ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 93, 2016-01-06 09:00

דוד אמסלם: רבותי, בוקר טוב לכולם.

דוד אמסלם: קודם כל אני מתכבד לפתוח את הישיבה ובאמת אני רואה את זה בשמחה וכבוד גדול שהשר לביטחון פנים ביקש להשתתף בדיון הזה.

דוד אמסלם: הנושא שעומד היום על סדר היום זה טיפול המשטרה בסוגיית הנשק הבלתי חוקי במדינת ישראל בכלל ובמגזר הערבי בפרט.

דוד אמסלם: אני רוצה לתת איזה שהוא רקע קטן.

דוד אמסלם: הוועדה כאן, לפי פרוטוקולים שאני ראיתי, ב-24 בנובמבר 2014 עשתה דיון בכל הנושא של איסוף הנשק הבלתי חוקי במגזר הערבי.

דוד אמסלם: לפני כשנה, אתה היית שר הפנים, אני רואה כאן שאתה מכותב כשר הפנים.

דוד אמסלם: אני לא אקריא את כל הפרוטוקול.

דוד אמסלם: אנחנו גם עשינו דיון בוועדה, גם אתה השתתפת, כבוד השר ורוב החברים כאן, עם ראשי המגזר בנושא של הביטחון בתוך היישובים במגזר הערבי.

דוד אמסלם: אז את הרקע אנחנו כבר מכירים, ולכן אני חשבתי שזה נכון, גם לאור האווירה הציבורית שקיימת כאן בארץ, להעלות את הנושא שוב, על מנת לתת רוח גבית כדי לקדם אותו בכל האמצעים שאנחנו יכולים להעמיד לרשות הנושא הזה.

דוד אמסלם: אני רק רוצה להדגיש שבדיון האחרון הדרישה או הבקשה הגיעה דווקא מראשי המגזר כדי לאסוף את הנשק ולפעול באכיפה בתוך היישובים הערבים, בגלל שבסך הכל גם הם עצמם מרגישים, חלק גדול מהאזרחים הטובים שם מרגישים מאוימים, ואמר פה מי שאמר, כשאנחנו לא עוצרים את זה שם, אז זה גולש גם למגזרים, לכל המדינה.

דוד אמסלם: לכן אני חושב שגם האזרחים הערבים במדינת ישראל, בדיוק כמו היהודים, זכאים לביטחון ביישובים, ובוודאי ובוודאי כשמסתובבים שם נשקים, אז ככל שזה במספרים יותר גדולים ובוודאי כשזה לא חוקי, אז זה מקרין באופן ישיר על תחושת הביטחון של כל אזרח שגר באותם יישובים.

דוד אמסלם: לפני שאני פותח את הדיון ומעביר את זכות הדיבור לכבוד השר, הייתי רוצה לשמוע את מרכז המחקר והמידע של הכנסת.

דוד אמסלם: ראדה חסייסי, בואי תתני לנו סקירה קצרה ואחרי זה ניתן לשר להתבטא, לחברי הכנסת ונעבור לאנשי המקצוע.

דוד אמסלם: בבקשה.

<ראדה חסייסי: שלום לכולם.

<ראדה חסייסי: ראדה חסייסי, מרכז המידע והמחקר של הכנסת.

<ראדה חסייסי: זה מסמך שנכתב במרכז המחקר של הכנסת לבקשת חברת הכנסת חנין זועבי והוא הוגש ביולי 2014.

<ראדה חסייסי: רק חשוב לי לציין שהמסמך עוסק בנושאים שונים, בטיפול באלימות בחברה הערבית.

<ראדה חסייסי: נושא הנשק הבלתי חוקי מוזכר כפרק קטן במסמך.

<ראדה חסייסי: הוא מתייחס לשני נושאים עיקריים לגבי הנשק הבלתי חוקי.

<ראדה חסייסי: הראשון זה מבצעי איסוף של הנשק על ידי המשטרה.

<ראדה חסייסי: אציין שלאורך השנים האחרונות היו מספר הודעות של המשטרה על כוונתה לבצע מבצעים לאיסוף נשק, אבל במסגרת הכנת המסמך ועד סגירת המסמך, לא התקבלה תשובה מהמשטרה על כמויות הנשק שנאספו או על מספר המבצעים.

<קריאה: את צריכה לפנות לצה"ל.

דוד אמסלם: תן לה לגמור את הסקירה, אחרי זה.

<קריאה: לא, כבר לשים את ה - - -

דוד אמסלם: לא צריך.

דוד אמסלם: אין STOP פה כבר, גומרים.

דוד אמסלם: עוברים.

דוד אמסלם: בבקשה, תמשיכי בסקירה.

דוד אמסלם: כל אחד שיש לו הערות שירשום, אני אעבור אחרי זה בסבב וכל אחד יעיר.

דוד אמסלם: בבקשה.

<ראדה חסייסי: הנקודה השנייה היא הנושא של תיקים שנפתחו למשל על רכישה או החזקת נשק שלא כדין.

<ראדה חסייסי: ניתן לראות שמשנת 2006 עד שנת 2013 נמצאו פי עשרה תיקים שבהם החשוד הוא לא יהודי, מתיקים שבהם החשוד הוא יהודי.

<ראדה חסייסי: זו תופעה מאד - - -

באסל גטאס: פי עשרה תיקים להחזקת נשק?

<ראדה חסייסי: כן.

<ראדה חסייסי: עוד אציין לגבי מספר התיקים שנמצא בהם נאשם, גם בין השנים 2006 עד 2013, נמצא כי יש פער ניכר במספר התיקים שנפתחו לבין מספר התיקים שהוגש בהם כתב אישום.

<ראדה חסייסי: יש הרבה תיקים שנפתחים ולא מוצאים בהם את הנאשם.

<ראדה חסייסי: זה עיקר הממצא.

<ראדה חסייסי: אלה שני הדברים שקשורים לכל הנושא של החזקת נשק בלתי חוקי.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: כבוד השר, בבקשה.

