שזה יהיה ברור באופן בלתי ניתן לפרשנות.

דוד ביטן: לתקן את הנוסח?

איילת נחמיאס ורבין: כן.

איילת נחמיאס ורבין: לחדד אותו.

דוד ביטן: תגידי מה התיקון שאת רוצה.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה לעבור על זה.

איילת נחמיאס ורבין: חייב להיות ברור שאני לא צריכה להודיע מראש שהצעת חוק מסוימת הופכת להצעת אי-אמון בתחילת הישיבה, אלא מרגע שאני - - -

דוד ביטן: את יודעת מה, תכתבי ככה בסוף הסעיף: אלא אם כן הודיעו שבקשה לאי-אמון היא בתוקף.

דוד ביטן: אם הם הודיעו, אז היא בתוקף, לא צריך לעשות חדש.

איילת נחמיאס ורבין: זו המשמעות, אתם מבינים את זה.

ארבל אסטרחן: תסתכל על (3) – ההודעה תעמוד בתוקפה כל עוד לא מסרה הסיעה הודעה אחרת.

ארבל אסטרחן: זה תוקף לאורך זמן.

דוד ביטן: אז תפני לסעיף (3).

איילת נחמיאס ורבין: נכון, זו גם אפשרות.

ארבל אסטרחן: (4) מפנה ל-(3).

דוד ביטן: הנה, לא תתקיים הצבעה, אלא אם כן - - -

ארבל אסטרחן: צריך לקרוא את (3) ו-(4) ביחד.

ארבל אסטרחן: לפני פתיחת הישיבה – זה גם יכול להיות חודש לפני פתיחת הישיבה.

דוד ביטן: לא, לא הוגשה הודעה.

דוד ביטן: איזו הודעה?

ארבל אסטרחן: ההודעה שב-(3).

ארבל אסטרחן: כתוב: הודעה על הרכב וחלוקת התפקידים בין הסיעות.

דוד ביטן: תכניסי את זה שאם (3) בתוקף, לא צריך הודעה.

דוד ביטן: לזה היא מתכוונת.

איילת נחמיאס ורבין: ארבל, תאמיני לי, הנוסח לא מספיק בהיר.

דוד ביטן: היא תנסח את זה.

דוד ביטן: מה הנושא הבא?

איילת נחמיאס ורבין: בסדר, אני סומכת על ארבל.

דוד ביטן: הנה, אני עובר לסעיף שלכם.

דוד ביטן: הבנת, תיקנו את זה.

ארבל אסטרחן: הכוונה היא שעדיין בסוף נושא אפשר להפתיע - - -

דוד ביטן: מה עוד?

דוד ביטן: איזו עוד הערה יש לך?

איילת נחמיאס ורבין: לא, כרגע אני חושבת שזה - - -

דוד ביטן: מה לגבי מה שהיא העירה לך?

איילת נחמיאס ורבין: רגע, וגם לגבי זה שאנחנו צריכים להודיע עד יום ג' בשעה 18:00.

דוד ביטן: מה הבעיה עם זה?

איילת נחמיאס ורבין: מה קרה?

איילת נחמיאס ורבין: מה הלחץ?

דוד ביטן: תודיעי, מה קרה?

ארבל אסטרחן: האמת היא שמי שביקש את זה הוא מנהל סיעת ישראל ביתנו, ואחר-כך דיברנו על זה בינינו.

דוד ביטן: זה נשמע לי הגיוני.

איילת נחמיאס ורבין: אני מכבדת מאוד את מנהל סיעת ישראל ביתנו, אני חייבת להסכים אתו?

דוד ביטן: למה ביקשתם את זה?

רומן גרביץ: אם הם מחליטים ביום רביעי להגיש אי-אמון, אין לנו זמן התראה להגיש את האי-אמון.

רומן גרביץ: הם קובעים, כי הם הסיעה הכי גדולה.

רומן גרביץ: הם קובעים את הזמן של האי-אמון.

רומן גרביץ: אני מבקש - -

דוד ביטן: נשמע הגיוני, אני משאיר את זה.

רומן גרביץ: - - התראה של 24 שעות.

דוד ביטן: מה קרה?

דוד ביטן: אז תודיעו מראש, מה העניין?

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שזה יותר מדי זמן מראש.

רונית חייקין יעקבי: אבל אם ביום שלישי חשבנו שזה לא אקטואלי - - -

דוד ביטן: אני אסביר לכם איפה הבעיה, והוא צודק.

דוד ביטן: הבעיה קיימת כשהרוב קובע.

דוד ביטן: אם הרוב קובע, מאיפה הוא - - -

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו למדנו מהטובים ביותר, ידידי.

דוד ביטן: תודיעו מראש, אז אני אצטרף.

קריאה: - - - רביעי בבוקר להוריד, אז מה נעשה?

ארבל אסטרחן: עד מתי הם יכולים לחזור בהם?

ארבל אסטרחן: כי הם אמרו אז כל שבוע נבקש.

איילת נחמיאס ורבין: כן.

ארבל אסטרחן: אם ביום שלישי עד 18:00 - - -

איילת נחמיאס ורבין: אני לא לגמרי מבינה, אני מוכרחה להגיד לך, דוד.

דוד ביטן: איך הוא יכול בכל שבוע?

דוד ביטן: הוא צריך עשר בחודש.

ארבל אסטרחן: נכון.

ארבל אסטרחן: הוא יגמור את העשר שלהם.

ארבל אסטרחן: האם אנחנו נחזור בהם?

רומן גרביץ: כי אם - - - להגיש איזה אי-אמון, אני לא יודע על זה.

איילת נחמיאס ורבין: למה אתה לא יודע על זה?

שולי מועלם-רפאלי: הם חייבים לתת לך את - - -

איילת נחמיאס ורבין: למה אתה לא יודע על זה?

איילת נחמיאס ורבין: זה מה שאני רוצה להבין.

רומן גרביץ: - - - לא הודיע.

דוד ביטן: אנחנו נכניס שאתם תודיעו, ואתם יכולים גם לחזור בכם.

ארבל אסטרחן: עד מתי, עד יום ראשון, עד יום שני?

רונית חייקין יעקבי: מה שזה אומר, שבכל יום שלישי - - -

דוד ביטן: עד יום ראשון אתם יכולים לחזור בכם.

דוד ביטן: אז הם יקבלו את ההודעה, ואתם יכולים לחזור.

איילת נחמיאס ורבין: רגע, דוד, הבעיה היא - - -

רומן גרביץ: אנחנו ממילא תלויים בהם.

דוד ביטן: הם צודקים בעניין הזה.

דוד ביטן: לפי זה, הם לא יגישו בחיים.

איילת נחמיאס ורבין: דוד, קודם כל, אני לא לגמרי הבנתי למה הם לא יודעים, אבל רומן יסביר לי אחר-כך.

איילת נחמיאס ורבין: תסביר לי דבר אחר.

איילת נחמיאס ורבין: למה הדברים האלה, שלא היו בנוסח ובסיכומים המקוריים, נכנסו?

דוד ביטן: אני אסביר.

איילת נחמיאס ורבין: הרי אלינו אין מה לבוא בטענות, אנחנו - - -

דוד ביטן: אני אסביר.

דוד ביטן: אני אסביר.

דוד ביטן: בשביל זה תקיים דיון.

דוד ביטן: הרי מה קרה פה?

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שזה - - -

דוד ביטן: אז תקשיבי רגע, תראי את התהליך.

דוד ביטן: ישבו צחי ו – לא הגיעו להסכמות.

דוד ביטן: נשארו 12-10 סעיפים פתוחים.

דוד ביטן: נכנסתי לעניין, הגעתי לסיכום.

דוד ביטן: כשנכנסים לתמונה, וכל מיני סיעות אחרות באות ואומרות דברים שהם נכונים, אז אנחנו מכניסים אותם, אין בעיה.

דוד ביטן: היא העירה עכשיו הערה, אנחנו הולכים על זה.

דוד ביטן: אנחנו לא מחפשים פה להיות צודקים.

איילת נחמיאס ורבין: בסדר, אבל אתה תרצה שאנחנו נצביע על זה – אנחנו נעשה הקראה של סעיף-סעיף להצבעה?

דוד ביטן: לא סעיף-סעיף, אנחנו מתקנים עכשיו.

איילת נחמיאס ורבין: לא, הוא לא מקריא את זה סעיף-סעיף.

איילת נחמיאס ורבין: זה נראה לי לא הגיוני.

דוד ביטן: אנחנו מתקנים עכשיו.

איילת נחמיאס ורבין: הוא לא יעשה הצבעה על כל סעיף.

דוד ביטן: אני לא אכניס סעיף- סעיף.

איילת נחמיאס ורבין: הוא לא יעשה הצבעה על כל סעיף.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שהסעיף הזה הוא לא לעניין.

דוד ביטן: מה לא לעניין?

איילת נחמיאס ורבין: עד יום ג'.

דוד ביטן: אבל יש בעיה עם ישראל ביתנו.

דוד ביטן: מה את רוצה?

דוד ביטן: אני לא מבין.

דוד ביטן: מה זה, רק אתם קיימים?

דוד ביטן: הם לא קיימים?

איילת נחמיאס ורבין: לא, אני חושבת שאנחנו התייחסנו מאוד לסיעות הקטנות.

דוד ביטן: ראיתי, מה זה התייחסתם.

דוד ביטן: כל הסיעות הקטנות נגד.

דוד ביטן: מרצ נגד, הרשימה המשותפת נגד, כולם נגד.

איילת נחמיאס ורבין: מרצ נגד כי הם נגד ההסכם באופן עקרוני, סליחה, זה לא אותו דבר.

דוד ביטן: נו, אז מה את רוצה?

דוד ביטן: אני עוצר רגע את הישיבה כי יש בעיה עם יושב-ראש ועדת הכלכלה.

רוברט אילטוב: מה הבעיה שלך?

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שזה לא מוצדק לעשות את זה - - -

רוברט אילטוב: אנחנו חושבים שזה מוצדק.

איילת נחמיאס ורבין: מאה אחוז, אז אנחנו מתווכחים, מה הבעיה עם הוויכוח?

איילת נחמיאס ורבין: רוברט, למה אתם כועסים שאני מתווכחת אתכם?

רוברט אילטוב: למה את כועסת?

איילת נחמיאס ורבין: אני לא כועסת בכלל.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא מבינה מה הבעיה שלכם עם זה שאני מתווכחת אתך.

איילת נחמיאס ורבין: זה מפריע לך שאני - - -

דוד ביטן: הצעת חוק התקנים.

דוד ביטן: אני עוצר את הישיבה רגע.

רומן גרביץ: כי את קובעת את סדר-היום.

איילת נחמיאס ורבין: אני הבנתי, רומן, אני הקשבתי לך רוב קשב, בניגוד אליך, שלא מקשיב.

איילת נחמיאס ורבין: אני מקשיבה.

דוד ביטן: רבותי, אני עוצר את הישיבה בסעיף.

דוד ביטן: אני עוצר.

דוד ביטן: 2.

דוד ביטן: קביעת ועדות לדיון בהצעות חוק והצעה לסדר היום: א.

דוד ביטן: הצעת חוק התקנים (תיקון - מעבדה מוסמכת לאישור ייבוא טובין), התשע"ו-2015

דוד ביטן: הצעת חוק התקנים.

דוד ביטן: העלינו את זה לפני חודש או חמישה שבועות.

דוד ביטן: ביקשנו להגיע להסכם בין ועדת הרפורמות לוועדת הכלכלה.

דוד ביטן: כמעט הגיעו להסכם, ופתאום זה התפוצץ לנו.

רועי פולקמן: אני יכול להגיד משפט על זה?

איתן כבל: סליחה, אני מבקש, אדוני, אפשר?

רועי פולקמן: אולי אני אציג את זה לפני?

דוד ביטן: תן לו להציג רגע.

רועי פולקמן: אני אומר את זה עם המון הערכה.

רועי פולקמן: אני גם חבר בוועדה של חבר הכנסת כבל ומעריך אותו עד מאוד.

רועי פולקמן: אני רוצה לשתף טיפה מאחורי הקלעים של הדיון הזה.

רועי פולקמן: מדובר על חוק - - - שהוא רפורמה אדירה בנושא יוקר המחיה במדינת ישראל.

רועי פולקמן: מה שקרה – ואני מאוד מעריך את ועדת הכלכלה, שהיא עדיין ועדה בראשות האופוזיציה.

רועי פולקמן: ואני רוצה לשתף כאן את חברי הוועדה, כי אני לא יודע אם כולם יודעים, גם החבר'ה מהמחנ"ץ.

רועי פולקמן: יושב-ראש ההסתדרות, שאני מאוד מעריך אותו, אבל רמת המעורבות שלו בימים האחרונים בשיחות טלפון – משר האוצר ועד רבים מהיושבים כאן סביב לשולחן.

דוד ביטן: דווקא הוא לא צלצל אלי.

דוד ביטן: מי שצלצל אלי הוא ברוש מהתאחדות התעשיינים.

דוד ביטן: הוא לא צלצל אלי.

רועי פולקמן: אני רוצה לספר לחברי הוועדה, כולל ידידי הטוב, איתן כבל, שאנחנו מקיימים אחת לשבועיים ישיבות עבודה עם התאחדות התעשיינים, עם ההסתדרות, עם שי בירן מההסתדרות.

רועי פולקמן: עוברים סעיף-סעיף, פרט-פרט, מקשיבים, דנים, בשביל לייצר תיאום מלא.

רועי פולקמן: זה לא מספיק טוב.

רועי פולקמן: ואני אומר שוב, יש כאן ועדה – מה לעשות?

רועי פולקמן: יש כאן בסוף שיח פוליטי – שהיא בראשות איתן כבל מהמחנה הציוני, עם הפעלת מעורבות בלתי סבירה בעליל, של שני גופים – התאחדות התעשיינים והסתדרות העובדים הכללית – כדי ליירט באופן ישיר רפורמה שתכליתה הוזלת יוקר המחייה, כשנאמר להם לאורך כל הדרך שזה ייעשה עם התחשבות, עם רגישות, עם הבנה.

רועי פולקמן: הסתדרות העובדים זה עוד יותר קיצוני.

רועי פולקמן: מילא התאחדות התעשיינים, שזה נוגע בלבת העיסוק שלהם.

רועי פולקמן: יש כאן דיון על עובדים, ואין לנו כוונה לפגוע בעובדים שם, אבל לא יכול להיות שבשביל 1,200 עובדים במכון התקנים, שאולי יהיה שם שינוי, יעצרו רפורמה שתכליתה כל ייבוא הצעצועים למדינת ישראל וכל ייבוא מוצרי החשמל למדינת ישראל.

איילת נחמיאס ורבין: 1,200 עובדים זה הרבה.

איילת נחמיאס ורבין: בתור מישהי שחתומה על החוק, 1,200 עובדים זה הרבה.

רועי פולקמן: שוב, הטענה שלנו היא שגם אם יהיה שינוי, העובדים האלה ילכו לעבוד במעבדות מתחרות, זה לא שתיפגע עבודתם.

רועי פולקמן: אבל גם אם זה נכון, לא יכול להיות שההסתדרות, בגלל עובדים במכון התקנים, תעצור רפורמה שנוגעת לתשעה מיליון אזרחי מדינת ישראל ולעלויות השערורייתיות של ייבוא צעצועים למדינת ישראל.

רועי פולקמן: ולכן, כל מה שאנחנו אמרנו – אני אומר את זה עם הרבה כאב, כי ניסינו להגיע להבנה – שאנחנו לא יכולים להעביר את זה לוועדת הכלכלה, זה לא מטעמים של פרוצדורה וכבוד הוועדה.

רועי פולקמן: יש כבוד אדיר לוועדת הכלכלה.

רועי פולקמן: זו אחת הוועדות החשובות, אני חבר בה.

רועי פולקמן: אבל אני באמת אומר, חבר הכנסת כבל לא יוכל לעמוד בלחץ, שגם היום הוא לא סביר, של ההתערבות הגסה של גופים כמו הסתדרות העובדים.

רועי פולקמן: הם לא ייתנו לזה.

דוד ביטן: תן לי לומר לך משהו לטובת כבל - -

איילת נחמיאס ורבין: הייתי אומרת את זה על הרבה חברים בבית, אבל לא על חבר הכנסת כבל.

דוד ביטן: - - שהופעל עליו לחץ אדיר על-ידי ההסתדרות בחוק רשות השידור, והוא עמד בזה.

רועי פולקמן: בסדר, אבל זו ועדה של האופוזיציה, עם כוחות אדירים שיהרגו את הרפורמה הזאת.

רועי פולקמן: ולכן אני בעד שהכול יעבור לוועדת הכלכלה, זו ועדה מדהימה, אבל היא בראשות האופוזיציה.

דוד ביטן: מה רצית להגיד, כבל?

דוד ביטן: לטובתו אני אומר שהוא עמד בלחץ.

רועי פולקמן: הוא חבר כנסת מדהים.

איילת נחמיאס ורבין: לא הערת שהוא חתום על החוק.

רועי פולקמן: הוא חתום על החוק, אבל זה לפני שידעתי על ההתערבות של ההסתדרות.

רועי פולקמן: - - - להגיע להבנות.

דוד ביטן: ניתן לו לדבר.

דוד ביטן: אני אגיד מה מפריע לי בעניין הזה.

איתן כבל: שלום לכולם.

איתן כבל: אדוני היושב-ראש, ברשותך, אני אומר את זה כך, אני רוצה להזכיר לידידי פולקמן שסדר החותמים הוא רועי פולקמן, איתן כבל ויושב-ראש הוועדה, דוד ביטן.

איתן כבל: אני לא בטוח שאדוני מתנגד לחלקים בחוק יותר ממני.

איתן כבל: אמרנו את הדברים לפרוטוקול?

איתן כבל: שאני אמצא את עצמי בוויכוח עם אנשים מהקואליציה יותר מאשר אני אמצא את עצמי בוויכוח מול אנשים מול האופוזיציה.

איתן כבל: זה דבר אחד.

איתן כבל: דבר שני, אני אומר את זה כך, באמת יש לי הערכה אליך.

איתן כבל: אתה יודע, אלה לא מילים גבוהות, ולא עקיצה, כי כשאני עוקץ, מרגישים.

איתן כבל: אני אומר את זה ממקום שלדבר עלי במושגים שמופעלים עלי לחצים, אין דבר שיותר מעליב אותי.

איתן כבל: אין דבר שמעליב אותי יותר מאשר לדבר איתי במושגים כאלה.

איתן כבל: אני חושב שמעבר לעובדה שאנחנו שלושה מסיעת המחנה הציוני שחתומים על החוק – איילת נחמיאס ורבין, פרופסור יוסי יונה – אנחנו תומכים בחוק.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר לך שכבר בדיונים בוועדת הכלכלה כשעסקנו בחיבור מפעלים לגז, אמרתי, ואמרנו לפרוטוקול שחייב שיהיו שינויים בתוך החוק.

איתן כבל: אני אומר לך בכנות, מה כל העניין של כל האנשים המכובדים, מנשיא התאחדות התעשיינים, עבור ליושב-ראש ההסתדרות?

איתן כבל: זה לא שהם יודעים שהם יכולים להכתיב לי.

איתן כבל: עד היום הזה הם לא הכתיבו לי שום דבר.

איתן כבל: הם יודעים רק דבר אחד, שאפשר לדבר איתי, ואפשר לנהל איתי דיאלוג.

איתן כבל: אפשר לנהל איתי שיח.

איתן כבל: זה הכול.

איתן כבל: אם לא משכנעים, ייקוב הדין את ההר.

איתן כבל: ואני אומר לך, המקום הזה חייב לעבור טלטלה.

איתן כבל: אנחנו לא ליד, אני לא בא ללטף אף אחד.

איתן כבל: אני לא בא לעשות "חנדלאך" למישהו.

איתן כבל: אני בא להעביר את החוק.

איתן כבל: וכמו שסיכמנו אתה ואני, נשב ביחד, בוודאי בכל מה שנוגע ללבה.

איתן כבל: אני לא באתי לכדרר את החוק.

איתן כבל: אתה יודע, גם החוק ההוא, שחשבו שכדררתי אותו, אתה יודע - - -

רועי פולקמן: אני חשבתי כך עד לפני שבועיים, עד שראיתי את ההתערבות הלא סבירה של ההסתדרות.

רועי פולקמן: על איתן כבל אני סומך, אבל עד השבוע – עד שראיתי את ההתערבות.

רועי פולקמן: לא סביר בעיני שיו"ר ההסתדרות יתעסק בטירוף באיזו ועדה זה יהיה.

רועי פולקמן: זה לא סביר בעיני, וזה גם חשוד בעיני, סליחה שאני אומר את זה.

רועי פולקמן: אני סומך על איתן כבל, אבל - - -

דוד ביטן: זה לא ויכוח.

דוד ביטן: אני אומר את זה במפורש.

דוד ביטן: בעניין הזה אני תומך באיתן, אבל מסיבות קואליציוניות אני לא מעלה את זה להצבעה.

דוד ביטן: אני אומר לכם את זה בצורה ברורה, לי מפריעים כמה דברים.

דוד ביטן: ואני אומר את זה בגלוי.

דוד ביטן: ועדת הרפורמות – יש הבדל בין תקציב המדינה – - -

איתן כבל: היא הוקמה לעניין הזה.

דוד ביטן: - - ושם אני הלכתי נגד איתן כבל ונגד היועצים המשפטיים, שהציעו שחוקים מסוימים ילכו לוועדת הכלכלה.

דוד ביטן: מכיוון ששם היה לנו רוב, אני העברתי את זה לוועדת הרפורמות ולוועדות אחרות.

דוד ביטן: כי זה תקציב המדינה, חוק ההסדרים, אני חייב לעשות את זה.

דוד ביטן: לעומת זאת, לא מוצא חן בעיני שוועדת הרפורמות הפכה להיות ועדה פרטית של כולנו.

דוד ביטן: זאת אומרת, הצעות חוק ממשלתיות של האוצר עוברים לשם, והצעות חוק של חברי הסיעה עוברות לשם גם.

איתן כבל: אפשר שבמקום הח"כים ישבו שם נציגי האוצר.

רועי פולקמן: זה לא קורה כל הזמן, אתה רואה - - - ברפורמות חריגות.

דוד ביטן: או לאלאלוף או – זה לא הולך בצורה כזאת.

דוד ביטן: לעומת זאת, ועדת חוקה הפכה להיות ועדה פרטית של הבית היהודי.

דוד ביטן: היה לי ויכוח גדול מאוד עם יושב-ראש ועדת חוקה.

דוד ביטן: משום מה, הצעות החוק הפרטיות של חברי הכנסת לא באות שם לדיון, רק הצעות חוק ממשלתיות ושל הבית היהודי.

דוד ביטן: ואני לא מוכן לקבל את זה, אני אומר את זה במפורש.

דוד ביטן: אני אמרתי את זה גם ליושב-ראש ועדת חוקה, אם אתה לא תקדם את הצעות החוק הפרטיות של חברי הכנסת, אני אקח את החוקים בחזרה.

דוד ביטן: מה זה הדבר הזה?

דוד ביטן: מה, מכניסים את החוקים, שמים בכיס, מנערים את הכיס?

דוד ביטן: כשרוצים סמכויות, סמכויות, אבל צריך גם יעילות בהליכי חקיקה.

דוד ביטן: אני בעד שהליכי החקיקה יתחילו ויסתיימו מהר.

דוד ביטן: ואם ועדה עמוסה, אז אני לא אעביר לה, בין אם זה כלכלה - - -

איתן כבל: אדוני, בוועדה אצלנו עובדים חמישה ימים בשבוע, כולל ימי שלישי אחרי הצהריים.

דוד ביטן: לא משנה.

דוד ביטן: גם הוא עובד חמישה ימים בשבוע.

דוד ביטן: כולם עובדים.

דוד ביטן: אני לא מקבל את זה.

דוד ביטן: אני אומר דבר מאוד פשוט, אם ליושב-ראש יש בעיה של זמן, אני אעביר לוועדות פחות עמוסות.

איתן כבל: מאה אחוז.

דוד ביטן: ולא יעזור סמכויות.

דוד ביטן: ואני אומר את זה ליועצת המשפטית, חוץ מסמכויות ועדה, יש גם יעילות הדיון, יעילות החקיקה ומהירות.

איתן כבל: מקבל.

דוד ביטן: זה הכול.

דוד ביטן: זה גם אינטרס ציבורי.

דוד ביטן: כמו שאמרתי ליושב-ראש ועדת החוקה, שאם הוא לא יקדם, אני אקח לו את החוקים, ועכשיו הוא קבע ב-1.3 דיון בשש הצעות חוק פרטיות, אני אומר אי-אפשר להמשיך בהתנהלות הזאת.

דוד ביטן: ואני יודע שתמיד זה היה ככה, אבל אצלי זה לא יהיה.

רועי פולקמן: דוד, אתה צודק, אבל הדיון כאן הוא לא פרוצדורלי.

רועי פולקמן: אתה יודע למה - - -

דוד ביטן: הבנתי את הבעיה.

דוד ביטן: הבנתי.

רועי פולקמן: רק עוד משפט אחד.

רועי פולקמן: דוד, עוד משפט אחד.

רועי פולקמן: הסיבה שחוק מהותי כזה מגיע כהצעת חוק פרטית, כיוון שגם המשרד הממשלתי הרלוונטי לעניין הזה לא הצליח לקדם את הרפורמה הזאת כי הלחצים הם אדירים.

רועי פולקמן: אני לא אומר, חס וחלילה, שיפעילו על חבר הכנסת כבל, אני סומך עליו.

איתן כבל: שלושה חתומים.

רועי פולקמן: אבל רמת המעורבת כאן - -

איתן כבל: שום דבר.

רועי פולקמן: - - של יו"ר ההסתדרות היא לא סבירה וגם לא בצורה עניינית.

איתן כבל: אני אומר לך, אני אעשה, כמו בכל החוקים, את מה שנכון לעשות ציבורית.

רועי פולקמן: איתן, גם בעבר החוק הזה הגיע לוועדת הכלכלה, לא אצלך, ויורט שם מסיבות פוליטיות.

לאה ורון: סליחה?

רועי פולקמן: יש כאן אמירה עקרונית של הקואליציה - - -

לאה ורון: חבר הכנסת פולקמן, על איזה הצעת חוק אתה מדבר?

רועי פולקמן: רפורמה במכון התקנים.

לאה ורון: כי בכנסת הקודמת אישרה ועדת הכלכלה, בתום סדרה של דיונים מאוד ממושכים, רפורמה במכון התקנים.

לאה ורון: הצעת חוק מאת הממשלה.

רועי פולקמן: יירטו את זה.

לאה ורון: - - - במהלך הפגרה – יושבת פה יועצת השר בנט.

רועי פולקמן: אבל יירטו את זה.

לאה ורון: מה זאת אומרת יירטו?

איילת נחמיאס ורבין: אבל לא בוועדת הכלכלה.

רועי פולקמן: זה יורט.

איילת נחמיאס ורבין: אבל לא בוועדת הכלכלה.