גלעד ארדן: בוקר טוב.

גלעד ארדן: אני קודם כל רוצה להודות לך על כינוס הדיון הזה, בהחלט דיון חשוב.

גלעד ארדן: אני לא חושב שהמסמך של מרכז המחקר והמידע של הכנסת רלבנטי למה שקורה או מה שאמור לקרות בקדנציה הנוכחית, ועוד פעם, אני גם לא בטוח שאני מסכים עם דרך הצגת הדברים, או ככל והיא מרמזת על איזה שהן מסקנות.

גלעד ארדן: אפשר להתווכח על המסקנות שנובעות מהמסמך שהוכן.

גלעד ארדן: אני לא מתווכח עם הנתונים, אלא עם מה הן המסקנות מהמסמך הזה.

גלעד ארדן: בכל מקרה, דבר אחד אין עליו מחלוקת, הסוגיה של החברה הערבית תמצא בשנים הקרובות בליבת המדיניות של המשרד לביטחון הפנים ושל משטרת ישראל.

גלעד ארדן: אני רוצה להזכיר שכשאני הצטרפתי לממשלה ולקחתי על עצמי את המשרד לביטחון הפנים, התחייבתי בצורה הכי חדה וברורה, הצגתי גם כאן בוועדה את תכניות העבודה שאנחנו ואני מעוניינים לתקן פער של שנים רבות, קודם כל מבחינת היקף שירותי השיטור שניתנים לחברה הערבית.

גלעד ארדן: אין מספיק תחנות משטרה, בטח לא בהשוואה לכמות התחנות שהפנים שלהן מופנות בעצם, או השירות שלהן ניתן ביישובים היהודיים.

גלעד ארדן: למרות שבשנים האחרונות כן נעשו מאמצים ונפתחו גם תחנות וגם מה שנקרא אורגנים, כל אורגן זה סדר גודל של - - -

באסל גטאס: כבוד השר, אתה יכול להסביר מה הקשר בין מספר התחנות - - -

גלעד ארדן: אני לא נמצא אצלך בחקירה.

גלעד ארדן: אני רוצה לדבר - - -

באסל גטאס: כשלא היה לנו אף חתיכת נשק לא היו תחנות משטרה גם.

דוד אמסלם: גטאס, רק שנייה.

דוד אמסלם: אתה מכיר את הכללים אצלי.

דוד אמסלם: כשתקבל את זכות הדיבור תדבר.

באסל גטאס: מזמן לא הייתי אצלך.

דוד אמסלם: אז זהו, אז אני אזכיר לך.

דוד אמסלם: פה לא מדברים בלי זכות דיבור.

דוד אמסלם: בבקשה.

גלעד ארדן: בכל מקרה, נפתחו והוקמו אורגנים גם בדרום.

גלעד ארדן: עיירות, שני אורגנים, גם בשפרעם, טירה, נצרת, עירון.

גלעד ארדן: גם בכרמיאל נוסף אורגן שנותן שירותי שיטור למגזר הלא יהודי.

גלעד ארדן: ועדיין, כפי שאמרתי, יש צורך לתקן את המצב, כי מצד אחד בחלקים מסוימים בחברה הערבית יש תחושה של שיטור יתר, יותר מדי מעצרים ועם תחושות אני לא מתכוון להתווכח.

גלעד ארדן: ומצד שני, שיטור חסר.

גלעד ארדן: כלומר, פחות מדי שירות.

גלעד ארדן: ולכן אני התניתי את הצטרפותי לממשלה וגם את תמיכתי בתקציב בתוספת משמעותית מאד של תקציב, שתאפשר הרחבה דרמטית של שירותי השיטור בחברה הערבית.

גלעד ארדן: התוספת הזאת ניתנה ומפכ"ל המשטרה החדש, רוני אלשיך, מאז יום כניסתו, בעצם התכנית כבר על פי בקשתי, התחילו להכין אותה עוד לפני כן.

גלעד ארדן: היא כרגע עוברת הליכי אישור סופיים אצלנו ובמהלך השבוע הבא, היא אמורה להיות מוצגת לאישורי ולאישור המשרד לביטחון פנים, ואז ניתן יהיה כבר לצאת ולבצע אותה.

גלעד ארדן: כשלמעשה התכנית הזאת לא רק מדברת על הקמת תחנות משטרה, אלא גם אני רואה בעיה בכך שבמשטרת ישראל משרתים מעט מדי מבני החברה הערבית ולכן ייעשו מאמצים משמעותיים כדי גם לנסות ולצרף לשורות המשטרה, ואני רוצה לנצל גם את הבמה הזאת, כי אנחנו נצטרך גם את הסיוע ושיתוף הפעולה גם של חברי הכנסת הערבים, גם של ראשי הרשויות.

גלעד ארדן: אני חושב שגם צריך להזכיר שחתמנו את הסכם שכר הנגדים בשבועיים האחרונים עם האוצר, ויש גם תוספת משמעותית לשכר השוטרים, בדגש על שוטרי השטח, ולכן אני חושב שהשירות במשטרת ישראל יכול גם לתרום מאד כלפי החברה הערבית.

גלעד ארדן: במידה והם גם יצטרפו, זה גם יעזור להבנה טובה יותר של הצדדים, כי כשמדברים על שיטור רב תרבותי במדינה כמו שלנו, יש חשיבות במשטרה ישרתו מכל חלקי החברה, גם הישראלים יוצאי אתיופיה וגם חרדים וגם ערבים וכולם צריכים למצוא את מקומם, כך אני מקווה, במשטרת ישראל.

גלעד ארדן: בכל מקרה, יהיה דגש השנה, בשנת 2016, גם על פתיחת תחנות וגם על צירוף שוטרות ושוטרים מהחברה הערבית.

גלעד ארדן: אני רוצה לדבר בקצרה על הנושא של הנשק הבלתי חוקי.

גלעד ארדן: אז קודם כל צריך לציין שהנושא הזה הוא לא חדש ומשטרת ישראל מקיימת מבצעים, אני לא רוצה להגיד כמעט כל שבוע, אבל עשרות מבצעים.

גלעד ארדן: יש פה גם בעיה בטרמינולוגיה.

גלעד ארדן: כשאתה אומר – וזה השתרש בתקשורת – איסוף הנשק הבלתי חוקי, אז כאילו אתה יוצר איזה שהוא מצג שנכנסת המשטרה, מודיעים ברמקול – חברים, יש פה קונטיינר, וכולם באים וזורקים פנימה את כלי הנשק וכל מה שהמשטרה עושה, היא רק צריכה לאסוף את זה.

גלעד ארדן: למה היא לא אוספת את זה?

גלעד ארדן: לא מדובר בכלל באיסוף.

גלעד ארדן: מדובר בעבודה מודיעינית.

גלעד ארדן: נמצא כאן ראש אגף החקירות והמודיעין, ניצב מני יצחקי.

גלעד ארדן: הוא יסביר לאחר מכן - - -

<קריאה: אם יש רצון זה לא קשה.

גלעד ארדן: הוא יסביר לאחר מכן האם זה קשה או לא קשה.

גלעד ארדן: דרך אגב, כשמדברים על המחבל נשאת מלחם, שאנחנו מחפשים אותו בכוחות עצומים ומדברים על למה הוא ישב בכלא בשנים האחרונות, כשהוא ניסה לחטוף נשק מחייל, אז צריך להזכיר שדודו, בן דוד או קרוב משפחתו שנהרג, שמזכירים את זה גם כן בהקשר של הרקע המשפחתי, הוא נהרג בעת שמשטרת ישראל ניסתה "לאסוף" את הנשק הבלתי חוקי שהיה בביתו.

גלעד ארדן: אז מדובר בכך שצריך לאסוף מודיעין בהיקפים עצומים, כי מדובר על, אני לא רוצה לומר עשרות אלפי בתים, אבל בטח אלפי מקומות במגזר הערבי.

גלעד ארדן: שנית, הנשק הזה הרבה פעמים, או כמעט בכל הפעמים לפי מה שהוצג לי, הוא לא יושב בבית על המדפים.

גלעד ארדן: הוא מוסלק לא בתוך הבית אלא בחצר או במקומות אחרים ביישוב, שהם בכלל לא ליד.

גלעד ארדן: ולכן כשצריך להגיע על בסיס הרבה מאד עבודת מודיעין ואיסוף ידיעות מודיעיניות.

באסל גטאס: אדוני השר, הסוחרים הם כבר הרבה פחות.

באסל גטאס: אתם מכירים מי הם הסוחרים.

גלעד ארדן: שלוש-.

גלעד ארדן: תראה, כל האמירות האלה כל הזמן על המשטרה, אתם מכירים, אתם לא מכירים – כשמשטרת ישראל יודעת שיש עבירה, היא הולכת ומטפלת בה, אוקיי?

גלעד ארדן: ואם הם כל כך מכירים, אז בואו תפרשו בפנינו.

גלעד ארדן: אנחנו נשמח לפגוש כל אחד מכם.

גלעד ארדן: תתנו לנו את הרשימה.

גלעד ארדן: אני מתחייב לך, תוך יום-יומיים הם יהיו אצלם בבית, אם אתה אומר שכולם יודעים.

גלעד ארדן: אז בבקשה, אתם מוזמנים לדווח כמו כל אזרח טוב שיודע על עבירה או על הימצאותו של נשק בלתי חוקי.

גלעד ארדן: נקודה שלישית שחשוב להבין אותה ואני אומר את זה בצער, כשמדובר על צפון מדינת ישראל, 90% בערך - זה נתון מדהים - 90% בערך מהנשק הבלתי חוקי שנמצא בצפון הארץ, מגיע מצבא ההגנה לישראל.

גלעד ארדן: מה לעשות?

גלעד ארדן: זה המצב.

חיים ילין: ארדן, לא רק שם.

חיים ילין: גם בדרום.

גלעד ארדן: בדרום יש גם הברחות מעבר לגבול וכו'.

גלעד ארדן: אני בכוונה מדגיש את צפון מדינת ישראל, ובהקשר הזה אנחנו עשינו מאמצים בשנים האחרונות, גם אם תרצו פירוט יפרט ראש אגף החקירות - - -

באסל גטאס: במכירה או בגניבה זו השאלה.

גלעד ארדן: גם וגם.

גלעד ארדן: לא פטרתי מאחריות גם חיילי צה"ל שכנראה מוכרים נשק ומדווחים על אובדן.

גלעד ארדן: אנחנו עושים מאמצים בשנים האחרונות מול צה"ל, ולא מדובר רק על רובים, גם על לבנות חבלה וגם על רימונים וגם על הרבה אמצעי לחימה אחרים, כדי שהנשק הזה יסומן וברגע שהוא יסומן כמובן יהיה הרבה יותר קל למשטרה ופשוט לזהות גם את המקור של הנשק הזה ומאיפה הוא הגיע בתוך צה"ל.

גלעד ארדן: ואני חושב שאפשר יהיה לפרט כאן על סיכומים שהושגו לאחרונה עם מערכת הביטחון - - -

דוד אמסלם: מה זאת אומרת יסומן?

דוד אמסלם: אתה מתכוון שכלי הנשק - - -

<ארז רבן: אני אפרט.

<ארז רבן: בעיקר מדובר על רימונים - - -

גלעד ארדן: ולבנות חבלה.

<ארז רבן: לבנות חבלה זה קצת יותר מסובך כי הן לבנות מתכלות, אבל אנחנו - - -

באסל גטאס: טילים, תדברו גם על טילים.

גלעד ארדן: בכל מקרה, לגבי הנתונים, בשנת 2014 ובשנת 2015, אם אתה שואל אותי כמה תיקים – סדר גודל – נפתחו בנושא של אמל"ח בעבירות של סחר, מכירה, שימוש, החזקה, ייצור ונשיאה, אז אנחנו מדברים על 2,500 תיקים בכל שנה.