איילת נחמיאס ורבין: זה מה שהיא אומרת לך, לא בוועדת הכלכלה.

רועי פולקמן: באיזו ועדה?

איילת נחמיאס ורבין: בוועדת הכלכלה זה עבר.

לאה ורון: ועדת הכלכלה אישרה את הצעת החוק בקריאה ראשונה, שנייה ושלישית.

לאה ורון: מה זה?

דוד ביטן: רבותי, אני אכנס לזה בעצמי.

רועי פולקמן: זה לא אישי נגד הוועדה, אנחנו רוצים שזה יקודם.

רועי פולקמן: זה לא, חס וחלילה, נגד הוועדה.

רועי פולקמן: הרפורמה הזאת לא סתם לא קודמה.

דוד ביטן: רבותי, אני לא אצביע על זה, אבל ביום רביעי בבוקר אני מביא את זה לדיון.

דוד ביטן: עד אז אנחנו נשב כולנו וננסה לקבוע פשרה.

איתן כבל: אז גם סעיף 2.

שולי מועלם-רפאלי: לא, סעיף 2 הולך לוועדת כלכלה.

שולי מועלם-רפאלי: מה בכלל השאלה?

שולי מועלם-רפאלי: זו הצעת חוק שלי.

איתן כבל: לא, לא שלך.

איתן כבל: יקירה, על שלך אין ויכוח.

רועי פולקמן: ביטן, תדחה גם את זה לרביעי.

רועי פולקמן: זה יהיה דיון משותף.

איתן כבל: דוד, גם את מספר 2 לרביעי.

איתן כבל: ב.

איתן כבל: הצעת חוק איסור הפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים (תיקון – איסור הפליה מחמת מקום מגורים), התשע"ו-2015

דוד ביטן: רבותי, סעיף 2 הצעת חוק איסור הפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים (תיקון – איסור הפליה מחמת מקום מגורים), התשע"ו-2015, של חברת הכנסת שולי מועלם.

דוד ביטן: לאן, לוועדת הרפורמות?

שולי מועלם-רפאלי: זה לכלכלה.

איתן כבל: היא כבר נדונה.

איתן כבל: היא כבר נדונה, אדוני היושב-ראש, בוועדה.

איילת נחמיאס ורבין: כן, היא כבר נדונה, היא עברה.

שולי מועלם-רפאלי: אני לא מבינה, זה בא לכלכלה.

דוד ביטן: מי בעד ועדת הכלכלה?

דוד ביטן: בעד העברת הצעת החוק לדיון בוועדת הכלכלה – פה אחד

דוד ביטן: נמנעים – אין

דוד ביטן: הנה, קיבלת.

דוד ביטן: תקשיב טוב, אני אומר לך את האמת, לא בדקתי מה העומס של ועדת הכלכלה.

דוד ביטן: אני הולך לבדוק את כל הוועדות הגדולות.

דוד ביטן: אם יש עומס, אני מעביר את זה לוועדות אחרות.

דוד ביטן: אפילו מעמד האישה, שאין לה שום קשר, אני אעביר להם הצעות חוק.

עאידה תומא סלימאן: למה אין לה קשר?

דוד ביטן: בדברים שלא קשורים לנשים.

עאידה תומא סלימאן: אני אמצא לך קשר, אין בעיה.

דוד ביטן: הצבעתי, זה עבר פה אחד.

דוד ביטן: ג.

דוד ביטן: הצעה לסדר-היום בנושא: תמ"א 41 וקידום הפחתת השימוש בפחם

דוד ביטן: הצעה לסדר בנושא תמ"א 41.

דוד ביטן: לאיזו ועדה?

דוד ביטן: כלכלה.

דוד ביטן: איתן, בוא, נותנים לך עוד משהו.

דוד ביטן: מי בעד כלכלה?

דוד ביטן: בעד העברת ההצעה לסדר-היום לדיון בוועדת הכלכלה – פה אחד

דוד ביטן: נמנעים – אין

דוד ביטן: 3.

דוד ביטן: בקשת יושב ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה להעברת הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (עידוד נשים בעסקים), התשע"ה-2015 (פ/147/20), מהוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי לדיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה

דוד ביטן: הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות.

דוד ביטן: בדרך כלל זה ועדת הפנים.

עאידה תומא סלימאן: למה?

דוד ביטן: השאלה מה המהות.

דוד ביטן: אני אסביר לך.

דוד ביטן: המבחן הוא פשוט.

עאידה תומא סלימאן: המהות היא כל העניין של העדפה מתקנת בנושא של מכרזים לרשויות - - -

דוד ביטן: אני אסביר לך איך זה הולך.

עאידה תומא סלימאן: שנייה.

עאידה תומא סלימאן: חוק המכרזים אומר שצריך לתת העדפה לעסקים בבעלות נשים.

עאידה תומא סלימאן: החוק הזה בא להחיל את זה גם כן על מכרזים של הרשויות המקומיות.

עאידה תומא סלימאן: המהות של החוק עוסקת בכל הנושא של קידום עסקים של נשים, בבעלות נשים, כדי לקדם - - -

דוד ביטן: אני אגיד לך מה המבחן, אחרת - - -

עאידה תומא סלימאן: זה לא עוסק ממש בענייני עיריות.

דוד ביטן: אני אסביר לך מה המבחן.

דוד ביטן: המבחן הוא פשוט.

דוד ביטן: אחרת כל פעם שיש אישה, אני צריך להעביר לך, לא משנה איזה חוק זה, אפילו בנושא ביטחון.

דוד ביטן: אם יש נשים, אני צריך להעביר לוועדה שלך.

דוד ביטן: המבחן הוא פשוט.

דוד ביטן: מה המהות של התיקון?

דוד ביטן: אם התיקון - - -

עאידה תומא סלימאן: המהות של התיקון היא בעניין של העדפה לנשים במכרזים.

עאידה תומא סלימאן: מה שקרה עד היום - - -

דוד ביטן: אבל במכרזים עירוניים, פקודת העיריות.

עאידה תומא סלימאן: שנייה.

עאידה תומא סלימאן: כן.

עאידה תומא סלימאן: מה שקרה עד עכשיו, שאף אחד לא התייחס לנושא של עסקים קטנים בבעלות נשים בצורה רצינית, ולכן זה נפל בין הכיסאות.

עאידה תומא סלימאן: לכן עשינו את ההסתייגות על החוק של הרשות לעסקים קטנים, כי אף אחד לא מקדיש לזה תשומת לב ולא מקדם עסקים שהם בבעלות נשים.

עאידה תומא סלימאן: ולצערי הרב, אני חושבת שאנחנו בוועדה הכי מבינות מה הקשיים ומה המכשולים שעומדים בפני נשים, ואנחנו נצליח לחוקק את החוק הזה בצורה הכי טובה.

עאידה תומא סלימאן: לעומת זאת, אם זה יגיע לוועדת הפנים, עם כל החוקים - - -

דוד ביטן: מי הגיש את הצעת החוק הזאת?

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת עליזה לביא.

דוד ביטן: רק שתדעי שצריך היום תיקון לגברים, לא לנשים.

דוד ביטן: אני ישבתי בוועדת מכרזים בעיריית ראשון.

דוד ביטן: ל-90% מהמכרזים שהיו התקבלו נשים, לא גברים.

דוד ביטן: 90%.

דוד ביטן: אז אני לא יודע איזה תיקון אפליה צריך פה.

עאידה תומא סלימאן: אני לא יודעת מה קורה בראשון, אבל אני יודעת שהסטטיסטיקה אומרת - -

דוד ביטן: מה אפליה?

דוד ביטן: אפליה היא בכיוון הפוך היום, לא בכיוון שלכם.

עאידה תומא סלימאן: - - שנשים – זה לא יכול להיות, רק 4% מהעסקים הקטנים במדינת ישראל בבעלות של נשים.

עאידה תומא סלימאן: אז לא יכול להיות שברוב המכרזים זוכים עסקים של נשים.

דוד ביטן: כן, היום, אני רוצה להסביר לך.

עאידה תומא סלימאן: 4% של עסקים מקבלים את כל המכרזים?

עאידה תומא סלימאן: איך יכול להיות?

דוד ביטן: אני אסביר לך מה קורה, למה באחוזים זה לא נראה.

דוד ביטן: כי לאורך תקופה ארוכה – קודם כל, לא היה איזון.

דוד ביטן: דבר שני, יש מקצועות בעיריות שהם מקצועות גבריים, מקצועות שטח, כמו למשל זבל וכל הדברים האלה.

דוד ביטן: מה קורה?

דוד ביטן: שם יש יותר גברים, אז בפועל זה נראה כאילו יש אפליה, אבל במציאות, רוב התפקידים הבכירים היום והפחות בכירים בעיריות מאוישים על-ידי נשים ולא על-ידי גברים.

דוד ביטן: רוב המכרזים – אני יכול להראות לך את זה במכרזים – מאוישים על-ידי נשים ולא גברים.

דוד ביטן: אבל אם את מסתכלת באחוזים, זה לא מסתדר לך, אבל זה המצב היום במכרזים.

דוד ביטן: רוב המתקבלות הן נשים ולא גברים.

דוד ביטן: לכן האפליה היא הפוכה היום.

עאידה תומא סלימאן: קודם כל, אנחנו מדברים על מכרזים שונים.

דוד ביטן: זה סתם היה מעבר לזה.

עאידה תומא סלימאן: חלק מהדיון הזה מראה בדיוק למה צריך להעביר את הדיון לוועדה לקידום מעמד האישה.

עאידה תומא סלימאן: חוץ מזה, אני לא רואה מי שמנסה לקחת את החוק.

דוד ביטן: אנחנו נקים ועדה משותפת של ועדת הפנים והוועדה למעמד האישה בראשות ועדת הפנים, בסדר?

עאידה תומא סלימאן: למה?

דוד ביטן: כדי שאתם גם כן תהיו חלק מהעניין.

דוד ביטן: אני הולך לקראתך.

עאידה תומא סלימאן: לא, אבל אני מבקשת, המליאה העבירה את זה לוועדה לקידום מעמד האישה.

עאידה תומא סלימאן: ועדת הפנים הסתייגה וביקשה שזה יעבור אליה.

עאידה תומא סלימאן: אפילו לא טרחו להגיע להגן על העמדה הזו.

עאידה תומא סלימאן: אני מנסה להסביר, רק 4% מהעסקים במדינת ישראל בבעלות של נשים, בגלל שהן לא זוכות במכרזים ובגלל - - -

דוד ביטן: אני רואה שאני לא מצליח לשכנע אותה.

דוד ביטן: אני לא רוצה לעשות הצבעה.

דוד ביטן: אני לא אצביע.

דוד ביטן: אני אכנס ישיבה אתך ועם יושב-ראש ועדת הפנים וננסה להגיע למשהו, בסדר?

עאידה תומא סלימאן: אני לא חושבת שיהיו שום פשרות בעניין הזה.

דוד ביטן: אני אנסה להגיע לאיזושהי הבנה.

עאידה תומא סלימאן: למה?

עאידה תומא סלימאן: תצביע, בבקשה.

דוד ביטן: אנחנו נעשה את זה מחר בבוקר.

עאידה תומא סלימאן: לא יכול להיות שנושא - - -

דוד ביטן: עאידה, במבחן שאמרתי, מה העיקר, היועצת המשפטית אומרת שעיקר החוק הוא ועדת הפנים ולא הוועדה - - -

עאידה תומא סלימאן: למה?

ארבל אסטרחן: כי זה מכרזים עירוניים.

עאידה תומא סלימאן: אבל אנחנו מדברים על סעיף שמדבר על העדפה מתקנת, זה לא נכון.

דוד ביטן: עאידה, אל תתעקשי.

דוד ביטן: אנחנו נקיים ישיבה ונראה איך אפשר לפתור את זה.

ארבל אסטרחן: - - - כל השיקולים במכרזים.

ארבל אסטרחן: אבל זה לא לא שייך למעמד האישה.

דוד ביטן: עאידה, אני אנסה לפתור את הבעיה בהסכמה.

דוד ביטן: אני לא נגדך בעניין הזה.

דוד ביטן: למה?

דוד ביטן: בגלל מה שאמרתי קודם, שהעומס על ועדת הפנים הוא עומס לא סביר.

דוד ביטן: לכן אני אומר אולי נעביר לך את זה.

עאידה תומא סלימאן: אני מצטערת מאוד, שכל מה שדיברת, כבוד היושב-ראש, לפני חמש דקות, על תהליך החקיקה, על רצונך להעביר חוקים - - -

דוד ביטן: אמרתי.

דוד ביטן: אמרתי.

דוד ביטן: מה אמרתי כרגע?

דוד ביטן: שבגלל העניין הזה אני מוכן לבוא לקראתך.

עאידה תומא סלימאן: אבל למה לפתור?

עאידה תומא סלימאן: אפשר לקבל החלטה.

דוד ביטן: מכיוון שיושב-ראש הוועדה לא פה.

דוד ביטן: הוא לא פה.

עאידה תומא סלימאן: אבל אפשר לקבל החלטה.

עאידה תומא סלימאן: אפשר לקבל החלטה.

דוד ביטן: אבל הוא לא נמצא.

דוד ביטן: אני אקיים ישיבה, וביום רביעי נעלה את זה שוב פעם.

עאידה תומא סלימאן: עובדה.

עאידה תומא סלימאן: איפה זה יושב בסדר העדיפות?

עאידה תומא סלימאן: חבל.

דוד ביטן: נעלה את זה ביום רביעי שוב פעם.

עאידה תומא סלימאן: חבל שמנסים לרוקן את אחת הוועדות החשובות מכל חקיקה, וזה מכוון.

דוד ביטן: עאידה, זה סתם.