גלעד ארדן: אז לא ניתן לומר שאין פה פעילות ענפה, אבל אני אמרתי ואני חוזר ואומר – צריך להעמיק את הפעילות הזאת.

גלעד ארדן: זו המדיניות שלי, שהועברה אל המפכ"ל החדש.

גלעד ארדן: כבר היום דרך אגב, התחיל מאתמול לפנות בוקר מבצע די נרחב לאיתור של נשק בלתי חוקי, אבל שוב אני אומר, זה לא חריג וזה לא לכבוד הדיון.

גלעד ארדן: הפעולות האלה מתבצעות, כי אני מקיים הערכת מצב שבועית כל יום חמישי ומוצגת לי הטבלה כל שבוע - מאז שנכנסתי לתפקיד - על הפעולות שנעשות בנושאים האלה.

גלעד ארדן: ועדיין, טוב שהדיון הזה מתקיים.

גלעד ארדן: אני מבין ומסכים עם כך שמי שסובל קודם כל מהעבירות הללו הם אזרחי ישראל, הציבור הערבי, שבאמת רבים מהם ביחס הרבה יותר גבוה לחלקם באוכלוסייה, נפגעים מהשימוש בנשק הזה.

גלעד ארדן: דרך אגב, הנושא עלה בהקשר של הפיגוע בדיזינגוף, למרות שאין לו לכאורה קשר, כי שם היה מדובר בנשק ברישיון, שפשוט נגנב ככל הנראה.

גלעד ארדן: אני לא יודע עוד, נחכה לסוף החקירה, מבעליו, אבל זה לא כל כך רלבנטי לנשק בלתי חוקי, אבל הנושא הזה בהחלט יש לו מקום חשוב בסדר יומה של המשטרה, וכפי שאמרתי אני מתחייב שבסוף השנה הזו, כשאתם תכנסו את הדיון לבדוק אותנו, אני מקווה, בעזרת השם, שתהיה לנו עוד הרבה יותר פעילות להציג.

גלעד ארדן: תודה.

דוד אמסלם: תודה לכבוד השר.

דוד אמסלם: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: תודה רבה אדוני יושב הראש, מכובדי השר, רבותי.

אחמד טיבי: מזה מספר שנים הנהגת הציבור הערבי, ועדת המעקב, חברי הכנסת, המפלגות, אנשי חינוך, אנשי דת, פונים בתחינה לממשלת ישראל, לרשויות החוק, למשטרה, לטפל באחד הנגעים הקשים ביותר שמאיימים למוטט את החברה הערבית, וזה נשק ופשיעה.

אחמד טיבי: הייתה נקודת תפנית לפני מספר שנים, שבעטיה הייתה קריאה פומבית והחלטה רשמית של ועדת המעקב.

אחמד טיבי: למה הייתה נקודת התפנית הזאת?

אחמד טיבי: כי הייתה אסקלציה ועלייה דרמטית נוראית במספר הקורבנות, כתוצאה משימוש בנשק ופשיעה פנימית.

אחמד טיבי: רוב המעשים האלה של נשק לא חוקי ורציחות, מבוצעים על ידי, חלקם הגדול, כנופיות פשע ואנשים המסומנים, המסונפים לכנופיות פשע.

אחמד טיבי: אלה בדרך כלל מוכרים למשטרה.

אחמד טיבי: הקבוצה הזאת.

אחמד טיבי: יש קבוצה אחרת של אנשים שהם לא כנופיות שרוכשים נשק.

אחמד טיבי: למה?

אחמד טיבי: כי הוא זמין.

אחמד טיבי: יש מחירון לנשק ביישובים הערבים.

אחמד טיבי: תלמיד תיכון יכול להשיג בקלות אקדח.

אחמד טיבי: תלמיד תיכון.

דוד אמסלם: באיזו כיתה?

אחמד טיבי: י"ב, י"א.

אחמד טיבי: מקרים כאלה ידועים.

אחמד טיבי: אומרים לי אפילו פחות.

אחמד טיבי: ב-13 בפברואר 2012, כאן בחדר הזה, קיימתי דיון בוועדת החקירה שמעדתי בראשה, על הקשר בין תעסוקה ואלימות, בנוכחות ראש הממשלה, השר אהרונוביץ, המפכ"ל דנינו, עשרות חברי כנסת, לפחות 10 ניצבים, חוקרים ומשפחות שכולות.

אחמד טיבי: ראש הממשלה, בצעד נכון, השתתף בדיון.

אחמד טיבי: הפנינו לו קריאה לטפל בבעיית האלימות והפשיעה, לרבות בנושא איסוף הנשק, אדוני יושב הראש, אדוני השר.

אחמד טיבי: והוא שמע עדות אישית מאישה באום אל פאחם, שבעלה ושני ילדיה נרצחו.

אחמד טיבי: עד היום נדמה לי זה לא פוענח, לא הובאו אנשים לבית המשפט.

אחמד טיבי: הסיפור היה נוגע ללב.

אחמד טיבי: הוא שודר בפריים טיים בכל מקום.

אחמד טיבי: וראש הממשלה אמר – אני אתן הנחיות, תקציבים, שוחחתי עם השר לביטחון הפנים, השר נמצא פה, המפכ"ל פה.

אחמד טיבי: לא רק זה, נפגשנו, ראשי הוועדה המשותפת עם ראש הממשלה, ארבעתנו.

אחמד טיבי: הנושא הראשון או העיקרי שעלה בדיון זה נושא איסוף הנשק והאלימות.

אחמד טיבי: כלומר, אנחנו היוזמים.

אחמד טיבי: אנחנו פנינו.

אחמד טיבי: למה?

אחמד טיבי: כפי שאמר השר, אנחנו הניזוקים גם.

אחמד טיבי: לפי מספרים שפרסם חברי, השיח כאמל ראין, ממרכז אמאן, לטיפול בפשיעה במגזר הערבי – 1,100 קורבנות בתוך המגזר הערבי נפלו מאז שנת 2000 עד היום כתוצאה - - -

דוד אמסלם: כמה?

אחמד טיבי: 1,100, מאז שנת 2000.

אחמד טיבי: כולל רצח נשים, כולל סכסוכים, הכל, על רקע פשיעה, אלימות, רצח וכדומה.

אחמד טיבי: מספר גרנדיוזי.

אחמד טיבי: אי אפשר לתפוס.

<קריאה: בערך כל שנה 60 איש.

אחמד טיבי: וגם אם זה חצי מזה, זה נורא.

אחמד טיבי: כל אחד הוא אחד יותר מדי.

אחמד טיבי: עכשיו, למה הדיון הזה מתקיים?

אחמד טיבי: כי ראש הממשלה הגיע למקום הפיגוע הנורא והאיום ומשם על פודיום של לשכת ראש הממשלה בדיזינגוף, הוא הטיף לנו מוסר על איסוף נשק לא חוקי, למרות שכפי שהשר אמר, הנשק שבו בוצע הפיגוע הוא נשק חוקי, ברישיון, הוא נשק של נתניהו, לא של המבריחים.

אחמד טיבי: וגם ראש הממשלה דיבר לאחר מכן על כך שצריך לעשות סדר כי היה פיגוע, ולטפל ברעש של המואזין.

אחמד טיבי: אני מכיר הרבה אסוציאציות, אני אדם בינוני מבחינה אינטליגנטית, אבל אסוציאציה כזאת אני לא מצליח לתפוס.

אחמד טיבי: מה הקשר בין הפיגוע לקול המואזין?

<אבי נעים: הקשר הסתה, מה זה מה הקשר?

דוד אמסלם: סליחה, חברה.

<אבי נעים: סליחה, מי אתה?

דוד אמסלם: לא צריך, עזוב, לא משנה.

אחמד טיבי: מי הוא?

דוד אמסלם: לא יודע מי.

<אבי נעים: אני אבי, ראש מועצה במדינת ישראל.

דוד אמסלם: רק שנייה, סליחה.

<קריאה: זה קול תפילה.

<אבי נעים: מה זה מה הקשר?

דוד אמסלם: סליחה, אדוני.

דוד אמסלם: אני אוציא אותך.

אחמד טיבי: הוא לא דיבר על ה - - -

דוד אמסלם: רק שנייה, אחמד.

דוד אמסלם: אני מבקש, בוא תדבר עניינית.

דוד אמסלם: תעזוב את זה.

דוד אמסלם: אני אעצור את ההפרעות.

דוד אמסלם: בבקשה.

טלב אבו עראר: חשוב.

דוד אמסלם: אבו עראר, אחרי הדיון תשב איתו בחוץ.

גלעד ארדן: ראש מועצת בית אריה, אבי נעים.

גלעד ארדן: אחראי על הביטחון בשלטון המקומי.

אחמד טיבי: אבל הוא לא אחראי על הדציבלים של קולות המואזין.

אחמד טיבי: לזה התכוון ראש הממשלה שאמר לי ולנו שיש בעיות עם הרעש של המואזין.

אחמד טיבי: אמר לנו.

אחמד טיבי: הוא תמך בחוק של אנסטסיה מיכאלי, ראש הממשלה.

גלעד ארדן: נו, אז מה הבעיה בזה?

אחמד טיבי: על הרעש?

אחמד טיבי: מה הקשר אדוני השר, בין הפיגוע לבין הרעש של המואזין?

אחמד טיבי: זה נקרא הסתה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: קודם כל המואזין זה לא רעש, זה קריאה תפילה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז תתחילו להפנים את זה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה חלק מהזכות הדתית.

אחמד טיבי: כן, כן.

אחמד טיבי: דקה, אתה צודק.

אחמד טיבי: ולכן להציג את הדברים האלה ולעשות סטריאוטיפ של המואזין והקריאה לתפילה, זה בעייתי.

אחמד טיבי: זה בעייתי, מגמתי.

אחמד טיבי: זה חלק מההסתה.

אחמד טיבי: ולכן, במקום לקרוא את הכיוון הכללי של כל הציבור הערבי, גם ועדת המעקב, גם ערערה עצמה, גם המשפחה השורשית, משפחת מלחם, גם הרשימה המשותפת, עוד לפני האינתיפאדה - - -

<קריאה: משפחה שורשית?

גלעד ארדן: לא יודע מה זה הגדרה של שורשית.

אחמד טיבי: אני מכיר אותה.

אחמד טיבי: אני מכיר את המשפחה.

גלעד ארדן: לא, אני לא מבין מה זה הגדרה של שורשית בהקשר הזה.

גלעד ארדן: מה החשיבות לציין את זה?

אחמד טיבי: כי הם הותקפו באופן קולקטיבי וקיבלו שיחות טלפון, איומים על לפחות עשרות מחברי המשפחה.

אחמד טיבי: טלפונים אחרי, על כל המשפחה.

אחמד טיבי: כל מי שהשם שלו מלחם, הייתה בעיה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש נגדו מלחמה.

אחמד טיבי: כן.

גלעד ארדן: בסדר, זו בדיוק הבעיה שיש - - -

אחמד טיבי: זה מה שעשתה הממשלה - - -

גלעד ארדן: כי תמיד אתם תתעסקו בזה ולא בגיבוי למשטרה והשב"כ.

דוד אמסלם: רק שנייה, אני רוצה להציע הצעה.

אחמד טיבי: אני פה כדי להשמיע את הקול - - -

גלעד ארדן: בלהשמיע אתם טובים.

גלעד ארדן: שהמשטרה תיכנס לאכיפה ויהיה עימות, אתם תגבו את אלה שהתנגדו למשטרה.

גלעד ארדן: אתם לא תגבו לעולם את המשטרה.

דוד אמסלם: שנייה, שנייה, כבוד השר, אחמד, אני רוצה להציע.