דוד ביטן: אני לא מחליט לרעתך ולא לטובתך.

דוד ביטן: ביום רביעי.

עאידה תומא סלימאן: אני רואה את זה כל הזמן.

עאידה תומא סלימאן: חבל.

עאידה תומא סלימאן: כל מה שנאמר עד עכשיו לא חל על הוועדה.

דוד ביטן: למה?

דוד ביטן: העברתי לך שתי הצעות חוק מוועדת העבודה לוועדה שלך לפני שבועיים.

עאידה תומא סלימאן: כי זה היה כל כך מובהק.

עאידה תומא סלימאן: זה היה כל כך מובהק.

דוד ביטן: לא.

דוד ביטן: לא צריך סתם להגיד.

דוד ביטן: לא צריך סתם להגיד.

דוד ביטן: עובדה שהעברתי מוועדה לוועדה, אז אני לא נגד הוועדה שלך.

דוד ביטן: לא נכון.

דוד ביטן: זה מה שהיה.

דוד ביטן: לא תמיד צריך לדבר על אפליה.

דוד ביטן: העברתי לפני שבועיים שתי הצעות חוק.

דוד ביטן: א.

דוד ביטן: הצעת חוק נכי רדיפות הנאצים (תיקון מס' 22), התשע"ו-2016

דוד ביטן: הצעת חוק נכי רדיפות הנאצים.

דוד ביטן: למרות שרק לפני שבוע העברנו הצעת חוק של חברת הכנסת מועלם בנושא הזה.

דוד ביטן: זה כמעט אותו דבר.

עמיחי פישמן: אפשר להתייחס?

עמיחי פישמן: מדובר בהצעת חוק ממשלתית.

עמיחי פישמן: קודם כל, אני מכיר היטב את ההצעה של חברת הכנסת מועלם כי היינו בדיון.

דוד ביטן: ציין לפרוטוקול מי אתה.

עמיחי פישמן: עורך דין עמיחי פישמן, הרשות לזכויות ניצולי שואה, משרד האוצר.

דוד ביטן: זו תחרות?

עמיחי פישמן: לא, חלילה וחס.

עמיחי פישמן: אנחנו בירכנו ותמכנו.

עמיחי פישמן: פה מדובר בהצעה רחבה יותר שעוסקת בעוד נושאים.

עמיחי פישמן: הצעת החוק הזו מרחיבה הגבלת שכר טרחה לעורכי דין וגורמי טיפול גם במקרה שהחלטה מינהלית נתנה מענק שנתי בלבד ולא רק תגמולים חודשיים.

עמיחי פישמן: לאחרונה ניתנה החלטה על-ידי שר האוצר לתת ליוצאי מרוקו שחוו הגבלות תחת שלטון וישי, וליוצאי עיראק שחוו את אירועי "הפרהוד" מענק שנתי והטבות מסוימות.

עמיחי פישמן: הרעיון של הצעת החוק הוא להגביל גם שם את שכר הטרחה ולקבוע - - -

דוד ביטן: הבנו.

דוד ביטן: מכיוון שזה נושא חשוב, ואנחנו רוצים להצמיד את זה לדיון שלה, שהוא כבר קבוע ב-8.3 – בדקתי את הנושא של חוקה והמפלגה שלכם.

דוד ביטן: רציתי לראות, כי הוא אומר לי אין לי זמן.

דוד ביטן: אמרתי רגע, בוא נבדוק את מועלם.

דוד ביטן: ואז ראיתי שיש לו הרבה זמן.

דוד ביטן: לסמוטריץ היה לו הרבה זמן.

דוד ביטן: ועוד, ועוד, ועוד.

דוד ביטן: אנחנו לא ניכנס לזה.

שולי מועלם-רפאלי: יש לנו אח גדול פה.

דוד ביטן: לא יכול להיות שיהיה איפה ואיפה.

רועי פולקמן: הוא עושה בקרה על ועדות הכנסת.

שולי מועלם-רפאלי: לא נכון שיהיה איפה ואיפה.

דוד ביטן: מי בעד לתת פטור מחובת הנחה?

דוד ביטן: מי נגד?

אתי בן יוסף: לקריאה ראשונה.

אתי בן יוסף: בעד ההצעה לאשר מתן פטור מחובת הנחה – פה אחד

אתי בן יוסף: נמנעים – אין

דוד ביטן: פה אחד.

דוד ביטן: הצעת חוק מוסר תשלומים לספקים לפני הקריאה הראשונה.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שאפילו לא צריך לקיים דיון.

דוד ביטן: הצעת חוק מוסר תשלומים לספקים, אתם יודעים שבעניין הזה כל הספקים - - -

איילת נחמיאס ורבין: הסכמה פה אחד.

דוד ביטן: אז אם אפשר להרוויח שבוע, גם טוב.

דוד ביטן: מי בעד?

דוד ביטן: מי נגד?

דוד ביטן: בעד ההצעה לאשר מתן פטור מחובת הנחה – פה אחד

דוד ביטן: נמנעים – אין

דוד ביטן: אושר.

איילת נחמיאס ורבין: דוד, תזכיר לי משהו, בהצעת החוק מוסר תשלומים לספקים נפתר העניין מול הרשויות המקומיות?

רועי פולקמן: לא, לא עד הסוף.

דוד ביטן: עדיין לא.

דוד ביטן: יש בעיה אחת בהצעת החוק הזאת, שלא נותנים לה מענה.

דוד ביטן: זה מועד אישור חשבון.

דוד ביטן: יכולים לחוקק כמה חוקים שרוצים, הרשויות לא מאשרות את החשבון, ואז לא מקבלים את הכסף.

דוד ביטן: אם לא ייתנו מענה לזה, אז הצעת החוק לא שווה כלום.

איילת נחמיאס ורבין: השאלה אם הרשויות עצמן אומרות שהן יכולות לעמוד – זאת אומרת מול הממשלה לגבי העברת הכסף שהן אמורות לקבל מהממשלה.

דוד ביטן: אם לא יביאו, אז אני לא יודע.

דוד ביטן: זה בדיונים בוועדה.

דוד ביטן: ממלא מקום.

דוד ביטן: מי ממלא המקום?

דוד ביטן: יושב-ראש הכנסת עוד פעם יוצא לחו"ל.

אתי בן יוסף: מה-16 עד ה-19.

איילת נחמיאס ורבין: את מי הוא מבקש?

דוד ביטן: הוא מבקש את וקנין.

דוד ביטן: תאריכים 19-16.

דוד ביטן: מילוי מקום – חבר הכנסת וקנין.

דוד ביטן: מי בעד?

דוד ביטן: בעד ההצעה למנות את חבר הכנסת יצחק וקנין כממלא יושב-ראש הכנסת – פה אחד

דוד ביטן: נמנעים – אין

דוד ביטן: 6.

דוד ביטן: הצעת חברי הכנסת צחי הנגבי ומרב מיכאלי לתיקון תקנון הכנסת בנושאים: שעת שאלות והצעות אי-אמון בממשלה

דוד ביטן: נמשיך.

ארבל אסטרחן: אני אסכם את מה שנאמר כאן.

ארבל אסטרחן: סיעות האופוזיציה שמספר חבריהן מהווים רוב מקרב חברי סיעות האופוזיציה – זאת אומרת, אין אף סיעה אחת שתוכל למסור הודעה כזאת – יודיעו עד יום שלישי ב-18:00 שהם מבקשים שביום שני שאחרי זה יהיה אחד מעשרת המועדים לאי-אמון.

ארבל אסטרחן: עד יום ראשון ב-13:00 הם יוכלו לחזור בהם מההודעה.

ארבל אסטרחן: אנחנו חוזרים לסעיף קטן (ד).

איילת נחמיאס ורבין: סליחה רגע.

דוד ביטן: סיימנו את הסעיף ההוא.

איילת נחמיאס ורבין: לא, לא סיימנו את (ד)(1).

דוד ביטן: מה לא סיימנו?

איילת נחמיאס ורבין: את יום ג' בשעה 18:00.

איילת נחמיאס ורבין: חבר'ה, אתם לא תבלבלו אותי פה.

דוד ביטן: הכנסנו את העניין שאתם יכולים גם לחזור בכם מההודעה.

קריאה: מי יכול לחזור בו?

דוד ביטן: מי שהגיש.

איילת נחמיאס ורבין: קודם כל, בהגדרה, ארבל, בכנסת יש דבר מקובל, עד יום ג', בכל מקרה זה צריך להיות עד סוף סדר-היום, לא עד שעה 18:00 בכל מקרה.

ארבל אסטרחן: אוקיי.

ארבל אסטרחן: ואז מה קורה אם ביום שלישי הישיבה קצרה?

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שזה צריך להיות עד יום ד', אני לא מצליחה לשכנע אתכם.

איילת נחמיאס ורבין: אני מבינה את עמדתם של סיעת ישראל ביתנו.

דוד ביטן: מה זה משנה, בינינו, אם יש לכם רוב בכנסת, אתם מפילים את הממשלה.

דוד ביטן: זה רק עניין של משחק כל הדברים האלו.

איילת נחמיאס ורבין: מתי אתה מחליט להגיש אי-אמון ועל בסיס איזה נושא?

איילת נחמיאס ורבין: כדי להסיר דאגה מלבכם, אני לא לא מבינה את הבעיה של ישראל ביתנו.

איילת נחמיאס ורבין: אני גם מכבדת את זה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אני אומרת לכם שלא הייתה שום סיבה, במסגרת ההסכמות האלה, לחזור ממה שמקובל.

דוד ביטן: לא חזרנו, רק הוספנו.

דוד ביטן: לא חזרנו.

איילת נחמיאס ורבין: ההסכמות סביב העניין של שעת שאלות ואי-אמון היו מאוד מאוד ברורות.

ארבל אסטרחן: אבל עלו פה הערות בדיון.

איילת נחמיאס ורבין: בסדר, אבל ההערות - - -

רוברט אילטוב: הגענו להסכמות גם אחר-כך.

רוברט אילטוב: זה לא שלא הגענו להסכמות.

רוברט אילטוב: זה שאת אומרת מה שאת אומרת, אנחנו הגענו להסכמות.

איילת נחמיאס ורבין: רוברט, אתם הגעתם להסכמות עם יושב-ראש ועדת הכנסת.

רוברט אילטוב: גם עם מרב.

רוברט אילטוב: גם עם מרב.

דוד ביטן: לא, לא עם היושב-ראש.

דוד ביטן: הם העירו הערה שהיא נכונה, התייחסתי אליה.

איילת נחמיאס ורבין: לא, אני ניסיתי לבדוק את זה עכשיו, כי לא הסבו את תשומת לבי לזה שהגיעו להסכמה בעניין הזה.

דוד ביטן: אבל את לא משכנעת אותנו למה לא, חוץ מלהגיד שיש הסכמות.

איילת נחמיאס ורבין: אני אגיד לך למה - - -

רונית חייקין יעקבי: למה להגביל את הזמן?

רונית חייקין יעקבי: זה הכול.

רונית חייקין יעקבי: מה זה משנה אם זה 18:00 או 24:00?

איילת נחמיאס ורבין: אני לא מבינה את זה.

איילת נחמיאס ורבין: יש שבוע כנסת, שבוע הכנסת מסתיים בסוף יום ד' בסדר-היום.

דוד ביטן: מה זה 24:00?

דוד ביטן: רגע, אני אשמע מה הסיבה.

ארבל אסטרחן: הרעיון של ההקדמה ביום היה לפי בקשת ישראל ביתנו, שייתן להם זמן.

ארבל אסטרחן: הם יודעים שביום שני הבא יהיה דיון - - -

רונית חייקין יעקבי: בסדר, עד יום שלישי עד סוף סדר-היום.

ארבל אסטרחן: הרעיון של השעה היה כדי ליצור ודאות, כאשר השעה הזאת היא שעה שסמוכה לשעה המקובלת לסוף סדר-היום, כמו בכל הדברים במליאה.

ארבל אסטרחן: יש שעה שעד אליה אפשר להגיש דיונים דחופים, שעה שעד אליה אפשר להגיש הצעות דחופות לסדר.

ארבל אסטרחן: תמיד כתוב: יום ראשון ב-10:30, יום ראשון ב-13:00.

רונית חייקין יעקבי: אי-אמון תמיד היה עד סוף סדר-היום.

ארבל אסטרחן: נכון.

ארבל אסטרחן: אבל גם לא היה קיצור - - -

דוד ביטן: אתם שומעים את היועצת המשפטית, היא אומרת שבתקנון יש תמיד איזושהי אחידות.

ארבל אסטרחן: אני לא אומרת שאי-אפשר.

דוד ביטן: אתם רוצים לא 18:00, אלא 19:00?

דוד ביטן: נעשה 19:00, מה הבעיה?

ארבל אסטרחן: זה גם הולך לקראתכם, ביום שלישי המליאה לא מסתיימת לפני 19:00.

רונית חייקין יעקבי: אני אגיד לך למה אתה עושה זילות.

רונית חייקין יעקבי: כי מה אני אעשה עכשיו?

רונית חייקין יעקבי: בכל יום שלישי עד 17:55, אני אגיש אי-אמון.

רונית חייקין יעקבי: קודם כל שיהיה לי.

רומן גרביץ: ביום רביעי את צריכה להגיש.

ארבל אסטרחן: אותו דבר ביום רביעי.

איילת נחמיאס ורבין: היא תיתן התראה ביום שלישי כדי שיהיה לה.

רונית חייקין יעקבי: ביום שלישי אני אתן התראה באופן אוטומטי - - -

דוד ביטן: אז מה את רוצה בשביל לא להגיש בכל יום שלישי?

רונית חייקין יעקבי: אני רוצה שתיתן לי עד סוף סדר-היום.

איילת נחמיאס ורבין: אבל לא ביום שלישי, את מתכוונת ביום רביעי.

רונית חייקין יעקבי: גם ביום שלישי אני רוצה עד סוף סדר היום.

איילת נחמיאס ורבין: את זה אני מצליחה לשכנע אותו.

דוד ביטן: איך יום רביעי בסוף סדר-היום?

דוד ביטן: צריכים לקיים דיון ביום רביעי.

ארבל אסטרחן: לא, הדיון הוא ביום שני.

ארבל אסטרחן: אני אגיד לך מה הבעיה.

ארבל אסטרחן: יש שבועות שבהם יש חג ואין מליאה ביום שלישי או ביום רביעי.

ארבל אסטרחן: אז מה זה עד שעת סוף סדר-היום?

ארבל אסטרחן: אז הרעיון היה לכתוב יום שלישי ב-18:00, יום רביעי ב-18:00.

ארבל אסטרחן: אז גם אם אין מליאה - - -

דוד ביטן: מה אתם רוצים, יום רביעי ב-11:00 בבוקר?

דוד ביטן: זה טוב?

דוד ביטן: זה מספק אתכם יום רביעי ב-11:00 בבוקר?

ארבל אסטרחן: להיפך, הם לא רוצים.

רונית חייקין יעקבי: אנחנו לא רוצים שתתחם אותנו בזמן.

דוד ביטן: אוקיי, יום רביעי ב-11:00 בבוקר, בסדר?

דוד ביטן: יום שלישי פתוח, יום רביעי – כדי שהקטנות יוכלו לראות.

רונית חייקין יעקבי: ואז ביום רביעי עד סוף סדר-היום אפשר יהיה להצטרף.

דוד ביטן: כן.

דוד ביטן: מקובל עליכם?

רומן גרביץ: אני לא מבין, במקום 24 שעות - - - חסכתם ארבע שעות.

דוד ביטן: לא משנה, העיקרון הוא שהקטנות יוכלו גם כן לראות שהוגשה הצעה.

איילת נחמיאס ורבין: זה כן נותן זמן.

איילת נחמיאס ורבין: זה נותן עוד זמן.

איילת נחמיאס ורבין: לא להגיש סתם אי-אמון.

רונית חייקין יעקבי: רומן, אין לי בעיה שאתה תצטרף, אתה לא מבין.

רוברט אילטוב: אז מה מפריע לך 24 שעות התראה?

דוד ביטן: סתם מתעקשים פה.

איילת נחמיאס ורבין: לא, מה זה סתם מתעקשים?

רונית חייקין יעקבי: זה לא נכון.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא נכון, אנחנו לא רוצים לתת סתם ללחוץ כל פעם על - - - ואז - - -

דוד ביטן: עשיתי יום רביעי ב-11:00.

דוד ביטן: למה יום רביעי ב-11:00?

דוד ביטן: יש תמיד מליאה, בדרך כלל יש מליאה, והם יכולים לראות.

איילת נחמיאס ורבין: אז אין בעיה להתעדכן.

איילת נחמיאס ורבין: הרי אתם אומרים שהבעיה שלכם היא בעיית עדכון, מה הבעיה?

דוד ביטן: יום רביעי ב-11:00.

רומן גרביץ: אין בעיה.

רומן גרביץ: מזכירות הכנסת מודיעה שאתם מגישים אי-אמון.

איילת נחמיאס ורבין: נכון, אז מה הבעיה עם העדכון?

דוד ביטן: רגע, בואו תשמעו את התיקון.

דוד ביטן: מה התיקון?

ארבל אסטרחן: זה יהיה היום האחרון בשבוע ישיבות הכנסת.

ארבל אסטרחן: עד 11:00 צריך להודיע שרוצים אי-אמון בשבוע הבא, ועד סוף סדר-היום - - -

דוד ביטן: אם יום שני הוא היום האחרון, תגישו ביום שני.

רומן גרביץ: בדיוק, ומזכירות הכנסת צריכה לעדכן את כולם, זה הכול.

ארבל אסטרחן: ועד סוף סדר-היום יצטרכו להגיש גם את העילה.

רונית חייקין יעקבי: של אותו יום רביעי.

ארבל אסטרחן: ועד יום ראשון ב-13:00 אפשר יהיה לחזור.

רונית חייקין יעקבי: אני רוצה לשאול שאלה.

רונית חייקין יעקבי: ביום ראשון ב-13:00, נניח שהגיש המחנה הציוני והגישו יש עתיד וישראל ביתנו.

רונית חייקין יעקבי: מי זכאי למשוך?

דוד ביטן: כל אחד שהגיש.

רונית חייקין יעקבי: אבל אז הוא מנטרל את המכסה.

דוד ביטן: מה אני יכול לעשות?

דוד ביטן: אז אל תעשי את מה שאמרת.

דוד ביטן: אתם רוצים לשחק אותה?

דוד ביטן: אז מפסידים.

רונית חייקין יעקבי: אנחנו לא משחקים, אנחנו מעלים בעיה.

דוד ביטן: את אמרת אני אגיש.

דוד ביטן: אז אמרנו אם את מגישה סתם – לדעתי, אפשר לבטל את הנושא הזה.

דוד ביטן: תגישו רק אם זה מתאים, אל תגישו סתם.

דוד ביטן: נתתי לך עד 11:00, מה הבעיה?

רומן גרביץ: ממילא אנחנו תלויים במחנה הציוני.

דוד ביטן: תכתבי שאם הרוב חוזר בו, אין בעיה.

דוד ביטן: הרוב.

ארבל אסטרחן: הרוב יכולים לחזור.

דוד ביטן: כמו הרוב של ההגשה, יהיה רוב.

רונית חייקין יעקבי: הרוב של סיעות האופוזיציה.

רונית חייקין יעקבי: אז אתה דופק את רומן.

רונית חייקין יעקבי: זו טעות.

יאיר פז: מה פתאום?

יאיר פז: אנחנו יותר גדולים מכולם.

רומן גרביץ: בדיוק, אתם קובעים את - - -

רונית חייקין יעקבי: לא, אם אתה אומר רוב מסיעות האופוזיציה, אתה שוב דופק את ישראל ביתנו.

דוד ביטן: לא, רוב המנדטים.

דוד ביטן: במנדטים.

ארבל אסטרחן: סיעות שחבריהן מהווים רוב מחברי - - -

דוד ביטן: כמו שבהגשה עשינו רוב, גם פה רוב.

רומן גרביץ: בדיוק, אותו דבר.

רומן גרביץ: אני תלוי בהם.

רונית חייקין יעקבי: אז רק שנייה, אז למחנה הציוני יש וטו על הכול, ואז ישראל ביתנו ואני הכי מקופחים.

דוד ביטן: מה לעשות שהם יותר גדולים מכם?

דוד ביטן: את יודעת, יש גם תוצאה של בחירות.

דוד ביטן: לא חשבת על זה פעם?

דוד ביטן: לא חשבת שהבוחרים נתנו להם קצת יותר מכם?

דוד ביטן: זה ששמו את יושב-ראש מרצ ראש ממשלה, זה משהו אחר.

דוד ביטן: כי הם פראיירים, אבל מה זה שייך?

יאיר פז: אם יש עתיד וישראל ביתנו חוברים – לא זוכר, הכול ביחד – ועוברים אותנו, זה נחשב שהם יותר מאתנו?

דוד ביטן: אי-אפשר בלעדיכם.

רומן גרביץ: אי-אפשר.

דוד ביטן: כמה יש?

ארבל אסטרחן: 30.

דוד ביטן: 30?

יאיר פז: למשותפת ול - - - יש יותר.

איילת נחמיאס ורבין: הוא יקום בבוקר וילך לעבוד עם המשותפת.

יאיר פז: איילת, זה חשוב, כי למשותפת ויש עתיד יש יותר מאתנו, והם יכולים ביחד - - -

רונית חייקין יעקבי: לכן ישראל ביתנו, עוד פעם, היא לא יוצאת בסדר.

דוד ביטן: נראה לך שישראל ביתנו ישתפו פעולה עם הערבים?

דוד ביטן: אי-אפשר לפתור את כל הבעיות.

רומן גרביץ: ב-11:00 מזכירות הכנסת מודיעה שהם מחליטים – בסדר, אז הם הרוויחו במקום בערב, ארבע שעות.

דוד ביטן: אני לא רואה את ישראל ביתנו משתפת פעולה עם הרשימה המשותפת, אבל הכול יכול להיות.

רומן גרביץ: אז בשעה 11:00 המזכירות מחליטה - - -

איילת נחמיאס ורבין: מבחינתי זה בסדר.

דוד ביטן: חבר'ה, אם יעשו דווקא הסיעות – אתם צריכות להסתדר ביניכן, הרי זה ברור מאליו.

איילת נחמיאס ורבין: נכון, אתה צודק, דוד.

איילת נחמיאס ורבין: זה יותר סביר.

רונית חייקין יעקבי: רומן, מבחינתך זה לא טוב.

רונית חייקין יעקבי: בסיטואציה הזאת אתה לא יוצא טוב.

רומן גרביץ: אני אף פעם לא יוצא טוב.

רומן גרביץ: אני תלוי בהם.

ארבל אסטרחן: אותו דבר יהיה אפשר להגיש אי-אמון בפגרה עד שעת נעילת הישיבה ביום כינוס פגרה, ואז יהיה ביום שני של המושב, כמו היום, נסדר גם את השעות שמתאימות לזה.

ארבל אסטרחן: פה יש הערה שגם ישראל ביתנו הכניסה בישיבה הקודמת, ב-(ד)(4).

ארבל אסטרחן: לא נמסרה ההודעה לפי סעיף קטן זה – זאת אומרת שמבקשים מועד – במשך 30 ימים, רשאית כל סיעה למסור הודעה כאמור.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת, גם סיעה קטנה תוכל לבקש אי-אמון אם רוב הסיעות לא הודיעו.

ארבל אסטרחן: ואולם מסרו לאחר מכן רוב סיעות האופוזיציה – ישראל ביתנו ביקשו, ואחר-כך רוב חברי סיעות האופוזיציה ביקשו גם להצטרף לאי-אמון, תידון ההצעה להביע אי-אמון בממשלה במועד שעליו הודיעו סיעות האופוזיציה כאמור.

ארבל אסטרחן: כי הרעיון היה שאם הם לא מביעים אי-אמון בכלל, לאפשר - - - אבל אם הם כן מביעים, הם ייקבעו את המועד, הרוב.

דוד ביטן: בסדר.

דוד ביטן: נשמע הגיוני.

ארבל אסטרחן: הצעה להביע אי-אמון בסיום הדיון בסעיף שעומד על סדר-היום – זה כמו היום.

ארבל אסטרחן: זה יידחה בשבוע, אלא אם הממשלה מבקשת הצבעה מיד וכתוב מי יכול לייצג את הממשלה.

ארבל אסטרחן: זה כמו היום.

ארבל אסטרחן: סעיף קטן (ו): אם ההצעה הוגשה בצירוף חתימות של 61 ח"כים, יתקיים הדיון בפתיחת ישיבת הכנסת במועד שיקבע יו"ר הכנסת בכל אחד מימי ישיבות הכנסת, לא רק יום שני, בהקדם האפשרי, ולא יאוחר משבוע מיום הגשת ההצעה.

ארבל אסטרחן: זה כתוב בחוק היסוד, חוזרים על זה כאן.

ארבל אסטרחן: ולא תחול על זה המגבלה.

ארבל אסטרחן: ברגע שיש 61 שחתמו על אי-אמון - - - היום כתוב שאם 61 מגישים בפגרה, צריך לדון בין שבוע ל-21 ימים.

ארבל אסטרחן: את זה אומר היום התקנון.

ארבל אסטרחן: הסעיף הזה סותר את חוק היסוד, ולכן ועכשיו התקנון יגיד בתוך שבעה ימים, כמו חוק היסוד.

ארבל אסטרחן: בסעיף קטן (ז) יש רק תוספת אחת קטנה.

ארבל אסטרחן: אם זה אי-אמון בסוף נושא, תהיה הצבעה אחת, כמו היום, אבל אם היו 61 חתימות בסוף נושא, נותנים למיועד לעמוד בראשות הממשלה לדבר 15 דקות.

ארבל אסטרחן: זה רק כשיש 61 חתימות.

ארבל אסטרחן: בסעיף (ח) אין שינויים.

ארבל אסטרחן: סעיף (ט) מדבר על סדר-היום באי-אמון, כשזה סעיף על סדר-היום, בימי שני.

ארבל אסטרחן: כמו היום, הסיעה שהציעה, מנמקת עשר דקות.

ארבל אסטרחן: אם היו 61 חותמים, 15 דקות לראש הממשלה המיועד.

ארבל אסטרחן: אם כמה הצעות, זה מנומק לפי הגודל, כמו היום.

ארבל אסטרחן: הממשלה משיבה.

ארבל אסטרחן: אם הוגשו כמה הצעות, היא תציג את תשובתה לאחר כל אחת, אלא אם הן בנושא אחד.

ארבל אסטרחן: מי יכול להשיב?

ארבל אסטרחן: רק אחד השרים.

ארבל אסטרחן: נמחק מפה סגן שר, זאת הייתה בקשה של המחנה הציוני.

ארבל אסטרחן: סגן שר לא יוכל יותר להשיב לאי-אמון.

ארבל אסטרחן: אחרי תשובת הממשלה יהיה דיון סיעתי שלוש דקות.

ארבל אסטרחן: אם זה כמה הצעות, יהיה דיון סיעתי משולב.

ארבל אסטרחן: פה אני לא הייתי בטוחה כמה זה - - - לדיון הסיעתי המשולב.