אחמד טיבי: זאת נקודה שאני רוצה - - -

גלעד ארדן: אני מבטיח לך, הנה אני מצולם, אתם רוצים לאסוף, נראה כשייכנסו.

דוד אמסלם: כבוד השר, שנייה.

דוד אמסלם: אחמד, קודם כל אני אתן לך עוד איזו דקה לסיים, אבל אני רוצה להגיד משפט, ברשותך, לגבי כל הדיון היום.

דוד אמסלם: מה אני מציע – תראו, יש לנו שתי אופציות.

דוד אמסלם: יש לנו אופציה כרגע לעשות פוליטיקה ולנגח את ראש הממשלה מפה ומכאן לנגח את הערבים משם וכו'.

דוד אמסלם: ויש לנו אופציה לקיים דיון יותר ענייני, שהתוצאה שלו בסוף תהיה באמת איסוף כלי הנשק.

דוד אמסלם: אני מציע בואו נלך לעניין.

אחמד טיבי: אוקיי.

דוד אמסלם: בוא קח לך דקה.

אחמד טיבי: אני משמיע את הקול של כל הציבור הערבי, שקרה מזה שנים רבות לאסוף את הנשק.

אחמד טיבי: אבל אני קובע כאן, וזו העמדה שלנו, לאסוף נשק זה לא נקרא לאפשר לכם ולתמוך בכם שאתם יורים - - - מלחם.

אחמד טיבי: והוגש כתב אישום נגד מי שירה, ולאחר מכן בית המשפט המחוזי זיכה אותו.

אחמד טיבי: מה אתה רוצה?

אחמד טיבי: מישהו מצפה - - -

דוד אמסלם: טוב, אחמד, קח דקה לסיים, אתה מדבר כבר עוד מעט 10 דקות.

אחמד טיבי: אני אסיים.

אחמד טיבי: מישהו מצפה?

אחמד טיבי: כשקוראים לאסוף נשק, זה לאסוף נשק, זה לא לעשות הפגנת שרירים - - -

גלעד ארדן: אתה מבין את הצביעות?

גלעד ארדן: חבל, זה בזבוז זמן.

אחמד טיבי: תן לי להמשיך.

אחמד טיבי: אני לא הפסקתי אותך.

גלעד ארדן: תמשיך, חופשי.

דוד אמסלם: תן לו לסיים.

אחמד טיבי: הסכמתי עם חלק מדבריך אפילו.

גלעד ארדן: ברור, עם מה שנוח לכם, ברור.

גלעד ארדן: אבל חוק זה לא רק מה שנוח לכם, חוק זה הכל.

אחמד טיבי: חוק זה לירות באנשים שאוספים נשק?

אחמד טיבי: חוק זה לאסוף נשק ובתפיסות ביישובים זה לעשות דו"חות חנייה.

דוד אמסלם: אחד, תודה רבה.

אחמד טיבי: עוד משפט.

דוד אמסלם: משפט אחרון, בבקשה.

אחמד טיבי: אוקיי, תשתדלו לא להפסיק אותי כדי לסיים.

אחמד טיבי: כאשר הנשק של וואדי ערה הופנה לתושבי וואדי ערה, אף אחד לא השמיע פיפס.

אחמד טיבי: לא שמעתם על כך אפילו.

אחמד טיבי: לא שמעתם.

אחמד טיבי: המספרים שאני אמרתי היו ברורים והם אמורים לגרום להלם לכולנו.

אחמד טיבי: כאשר הנשק הזה מוואדי ערה הופנה לתל אביב נגד יהודים, כל המדינה קמה, ובצדק, אבל בצדק היה שצריך לקום יותר על מאות קורבנות.

אחמד טיבי: בואו נשנה דיסקט, נשנה כיוון.

אחמד טיבי: תקשיבו לדרישות שלנו.

אחמד טיבי: זה יכול למוטט חברה שלמה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

דוד אמסלם: תודה רבה, אחמד טיבי.

דוד אמסלם: אני מעביר את רשות הדיבור לעבדאללה אבו מערוף, בבקשה.

עבדאללה אבו מערוף: תודה.

עבדאללה אבו מערוף: בוקר טוב לכולם.

עבדאללה אבו מערוף: אני אתייחס לעניין.

עבדאללה אבו מערוף: טוב שסוף סוף יש דיון.

עבדאללה אבו מערוף: אמנם מצד אחד אם נסתכל על זה באופן פשוט, עושים דיון.

עבדאללה אבו מערוף: בבקשה, יש משטרה, יש את השר לביטחון פנים והעניין ברור.

עבדאללה אבו מערוף: יש פשע, יש קרימינליזציה, לא צריך לעשות מזה עניין פוליטי, פוליטיזציה.

עבדאללה אבו מערוף: בבקשה, שהחוק יהיה.

עבדאללה אבו מערוף: נתייחס באופן טוב ונכון והולם וצודק לפשע שקורה באוכלוסייה הערבית.

עבדאללה אבו מערוף: זה העניין.

עבדאללה אבו מערוף: והנה, עובדה שרוב הנשק מצה"ל, מהצבא, אז בבקשה.

עבדאללה אבו מערוף: אם יש שם מעגל סגור, אתם יכולים לעשות את זה בשם החוק.

עבדאללה אבו מערוף: אבל הדרך צריכה להיות דרך נכונה ואנושית ולא דרך של קרימינליזציה ודרך פוליטית.

עבדאללה אבו מערוף: זה העניין, פשוט.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו יכולים לדבר עוד 10 ועוד 20 דקות, עוד חצי שעה ואני מסכים עם דבריו של אחמד טיבי.

עבדאללה אבו מערוף: גם עם דבריו של השר, אבל צריך לקחת את העניין באופן אובייקטיבי ולא לעשות מכל העניין פוליטיזציה.

עבדאללה אבו מערוף: והדברים שעושים, ההסתה של ראש הממשלה, ועל זה יש תגובות של - - -

דוד ביטן: איזו הסתה?