איילת נחמיאס ורבין: אה, נכון, אני רואה, כן.

ארבל אסטרחן: את יודעת כמה זמן אם זה דיון סיעתי משולב בכמה הצעות?

רונית חייקין יעקבי: לדעתי, זה אותו דבר.

ארבל אסטרחן: זה גם שלוש דקות?

רונית חייקין יעקבי: לדעתי, אותו דבר.

ארבל אסטרחן: סיעה שחבר מטעמה נימק לא תשתתף בדיון הסיעתי, אלא אם הוא משולב, זה זהה גם היום.

ארבל אסטרחן: סדר ההצבעה הוא כמו היום, זאת אומרת, אם היו כמה הצעות, מצביעים לפי גודל הסיעות, ואם התקבלה ההצעה ברוב דעות של חברי הכנסת, לא יצביעו על יתר הצעות.

ארבל אסטרחן: רק שאלה אחת של הוראת המעבר, ממתי יתחיל העניין של המכסות?

ארבל אסטרחן: אמרנו שזה עד סוף הכנסת ה-20.

דוד ביטן: לא, איזו, זו?

דוד ביטן: מעכשיו.

ארבל אסטרחן: אבל אמרנו עשר למושב, אנחנו באמצע מושב עכשיו.

דוד ביטן: אז לפי היחס.

איילת נחמיאס ורבין: מה החלק היחסי?

קריאה: כן, מה החלק היחסי?

דוד ביטן: מתי המושב הזה מסתיים?

ארבל אסטרחן: אחרי סוכות, באוקטובר.

רונית חייקין יעקבי: מושב זה עד אוגוסט.

איילת נחמיאס ורבין: עכשיו אנחנו יוצאים לפגרה.

דוד ביטן: תכתבי שהוא יחול באופן מידי לפי היחס לגבי המושב הזה.

איילת נחמיאס ורבין: אם מותר לי להציע, תרשו לי להציע, אולי נתחיל את זה מהכנס הבא?

איילת נחמיאס ורבין: בגלל שאנחנו כבר חודש וחצי לפני סיום הכנס הזה - - -

ארבל אסטרחן: המספר הוא עשר במושב.

איילת נחמיאס ורבין: הוא על המושב, נכון.

ארבל אסטרחן: כמה היו בכנס הזה?

איילת נחמיאס ורבין: אבל אז חצי-חצי בין כנס לכנס, למרות שכנס הקיץ הוא קצר.

דוד ביטן: יש לנו בעיה, מה עשינו?

דוד ביטן: זה יחול משנה הבאה.

איילת נחמיאס ורבין: נכון?

איילת נחמיאס ורבין: אז נניח שזה שני-שליש ושליש?

איילת נחמיאס ורבין: אז באופן תיאורטי - - -

דוד ביטן: - - - עשר, אז לא עשינו כלום.

ארבל אסטרחן: במושב הזה כבר היו עשר.

דוד ביטן: במושב הזה כבר היו – אז לא.

דוד ביטן: אני אומר, מה נשאר?

איילת נחמיאס ורבין: לכן אני מציעה.

דוד ביטן: רגע.

דוד ביטן: שיהיה פייר.

דוד ביטן: שיהי פייר.

רונית חייקין יעקבי: אז תעשה מאוקטובר 2016.

דוד ביטן: כמה נשאר עד סוף המושב?

ארבל אסטרחן: התיקון יעבור רק בעוד שבועיים.

דוד ביטן: אז חצי, חמש.

דוד ביטן: שש.

דוד ביטן: עד אוקטובר שש.

דוד ביטן: אין לי בעיה.

דוד ביטן: שיהיה פייר.

איילת נחמיאס ורבין: זה סביר.

איילת נחמיאס ורבין: כן, זה פייר.

רומן גרביץ: אבל בקיץ יהיו רק חמש.

דוד ביטן: מה אתה רוצה?

דוד ביטן: זה פייר.

איילת נחמיאס ורבין: זה פייר.

איילת נחמיאס ורבין: זה יעבור רק בעוד שבועיים, הוא הלך לקראתנו.

איילת נחמיאס ורבין: זה שליש ושני-שליש.

רומן גרביץ: לא, לא.

יאיר פז: - - - מזה ארבע פעמים.

דוד ביטן: לא, מהמושב - - -

איילת נחמיאס ורבין: לא, מהמושב הבא.

דוד ביטן: אנחנו יוצאים לפגרה.

דוד ביטן: אחרי הפגרה, יש לך שש.

דוד ביטן: גם בפגרה את יכולה לזמן.

רונית חייקין יעקבי: איילת, ממאי.

איילת נחמיאס ורבין: אני אמרתי שזה בסדר.

איילת נחמיאס ורבין: אני אמרתי שהוא היה בסדר גמור.

איילת נחמיאס ורבין: הוא קיבל את ההצעה שלי והלך לקראתנו – שליש ושני-שליש, בסדר גמור.

איילת נחמיאס ורבין: רומן, אני אמרתי ישר שזה בסדר.

איילת נחמיאס ורבין: אתם פשוט מערערים אותי כשאני כבר אומרת שמשהו בסדר.

רונית חייקין יעקבי: אנחנו מתחילים את זה מה - - - בקיץ.

דוד ביטן: כמה יש לנו?

ארבל אסטרחן: חודשיים וחצי.

דוד ביטן: אבל זה כולל הפגרה.

ארבל אסטרחן: נכון, אבל בפגרה אין אי-אמון.

דוד ביטן: למה?

דוד ביטן: אמרנו שיש.

איילת נחמיאס ורבין: תיאורטית אפשר להגיש.

ארבל אסטרחן: אם 61 מגישים.

איילת נחמיאס ורבין: חבר'ה, תקשיבו, זה בסדר שש.

דוד ביטן: חמש.

איילת נחמיאס ורבין: שש.

דוד ביטן: חמש.

דוד ביטן: חמש.

איילת נחמיאס ורבין: אמרת שש.

דוד ביטן: טעיתי.

דוד ביטן: טעיתי.

דוד ביטן: אתם רוצים שיהיו לי בעיות בקואליציה?

דוד ביטן: חמש.

דוד ביטן: חמש.

דוד ביטן: חצי, מה אתם רוצים?

דוד ביטן: זה הגיוני.

איילת נחמיאס ורבין: שש.

דוד ביטן: חצי, איילת, באמת.

ארבל אסטרחן: - - - שני כנסים - - - חמש.

ארבל אסטרחן: זה פועל לטובתכם, כי זה - - -

איילת נחמיאס ורבין: אל תגיד באמת.

איילת נחמיאס ורבין: אני אמרתי שהיית בסדר, אז עכשיו - - -

ארבל אסטרחן: התחילה היא בכנס הבא.

דוד ביטן: העירו לי שזה - - -

ארבל אסטרחן: - - - ב-22 במאי.

יעל כהן-פארן: מה-8-7 במאי עד ה-7 באוגוסט.

דוד ביטן: עכשיו שעת שאלות.

ארבל אסטרחן: רק להגיד, התחילה היא מהכנס הבא, ויהיו חמש עד סוף המושב.

דוד ביטן: רק הפעם.

דוד ביטן: אחר-כך יהיו עשר.

ארבל אסטרחן: אחר-כך עשר, נכון.

רומן גרביץ: ואז מאוקטובר עד אוקטובר זה עשר.

דוד ביטן: ננסח את זה.

ארבל אסטרחן: התיקונים שנוגעים לחוק היסוד הם תיקוני קבע.

ארבל אסטרחן: רק המכסות הם תיקונים עד סוף הכנסת ה-20.

רונית חייקין יעקבי: יש לי שאלה, אני פספסתי.

רונית חייקין יעקבי: בפגרה אנחנו מגישים 61 ותוך שבוע הוא חייב לקבוע את זה?

ארבל אסטרחן: בכל זמן.

ארבל אסטרחן: אם 61 הגישו, בתוך שבוע היו"ר חייב לקבוע.

דוד ביטן: שעת שאלות.

דוד ביטן: שעת שאלות זה הרבה יותר פשוט.

ארבל אסטרחן: נכון, זה הרבה יותר פשוט.

ארבל אסטרחן: אני חושבת שלא היו שינויים מאז שהקראנו את זה בישיבה הקודמת.

ארבל אסטרחן: אני פשוט אקרא את זה מהר, וגם פה צריך להגיד מתי התחילה.

ארבל אסטרחן: (א) "ועדת הכנסת תקבע לכל מושב" – שוב, מושב זה שני כנסים – "עשרה מועדים, שיכול שיהיו בכל אחד מימי ישיבות הכנסת, שבהם יישאלו ראש הממשלה או שר אחר שאלות בידי חברי הכנסת על עניינים שבתחום תפקידם וישיבו עליהן, והכול במסגרת זמן שלא תעלה על שעה.

ארבל אסטרחן: ראש הממשלה או שר אחר לא יוזמנו לשעת שאלות יותר מפעם אחת במושב.

ארבל אסטרחן: (ב) מסגרת הזמן לכל שאלה – שתי דקות, ולכל תשובה – שלוש דקות.

ארבל אסטרחן: (ג) יו"ר הישיבה יקבע את סדר השואלים, ובלבד שמספר השואלים מקרב חברי סיעות האופוזיציה יהיה לכל הפחות שלושה רבעים מהשואלים; חבר הכנסת המבקש לשאול יצביע ממקומו באולם המליאה ויהיה רשאי לשאול פעם אחת בלבד".

ארבל אסטרחן: לא כתוב שאלה אחת, אלא פעם אחת.

ארבל אסטרחן: הייתה על זה התלבטות.

ארבל אסטרחן: (ד) "סיעות האופוזיציה שמספר חבריהן מהווה רוב מקרב חברי האופוזיציה יודיעו למזכיר הכנסת לפחות שבועיים לפני כל מועד שעת שאלות מיהו השר שיוזמן לאותו מועד; הודיעה הממשלה" – אולי צריך להגיד הודיעה הממשלה באמצעות מזכיר הממשלה, זה מונח שמופיע בהרבה מקומות – "כי השר שהוזמן לא יוכל להשתתף במועד שנקבע, תקבע ועדת הכנסת מועד חדש לא יאוחר משבועיים מהמועד המקורי, ודחייה כאמור תיעשה פעם אחת בלבד לגבי אותו שר ולא תשנה את המועדים האחרים שנקבעו לשעת שאלות.

ארבל אסטרחן: (ה) השיב שר בשעת שאלות כי עליו לקיים בירורים לפני מתן תשובה עניינית, יקבע יושב ראש הכנסת, בתיאום עם השר, מועד למתן תשובות כאמור, בתוך שבוע ממועד שעת השאלות".

ארבל אסטרחן: צריך לשים לב, זה מועד קצר למדי.

ארבל אסטרחן: יו"ר הוועדה, אתה שם לב לשבוע הזה?

ארבל אסטרחן: צריך לשים לב שהמועד לבירורים – אם שר אומר אני צריך לבדוק, אז כתוב שיו"ר הכנסת יקבע בתיאום אתו מועד למתן תשובות בתוך שבוע לבדיקות שהוא צריך לעשות.

דוד ביטן: אני חושב קצת יותר, עשרה ימים.

רונית חייקין יעקבי: תכתבי עשרה ימים.

ארבל אסטרחן: ביקשו לכתוב בתיאום עם השר, אבל מה זה תיאום?

ארבל אסטרחן: תיאום זו תמיד מילה שהיא בעייתית.

דוד ביטן: בתיאום עם השר לגבי המועד, אבל לא יותר מעשרה ימים.

דוד ביטן: אז תכתבי שאם השר - - -

ארבל אסטרחן: בתיאום בתוך עשרה ימים.

ארבל אסטרחן: בתיאום זה אומר שזו לא הסכמה שלו.

דוד ביטן: אז תכתבי בתיאום עם השר במידת האפשר.

רונית חייקין יעקבי: מקסימום עשרה ימים.

איילת נחמיאס ורבין: והמקסימום הוא בכל מקרה עשרה ימים?

ארבל אסטרחן: נכון, המקסימום הוא עשרה ימים.

דוד ביטן: אם הוא לא מצליח לתאם, שיקבע לבד.

ארבל אסטרחן: "(ו) על השאלות והתשובות יחולו הוראות סעיף 47 לעניין שאילתה פסולה וסירוב להשיב" – זה הטעמים על כל שאילתה מתי שר יוכל לא להשיב, ביטחון המדינה, דברים שלא בסמכותו, דברים תיאורטיים וכולי.

ארבל אסטרחן: אבל במקום שם יש סמכות ליו"ר הכנסת לקבוע, פה זה יהיה יו"ר הישיבה, כי במקום הוא אמור להשיב.

דוד ביטן: מה אתם רוצים?

דוד ביטן: עד עכשיו רק בג"ץ הצליח להביא את ראש הממשלה לשאלות ותשובות.

דוד ביטן: עכשיו אתם יכולים.

איילת נחמיאס ורבין: יש לי שאלה, אפרופו ראש הממשלה.

ארבל אסטרחן: - - - תסיים, גם זה רק בתקופת הכנסת ה-20, נכון?

ארבל אסטרחן: וצריך להגיד מתי התחילה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל יש פה שאלה מהותית.

איילת נחמיאס ורבין: יש לנו ראש ממשלה שמחזיק כרגע בארבעה תיקים.

דוד ביטן: את יכולה אותו דבר, מהמושב - - -

איילת נחמיאס ורבין: לא, תגידו לי רגע, ראש ממשלה שמחזיק בארבעה תיקים בכנסת הזאת, נכון להיום - - -

רונית חייקין יעקבי: אז תביאי אותו ארבע פעמים.

רונית חייקין יעקבי: זה בסדר.

איילת נחמיאס ורבין: רגע, את מוכנה לא להפריע לי?

רונית חייקין יעקבי: ארבע פעמים תביאי אותו.

איילת נחמיאס ורבין: רונית, זה צריך להיות כתוב בצורה מפורשת.

איילת נחמיאס ורבין: ראש ממשלה, לצורך העניין, מחזיק בארבעה תיקים מאוד נכבדים.

איילת נחמיאס ורבין: אם הזמנתי אותו כראש ממשלה, כשר תקשורת, כשר כלכלה, כשר חוץ, הוא חייב לבוא.

רונית חייקין יעקבי: הוא חייב לבוא ארבע פעמים.

איילת נחמיאס ורבין: זאת בעיה.

איילת נחמיאס ורבין: אי-אפשר לעשות את הדבר הזה.

איילת נחמיאס ורבין: צריך להבין, אי-אפשר לעשות את המהלך הזה בלי להבין מה זה אומר.

איילת נחמיאס ורבין: כי בניגוד לתשובות שאנחנו מקבלים מהשר המקשר, זה מקרה שאנחנו יכולים לקבל תשובות מהשר המקשר.

ארבל אסטרחן: יכול להיות גם מצב שאדם אחד הוא בשני משרדים.

איילת נחמיאס ורבין: ארבל, אני אומר לך עוד משהו.

איילת נחמיאס ורבין: אני אומר לך עוד משהו.

איילת נחמיאס ורבין: ראש ממשלה החזיק במשרד הכלכלה עד לפני שבועיים באופן טנטטיבי, כך אני קוראת לזה.

איילת נחמיאס ורבין: עד - - - בתיקים, עד ל- - -.

איילת נחמיאס ורבין: עכשיו הוא שר הכלכלה מבחינתי.

איילת נחמיאס ורבין: הוא הבן אדם שאותו אני שואלת שאילתות.

איילת נחמיאס ורבין: יש פה בעיה.

דוד ביטן: ראש ממשלה אישר את הנוסח.

רונית חייקין יעקבי: לדעתי הוא לא שם לב.

איילת נחמיאס ורבין: הוא שוכח.

יאיר פז: שהוא מחזיק בארבעה תיקים?

יעל כהן-פארן: מה שמופיע כאן, שראש הממשלה או שר אחר לא יוזמנו לתת יותר משאילתה אחת.

יעל כהן-פארן: זאת הבעיה.

איילת נחמיאס ורבין: יעל, בגלל זה אני שואלת את השאלה.

דוד ביטן: ראש הממשלה פה בא כראש ממשלה לענות על כל מיני דברים, לאו דווקא על משרד זה או אחר.

איילת נחמיאס ורבין: אני מסכימה אתך.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אם אני רוצה לזמן את שר הכלכלה?

איילת נחמיאס ורבין: הרי זה אותו בן אדם.

דוד ביטן: שר הכלכלה זה לא יהיה, חבר'ה.

איילת נחמיאס ורבין: מה זאת אומרת?

רונית חייקין יעקבי: למה?

דוד ביטן: תקשיבו רגע.

דוד ביטן: שר הכלכלה, במאת האחוזים, עובר.

דוד ביטן: הבעיה היא משרד החוץ.

דוד ביטן: אבל על משרד החוץ בכל מקרה הוא עונה כראש ממשלה.

איילת נחמיאס ורבין: מה זאת אומרת?

איילת נחמיאס ורבין: הוא שר החוץ.

יעל כהן-פארן: מותר להביא אותו פעם אחת רק, זו הבעיה.

ארבל אסטרחן: מה קורה כשדרעי היה שר הפנים ושר הנגב?

ארבל אסטרחן: אפשר להזמין אותו פעמיים?

דוד ביטן: לא.

איילת נחמיאס ורבין: דוד, אני יכולה את ראש הממשלה - - -

רונית חייקין יעקבי: להזמין פעמיים את רוצה.

איילת נחמיאס ורבין: דוד, לפי הנוסח הזה, אחת משתי אפשרויות, זה דיכוטומי - - -

דוד ביטן: יותר מפעם אחת, לא.

דוד ביטן: זה הולך אישי, זה לא משרדי.

איילת נחמיאס ורבין: רגע.

איילת נחמיאס ורבין: ארבל, תקשיבו רגע.

איילת נחמיאס ורבין: זה דיכוטומי.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו צריכים לקבל פה החלטה, או לחילופין, שאתה תחזור אלינו עם תשובות.

איילת נחמיאס ורבין: זה דיכוטומי.

איילת נחמיאס ורבין: או שאני יכולה להזמין את ראש הממשלה פעם אחת, או שאני יכולה להזמין את כל אחד מהתיקים שבהם הוא מחזיק כשר במשרד.

דוד ביטן: לא, לא, זה הסיכום.

איילת נחמיאס ורבין: אבל זאת המשמעות.

איילת נחמיאס ורבין: אבל זאת המשמעות.

דוד ביטן: זה הסיכום.

דוד ביטן: הסיכום הוא במפורש לפי שר ולא לפי תיק.

איילת נחמיאס ורבין: אבל הוא מחזיק בארבעה תיקים.

איילת נחמיאס ורבין: דוד, הוא מחזיק בארבעה תיקים.

יאיר פז: ארבל, זה לא הגיוני.

יאיר פז: לא יכול להיות שהוא יגיע לבג"ץ כשר כלכלה, ולא יגיע לכנסת כשר כלכלה.

דוד ביטן: - - - תשאלו על הכול.

איילת נחמיאס ורבין: מה זאת אומרת?

איילת נחמיאס ורבין: יש שאלות שאני שואלת אותו כמי שמוביל את הממשלה, ויש - - -

קריאה: - - -

איילת נחמיאס ורבין: אבל אין מה לעשות.

דוד ביטן: אז מה, כל תיק קטן - - -

איילת נחמיאס ורבין: דוד, מה זה כל תיק קטן?

איילת נחמיאס ורבין: אם הוא היה מחזיק במשרד ראש הממשלה במשרד - - -

רומן גרביץ: כבוד היושב-ראש, דוגמה אחרת.

רומן גרביץ: השר אלקין, השר לענייני ירושלים - - - מזמינים אותו בתור שר לענייני ירושלים ושר הקליטה?

איילת נחמיאס ורבין: רגע, רומן.

איילת נחמיאס ורבין: ברור.

איילת נחמיאס ורבין: דוד, הרבה ראשי ממשלה החזיקו בתיק ראש הממשלה ובתיק הביטחון.

איילת נחמיאס ורבין: אי-אפשר להגיד - - -

דוד ביטן: אני לא מתקן כמעט כלום.

דוד ביטן: אמרתי, זה הסיכום.

איילת נחמיאס ורבין: דוד, חוץ זה לא זוטי דברים, וגם לא כלכלה.

איילת נחמיאס ורבין: אלו שני משרדים גדולים.

ארבל אסטרחן: יש גם שרים אחרים שיש להם שני משרדים.

ארבל אסטרחן: השאלה היא - - -

איילת נחמיאס ורבין: תקשיבי רגע, יש מעט מאוד - - -

דוד ביטן: שר התחבורה וגם המודיעין – תשאלו אותו על הכול, גם על זה וגם על זה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל זה לא אותו מקרה, זה לא דומה.

איילת נחמיאס ורבין: תקשיבו, הוא מחזיק בשלושה משרדי ענק, ויסלח לי רגע משרד התקשורת, שאני מאוד מחשיבה אותו, הוא משרד קטן בהרבה.

איילת נחמיאס ורבין: אלו שלושה משרדים מאוד גדולים.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא שהוא מחזיק במשרד הפריפריה או במשרד הנגב והגליל.

איילת נחמיאס ורבין: דוד, אם היית אומר לי הנגב והגליל, הייתי אומרת אוקיי, אני מכבדת את זה.

איילת נחמיאס ורבין: גם המשרד למודיעין אסטרטגי, עם כל הכבוד שאני מייחסת לו, עיקר עבודתו של שר התחבורה ישראל כץ היא במשרד התחבורה, ועל זה אין עוררין, גם אם יש לי ויכוחים אתו.

איילת נחמיאס ורבין: מה זאת אומרת?

איילת נחמיאס ורבין: דרעי – דרעי הוא גם שר הפנים, הם גם שר הנגב והגליל, וגם שר הפריפריה.

דוד ביטן: - - -

איילת נחמיאס ורבין: אבל אלו לא אותם סדרי גודל, דוד.

איילת נחמיאס ורבין: משרד החוץ הוא אחד מהמשרדים הכי חשוב, אחד המשרדים הגדולים.

דוד ביטן: ראש הממשלה מטפל בחוץ, תמיד.

איילת נחמיאס ורבין: לא תמיד.

דוד ביטן: דרך אגב, גם אם היה שר חוץ, הייתם שואלים את ראש הממשלה.

איילת נחמיאס ורבין: לא, לא, דוד, זה ראש הממשלה.

איילת נחמיאס ורבין: זה שיש לו שיטה קצת טיראנית – הוא צודק, הוא רוצה לסיים את זה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל זו שיטה טיראנית קצת.

איילת נחמיאס ורבין: הוא צודק.

איילת נחמיאס ורבין: יש לו שיטת ניהול קצת טיראנית – לא איראנית, טיראנית, שזה יהיה ברור לפרוטוקול, לא אמרתי איראנית, חס וחלילה.

ארבל אסטרחן: צריך לכתוב אף אם הוא מכהן ביותר ממשרד אחד כדי - - -

דוד ביטן: לא, אנחנו לא הולכים לפי משרדים.

דוד ביטן: כתוב: כל שר לא יוזמן יותר מפעם אחת.

איילת נחמיאס ורבין: אבל זאת לא ההסכמה.

איילת נחמיאס ורבין: דוד, זאת לא ההסכמה.

איילת נחמיאס ורבין: זאת לא ההסכמה.

דוד ביטן: זו ההסכמה.

דוד ביטן: אני מוכן - - -

איילת נחמיאס ורבין: לא ככה.

איילת נחמיאס ורבין: זאת לא ההסכמה.

דוד ביטן: אני מוכן ללכת בצורה שונה קצת, וזה כפוף לזה שאני צריך לאשר את זה.

דוד ביטן: זה עבר את ראש הממשלה, במיוחד שעת שאלות.

דוד ביטן: אני מוכן שאם שר מחזיק ביותר מתיק אחד, הוא יופיע פעם אחת, ואנחנו נוסיף קצת בזמן.

דוד ביטן: לא שעה, קצת יותר.

דוד ביטן: וזה פותר את הבעיה.

דוד ביטן: אז תכינו לו שאלות גם על המשרדים האחרים.

איילת נחמיאס ורבין: אבל זה שעתיים.

איילת נחמיאס ורבין: תקשיב, הבן אדם מחזיק ארבעה משרדים.

דוד ביטן: לא שעתיים.

דוד ביטן: אנחנו רוצים לגמור.

דוד ביטן: אם לא, אז לא צריך, נשאיר את זה ככה.

ארבל אסטרחן: כמה זמן?

איילת נחמיאס ורבין: כמה זמן?

דוד ביטן: בואו נשב.

דוד ביטן: זה הסיכום, אני מוכן להוסיף קצת זמן, זה הכול.

דוד ביטן: אבל להגיד לי עוד שעה, זה לא יהיה.

איילת נחמיאס ורבין: דוד, אז בוא נשב.

איילת נחמיאס ורבין: אני מנסה לדבוק בהסכמות.

איילת נחמיאס ורבין: העליתי בעיה אמתית.

דוד ביטן: אלו ההסכמות.

איילת נחמיאס ורבין: סליחה, דוד, זה לא פייר.

איילת נחמיאס ורבין: כי אני יושבת פה במלוא הרצינות - - -

דוד ביטן: אז אני מוכן לקבל את הטענה.

דוד ביטן: הטענה שלך נשמעת לי הגיונית.

דוד ביטן: אני אומר – כמובן, אני צריך לקבל על זה אישור, את זה ראש הממשלה ביקש לראות – דבר מאוד פשוט, אני מוכן להוסיף זמן.

דוד ביטן: על כל משרד, עוד זמן מעבר לשעה, אבל לא זמן שהוא ישב כל היום.

איילת נחמיאס ורבין: הבנתי.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אני מציעה פתרון, תקשיב שנייה להצעה שלי.

איילת נחמיאס ורבין: אני מציעה – וזה פתרון ביניים שלדעתי הוא טוב – שמי שמחזיק ביותר ממשרד אחד, בלי קשר לכמות המשרדים שהוא מחזיק, יוכל להיות מוזמן פעמיים.

דוד ביטן: לא.

דוד ביטן: לא.

איילת נחמיאס ורבין: למה?

דוד ביטן: על זה עומדים.

דוד ביטן: על זה עומדים.

דוד ביטן: זה לא יהיה.

דוד ביטן: לא יהיה.

איילת נחמיאס ורבין: למה?

איילת נחמיאס ורבין: תקשיב, זה רעיון - - -

דוד ביטן: לא, אי-אפשר.

דוד ביטן: אני לא יכול.

דוד ביטן: אני מוכן להוסיף זמן.

איילת נחמיאס ורבין: אבל זה פתרון - - -

דוד ביטן: מה הבעיה?

דוד ביטן: הוא מגיע, יש לו גם את משרד הכלכלה, תשאלו אותו גם על משרד הכלכלה, מה בדיוק הבעיה פה?

דוד ביטן: למה הוא צריך לבוא פעמיים?

דוד ביטן: אני לא מבין את העניין הזה.

איילת נחמיאס ורבין: אי-אפשר, דוד, כי הוא מחזיק בשלושה משרדים.