עבדאללה אבו מערוף: של האוכלוסייה הערבית, שהיא - - -

דוד ביטן: שהיא מה?

דוד אמסלם: דוד, תן לו לדבר.

דוד אמסלם: שנייה.

עבדאללה אבו מערוף: על זה מגיבים חברי כנסת ועל זה מגיבים - - -

דוד אמסלם: שנייה.

דוד אמסלם: אוסמאה, דוד, אל תעזור לאף אחד.

עבדאללה אבו מערוף: האחריות הזאת על הצוות הפוליטי, כשחברי כנסת אומרים שצריך שכל אזרח ייקח נשק.

עבדאללה אבו מערוף: אז מצד אחד חבר במרכז הליכוד, או סליחה, גם חבר כנסת, לא חשוב מרכז הליכוד, כל אזרח צריך לקחת נשק אם אין לו עבר פלילי ויש לו עניין רפואי טוב.

עבדאללה אבו מערוף: צריך גם להתייחס להצהרות האלה.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו חברה שצריכה להיות מושלמת, לא לעשות איפה ואיפה.

עבדאללה אבו מערוף: מצד אחד להתייחס לאוכלוסייה הערבית, מצד שני להתייחס לאוכלוסייה היהודית, איך זה יכול להיות?

עבדאללה אבו מערוף: אז אני מצפה לתגובת השר ותגובת ראש הממשלה על הדברים שנאמרים גם מהצד השני.

עבדאללה אבו מערוף: ולכן העניין הוא קרימינילזציה לחלוטין.

עבדאללה אבו מערוף: זה לא עניין פוליטי.

עבדאללה אבו מערוף: בבקשה, תעשו מה שצריך ואנחנו בעד שצריך לעשות מה שצריך.

עבדאללה אבו מערוף: אתם יודעים, בחתונות, יש נשק, קשה למצוא את הנשק?

עבדאללה אבו מערוף: השר לביטחון הפנים מצפה מאיתנו שאנחנו נלך ונגיד לו – יש כאן נשק?

עבדאללה אבו מערוף: גם האמירה הזאת – אני לא בעדה.

דוד אמסלם: תודה.

אחמד טיבי: אגב, אני מכיר את בית ה - - - - - - בחתונות.

דוד אמסלם: לא צריך אגב, אחמד.

דוד אמסלם: לא, לא.

אחמד טיבי: הוא אפילו יושב פה, ליד השר.

דוד אמסלם: בסדר, לא חשוב.

אחמד טיבי: תיישמו את החוק.

דוד ביטן: שהם מחזיקים - - - -

דוד אמסלם: דוד, עצור.

דוד ביטן: וראש הממשלה אמר את דבריו.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה.

אוסאמה סעדי: כבוד השר, חברי חברי הכנסת, אני מאז שנכנסתי לכנסת באפריל, קיימנו אני וחברי שלוש ישיבות עם כבוד השר גלעד ארדן, השר לביטחון פנים ועם הצוות בצמרת המשטרה.

אוסאמה סעדי: שלושה מפגשים רק בחודשים האחרונים, והנושא היה אלימות במגזר הערבי, פשיעה במגזר הערבי ואיסוף הנשק הבלתי חוקי.

אוסאמה סעדי: האחרונה הייתה לפני כחודש, לאחר רצח משפחת מוגרבי ברמלה, שהאמא והבת ממשפחת מוגרבי נרצחו ועד עכשיו הרצח הזה לא פוענח ואנחנו העלינו את הנושא הזה גם.

אוסאמה סעדי: ראש אגף החקירות היה שם והובטח לנו שאנחנו נקבל תשובות.

אוסאמה סעדי: אבל גם, אדוני יושב הראש, העניין הזה של האלימות והפשיעה במגזר הערבי, אנחנו העלינו את זה לפחות אני, שהשתתפתי אישית בשלושה מפגשים, בשלוש ישיבות עם השר לביטחון הפנים ועם צמרת המשטרה, ואני מניח גם חברי ואני יודע שגם בכנסות קודמות, כפי שאמר חברי, חבר הכנסת אחמד טיבי.

אוסאמה סעדי: אני אז לא הייתי חבר כנסת, אבל בשנת 2012, בישיבה שהשתתף בה ראש הממשלה נתניהו ושר המשטרה הקודם אהרונוביץ והמפכ"ל לשעבר דנינו, אנחנו העלינו את הנושא הזה.

אוסאמה סעדי: כך שכל הזמן אנחנו באנו בדרישות ואף אחד לא מנע מהמשטרה להיכנס לכל יישוב, לכל כפר, בין אם זה בגליל, במשולש, בנגב.

אוסאמה סעדי: והיום לבוא ולהגיד שכביכול יש מדינה בתוך מדינה ויש מובלעות ואנחנו לא נסכים למצב הזה, מה, אנחנו הסכמנו?

אוסאמה סעדי: אנחנו אמרנו למשטרה לא להיכנס?

דוד אמסלם: בשביל זה עשינו את הדיון עכשיו.

אוסאמה סעדי: אז אני מברך על הדיון.

דוד אמסלם: מצוין.

אוסאמה סעדי: אבל טוב מאוחר מאשר לעולם לא, אבל לא לבוא אלינו בטענות, למגזר הערבי שכביכול - - -

דוד אמסלם: אין טענות.

דוד אמסלם: חס ושלום.

אוסאמה סעדי: כאשר ראש ממשלה אומר - - -

דוד ביטן: למה אין את זה במגזר היהודי, שכל אחד מחזיק - - -

אוסאמה סעדי: יש מלא.

אוסאמה סעדי: אתה רציני?

דוד אמסלם: דוד, דוד.

אחמד טיבי: תשאל אותם, הנה, את קציני המשטרה.

אחמד טיבי: אתה לא שמעת על הפיגועים הפליליים בתוך תל אביב?

דוד אמסלם: אחמד, אחמד, אתה דיברת 10 דקות.

דוד אמסלם: עוד מעט אני נותן לכל אחד רק שלוש דקות, אז בואו נצטמצם.