דוד ביטן: זו ההסכמה.

יאיר פז: בהסכמה כתוב שכל שר יגיע.

יאיר פז: בהסכמה כתוב שכל שר יגיע.

ארבל אסטרחן: הוא לא יגיע פעמיים כי - - -

דוד ביטן: נכון.

איילת נחמיאס ורבין: כתוב כל שר.

דוד ביטן: אני מוכן להוסיף עשר דקות לכל משרד.

איילת נחמיאס ורבין: אבל כל שר.

איילת נחמיאס ורבין: כתוב שכל שר יגיע.

דוד ביטן: לא.

יאיר פז: ארבל, כתוב כל שר, נכון?

יאיר פז: זה כל שר.

איילת נחמיאס ורבין: סליחה, זה ניסוח של ארבל, לא ניסוח שלי.

דוד ביטן: אתם רוצים לגמור ככה או לא?

איילת נחמיאס ורבין: דוד, אני חושבת - - -

דוד ביטן: לא, קיבלתי את הטענה, אני מוסיף עשר דקות לכל משרד.

דוד ביטן: אם יש לו שני משרדים, הוא יהיה שעה ועשר דקות.

דוד ביטן: אם יש לו ארבעה, שעה וחצי.

דוד ביטן: מה בדיוק הבעיה?

דוד ביטן: מה הבעיה?

דוד ביטן: תשאלו אותו.

איילת נחמיאס ורבין: אם יש לו ארבעה משרדים זה יותר, סליחה, זה שעה ו-40.

דוד ביטן: לא, הוא מגיע מטעם משרד אחד, על זה אין ויכוח.

איילת נחמיאס ורבין: שעה ו-40.

איילת נחמיאס ורבין: אבל יש לו עוד ארבעה משרדים חוץ מזה.

דוד ביטן: אמרתי שאם יש לו שלושה, זה שעה וחצי.

דוד ביטן: אחד, ועוד שלושה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל הוא מחזיק בעוד ארבעה, מה לעשות?

דוד ביטן: מה הבעיה?

דוד ביטן: עשר דקות לכל משרד נוסף למשרד העיקרי.

דוד ביטן: מה הבעיה?

דוד ביטן: אני לא מבין.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שזה מעט מדי.

דוד ביטן: זה לא מעט, למה?

דוד ביטן: תשאלו אותו.

דוד ביטן: עוד חצי שעה לשאלות, אין בעיה.

איילת נחמיאס ורבין: כי, דוד, זה זלזול במשרדים האחרים שהם הוא - - -

דוד ביטן: למה זלזול?

דוד ביטן: את יכולה לשאול מה שאת רוצה.

דוד ביטן: ראש הממשלה – על מה תשאלו אותו?

דוד ביטן: על חוץ וביטחון.

דוד ביטן: מה בדיוק הבעיה?

דוד ביטן: אז זה לא חוץ?

דוד ביטן: זה לא חוץ?

דוד ביטן: מה תשאלי את ראש הממשלה?

דוד ביטן: על מה תשאלי?

איילת נחמיאס ורבין: אבל כלכלה זה משרד לגמרי שונה, דוד.

איילת נחמיאס ורבין: נניח שחוץ – אתה יודע מה?

איילת נחמיאס ורבין: זורמת אתך.

איילת נחמיאס ורבין: כלכלה זה לא דומה, מה לעשות?

דוד ביטן: אז אמרתי, אני נותן עוד עשר דקות.

איילת נחמיאס ורבין: כלכלה זה משרד מאוד ספציפי.

איילת נחמיאס ורבין: אתה יודע מה?

איילת נחמיאס ורבין: לכלכלה לא ראוי שיהיה משרד אחד.

איילת נחמיאס ורבין: אם את כל שר אני יכולה להזמין לשעת שאלות, מה הערך של זה?

איילת נחמיאס ורבין: משרד הכלכלה הוא לא איזה משרד קטנטן.

איילת נחמיאס ורבין: דוד, תחשוב מעבר לפוליטיקה.

דוד ביטן: חשבתי על זה, אני מוסיף זמן.

דוד ביטן: הוא לא יבוא פעמיים.

דוד ביטן: תשכחי מזה, הוא לא יבוא פעמיים, הוא יבוא פעם אחת קצת יותר זמן, אין בעיה.

איילת נחמיאס ורבין: תקשיב שנייה, תקשיב רגע.

איילת נחמיאס ורבין: משרד החוץ – שמתי בצד, אני הולכת אתך.

דוד ביטן: משרד החוץ זה אותו דבר אני חושב.

איילת נחמיאס ורבין: משרד הכלכלה, מי שמכיר אותו – ובכוונה אני מתמקדת בו – זה משרד עתיר פעילות.

דוד ביטן: אבל הוא לא הולך להישאר שר הכלכלה, את לא קולטת?

איילת נחמיאס ורבין: תקשיב רגע.

איילת נחמיאס ורבין: אתם באתם אלינו לפני שבועיים וביקשתם שהוא יהיה שר הכלכלה במינוי מלא.

דוד ביטן: הוא אושר זמנית לשלושה חודשים כי החוק מחייב.

איילת נחמיאס ורבין: אני מבינה.

איילת נחמיאס ורבין: תאמין לי, אני מבינה את החוק.

איילת נחמיאס ורבין: אני מבינה את החוק.

דוד ביטן: בסדר, אבל הוא מעביר את זה.

דוד ביטן: הוא מעביר את זה.

איילת נחמיאס ורבין: אני מבינה את בג"ץ – או שכן או שלא.

איילת נחמיאס ורבין: דוד, או שכן או שלא.

איילת נחמיאס ורבין: הרי שנינו יודעים דבר אחד - - -

דוד ביטן: יש את משרד התקשורת, את משרד הכלכלה ומשרד החוץ.

דוד ביטן: נכון להיום, אתם יכולים להגיע אתו לשעה וחצי.

דוד ביטן: מה רע בשעה וחצי עם ראש הממשלה?

איילת נחמיאס ורבין: אני אגיד לך למה.

איילת נחמיאס ורבין: אני אגיד לך למה, רק מסיבה אחת.

איילת נחמיאס ורבין: שאני חושבת שמשרד הכלכלה ומשרד התקשורת – הנה, אני משאירה עדיין את משרד החוץ, למרות שבעיני יש עניינים שקשורים למשרד החוץ, שתאמין לי, שראש הממשלה כשר, אין לי מושג אם הוא יודע או לא יודע מה קורה שם.

איילת נחמיאס ורבין: מתנאי העובדים, מדברים שקשורים לפעילויות של חטיבות.

דוד ביטן: יש מנכ"ל לכל הדברים האלה.

איילת נחמיאס ורבין: לא, זה לא ככה.

איילת נחמיאס ורבין: לא משנה, שר מעורב בדברים האלה, דוד.

איילת נחמיאס ורבין: הוא קיבל החלטה, אני לא מתווכחת אתו.

איילת נחמיאס ורבין: אני אומרת לך דבר אחד, משרד הכלכלה הוא אחד המשרדים הכי גדולים בממשלת ישראל.

איילת נחמיאס ורבין: הוא משרד שאתה אומר לי אני נותן לכם סוכריות, אבל אתה לא נותן לי הזדמנות אמתית – אמתית – לשאול שאלות בעניין – ובכוונה אני מתמקדת בו.

איילת נחמיאס ורבין: זה מה שאני חושבת.

איילת נחמיאס ורבין: אני מבינה שאתה מנסה ללכת לקראת - - -

דוד ביטן: אבל אני לא יכול לכתוב בתקנון איזה משרד.

דוד ביטן: אני אומר כל שר יכול להיות פעם אחת.

איילת נחמיאס ורבין: אבל זה מה שסיכמתם.

דוד ביטן: התיקון שאת אומרת הוא ראוי, אני לא אומר שלא.

דוד ביטן: אם יש לו יותר ממשרד אחד, הוא ישיב עוד עשר דקות.

דוד ביטן: אתם צריכים לעשות את הקלקולציה בשאלות.

דוד ביטן: בינינו, לפעמים גם אין מה לשאול שעה, והיינו בדבר הזה, שהגיע שר לשעת שאלות שעה, אחרי 20 דקות הוא הלך.

דוד ביטן: שר הרווחה, את יודעת את זה.

איילת נחמיאס ורבין: לא, אני אגיד לך, אני לא אוהבת את זה.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא אוהבת את זה, ואמרתי - - -

דוד ביטן: אבל זה מה שהיה.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא אוהבת את זה – הנה, אני אומרת את זה עלינו – שחברי כנסת שולחים שאלה, השאלה מאושרת במזכירות ולא מגיעים לתשובת השר.

דוד ביטן: אבל את רואה את זה.

דוד ביטן: לכן אני אומר, חבר'ה, אני מוסיף עוד עשר דקות למשרד.

איילת נחמיאס ורבין: זו אחריות שלנו, על זה אין לי ויכוח אתך.

דוד ביטן: למשל, השר לביטחון פנים, לפי השיטה הזאת, הוא יהיה שעה ועשר דקות.

דוד ביטן: למה?

דוד ביטן: כי יש לו את הפיתוח האזורי.

איילת נחמיאס ורבין: אתה יודע מה, יש לי בקשה, אני מנסה ללכת אתך.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שיש הבדל בין משרד גדול למשרד קטן.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שמשרד גדול, ראוי שיינתן לו יותר זמן מאשר עשר דקות, משרד קטן, מצדי שזה באמת יהיה עשר דקות.

ארבל אסטרחן: - - -

דוד ביטן: איך אני יכול להגדיר מה זה קטן ומה זה גדול?

איילת נחמיאס ורבין: זה מסבך את זה.

איילת נחמיאס ורבין: ארבל, יקירה שלי, זה הנוסח שלכם.

ארבל אסטרחן: לפי הנוסח הזה אפשר להזמין אותו פעם אחת, לא ארבע פעמים.

איילת נחמיאס ורבין: את השר.

איילת נחמיאס ורבין: אבל הוא שר הכלכלה, מה אני אעשה?

ארבל אסטרחן: נכון, אבל עדיין פעם אחת.

איילת נחמיאס ורבין: אבל הוא שר הכלכלה.

ארבל אסטרחן: עדיין פעם אחת.

איילת נחמיאס ורבין: הוא בא כראש ממשלה או כשר כלכלה?

דוד ביטן: בסדר, אז אני מוסיף זמן.

דוד ביטן: אני מוסיף זמן.

ארבל אסטרחן: כבנימין נתניהו.

איילת נחמיאס ורבין: לא.

ארבל אסטרחן: זה מה שכתוב.

איילת נחמיאס ורבין: לא, זה לא הנוסח.

איילת נחמיאס ורבין: לא, זה לא הנוסח.

איילת נחמיאס ורבין: לא, זה לא הנוסח, מה לעשות?

איילת נחמיאס ורבין: הנוסח זה כשר.

איילת נחמיאס ורבין: מה אני אעשה?

איילת נחמיאס ורבין: אני לא ניסחתי את זה.

דוד ביטן: אז עשר דקות לכל משרד נוסף למשרד העיקרי.

דוד ביטן: זה בסדר?

דוד ביטן: עשר דקות נוסף לכל משרד נוסף לעיקרי.

דוד ביטן: זאת אומרת, אם הוא שר התחבורה - - -

ארבל אסטרחן: אין עיקרי.

ארבל אסטרחן: מי שמחזיק שני משרדים – 70 דקות, מי ששלושה – 80.

דוד ביטן: כן, אבל צריכה לנסח את זה, כי הוא מחזיק משרד.

דוד ביטן: תוספת, מעל לאחד.

ארבל אסטרחן: נכון.

ארבל אסטרחן: מי שמחזיק יותר ממשרד אחד, עשר דקות לכל משרד נוסף.

דוד ביטן: מה את אומרת?

איילת נחמיאס ורבין: אני לא מקבלת את זה באהבה רבה.

דוד ביטן: בואי ננסה.

דוד ביטן: הרי, בינינו, אני הייתי אתך כשר הרווחה בא לשעת שאלות, ואחרי חצי שעה - - -

איילת נחמיאס ורבין: אני נעלבתי בשביל השר.

דוד ביטן: את אמרת לי תראה מה זה.

דוד ביטן: אז בסדר, נכון, כשראש הממשלה יבוא, כולם יבואו.

דוד ביטן: זה ברור.

איילת נחמיאס ורבין: נכון, אני לגמרי מסכימה אתך.

איילת נחמיאס ורבין: גם בהצעות לסדר זה קורה, זה מעצבן אותי, נכון.

ארבל אסטרחן: חמש פעמים בכנס הקיץ, ואחר-כך עשר.

דוד ביטן: חבר'ה, אני אומר, אני צריך לאשר את זה עם ראש הממשלה גם כן.

דוד ביטן: אני מאמין שהוא יאשר את זה, כי זה הגיוני מה שאת אומרת, אני לא אומר שלא.

דוד ביטן: לא חשבו על זה, חשבת על זה, זה נכון.

דוד ביטן: אני מעביר את זה – הרי שבועיים ימים יש להסגות.

דוד ביטן: אם תהיה בעיה, אז אנחנו נגיש איזושהי הסגה, ואז נדבר על זה.

איילת נחמיאס ורבין: בסדר גמור.

איילת נחמיאס ורבין: אוקיי.

דוד ביטן: אתם מצביעים אתנו?

איילת נחמיאס ורבין: אני אצביע.

דוד ביטן: מי בעד שינוי התקנון עם התיקונים שסיכמנו פה?

דוד ביטן: בעד ההצעה לשינוי התקנון – פה אחד

דוד ביטן: נמנעים – אין

דוד ביטן: פה אחד.

דוד ביטן: הישיבה נעולה.