אוסאמה סעדי: דוד, אנחנו ביחד, אבל - - -

דוד אמסלם: דוד, אתה לא תפריע פה.

דוד ביטן: אני לא מפריע לו.

דוד ביטן: אני עוזר לו.

דוד אמסלם: אתה לא תפריע לו בקריאות ביניים.

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: אל תעזור לאף אחד.

דוד אמסלם: בבקשה.

אוסאמה סעדי: תודה רבה, דוד.

אוסאמה סעדי: אבל אנחנו אמרנו אדוני יושב הראש ואדוני השר, שכל עוד שהנשק הזה היה מופנה פנימה כלפי המגזר הערבי בפשיעה פנימית, שגבתה קורבנות ומחירים כבדים במגזר הערבי, מאות ואפילו יותר מאלף נרצחים והרוגים ואנחנו יש לנו ביקורת פנימית כלפי המגזר ואנחנו אומרים את זה ואמרנו שזה סרטן שמתפשט בגוף של החברה הערבית, האלימות, ואנחנו צריכים לטפל בזה גם בתוכנו פנימה, אבל הזהרנו כל הזמן, אדוני יושב הראש.

אוסאמה סעדי: כאשר הנשק הזה יופנה פעם אחת לתל אביב ולהרצלייה, אז יקום קול צעקה וחבל שהקול הזה נשמע אך ורק אחרי הפיגוע הנורא בתל אביב, שכולנו גינינו אותו.

אוסאמה סעדי: ולכן, אנחנו כמנהיגות ערבית, כחברי כנסת, כוועדת מעקב, אנחנו א ומרים לכם בבקשה, אנחנו מוכנים לשלב ידיים, מוכנים לשתף פעולה, ואת זה אמרנו אישית לשר ארדן שלוש פעמים.

אוסאמה סעדי: אז שלא יטיפו לנו מוסר כל הזמן, ורק כאשר יש פיגועים, נזכרים לטפל בעניין הזה.

דוד אמסלם: תודה רבה אוסאמה.

דוד אמסלם: אני רק רוצה לתקן ברשותך, את מה שאמרת עכשיו.

דוד אמסלם: אנחנו עשינו סקירה עם השר איך שהוא נכנס לתפקיד שלו והוא שם שלושה דגשים שהוא נתן למשטרה, שלושה.

אוסאמה סעדי: אני אמרתי את זה, אמרתי שלוש פעמים.

אוסאמה סעדי: זה מראה על הדאגה גם שלנו וגם של השר.

אוסאמה סעדי: אמרנו בואו נשתף פעולה.

דוד אמסלם: גם השר עכשיו דיווח ואמר לנו יש מפכ"ל חדש שהוא ישב איתו, הנחה אותו, הם מגבשים תכנית עבודה מסודרת ובסופו של דבר הדברים לא הולכים רק במילים, אלא בסוף הם צריכים להיתרגם למעשים בשטח.

דוד אמסלם: אז לכן פה גם שאפו לו, בלי קשר לדיון, בלי קשר למה שקרה לפני שבוע.

דוד אמסלם: זו בעצם הייתה הנחיה של השר כמדיניות שלו ומדיניות של הממשלה.

גלעד ארדן: היא כבר מתוקצבת גם.

דוד אמסלם: עכשיו, דרך אגב, אני מבקש, בגלל שיש פה הרבה דוברים, הייתי מבקש באמת להצטמצם לשלוש דקות לדובר.

דוד אמסלם: טלב אבו עראר, בבקשה.

טלב אבו עראר: טוב, מכובדי יושב הראש, מכובדי השר, אני מודה על קיום הישיבה כדי לדון בנושא כל כך חשוב, למרות שהיא תישאר מיותרת, אם לא תעבור המשטרה מדיבורים למעשים.

טלב אבו עראר: כמו שדיברו חברי לפני, שאנחנו הגענו למצב שהתחננו בפני המשטרה בכל עת, בכל זמן, גם בדיוק כמו שהזכרת בתחילת הישיבה, שבשנה שעברה גם בנובמבר נדמה לי הייתה ישיבה בנושא הזה.

טלב אבו עראר: דנו, ואני לא יודע, אפשר לומר שיש אוזלת יד של המשטרה כלפי המגזר הערבי.

טלב אבו עראר: אנחנו היינו מבקשים עצמאות או אוטונומיה בדברים יעילים, בדברים טובים לאוכלוסייה הערבית, אבל אם אני יכול להסיק מסקנות כאילו, בדברים שהם מקעקעים את קיומנו, אתם נותנים לנו עצמאות, אוטונומיה.

טלב אבו עראר: אנא עארף, יהיה נשק - - -

דוד אמסלם: רק שנייה, טלב, טלב, אני רוצה לעצור את זה, שנייה.

דוד אמסלם: טלב, אני מציע עוד פעם את ההצעה.

דוד אמסלם: תראו, רבותי, אני לא רואה את הדיון כאן ערבים נגד יהודים.

דוד אמסלם: רבותי, אם אתם רוצים ללכת לשם, אנחנו לא נגיע לאף מקום.

דוד אמסלם: יש פה בעיה אמיתית שאנחנו צריכים לקדם אותה.

דוד אמסלם: אז עזוב עכשיו נתנו אוטונומיה, לא נתנו.

דוד אמסלם: איך אמר אוסאמה – זה לא שאתם צריכים לבקש מאיתנו אישור.

דוד אמסלם: הוא צודק.

דוד אמסלם: עזוב, אני רוצה לקדם את העניין, להעלות אותו למודעות הציבורית, לקדם את זה, אז אל תלך לשם.

טלב אבו עראר: לפני 4-5 שנים הייתה קטטה בישוב ערערה בנגב ואז באה המשטרה ועצרה את המנהיגים, שאני אחד מהם, ביישוב ערערה.

טלב אבו עראר: הביאו אותי בפני שופט, על מה אני עצור?

טלב אבו עראר: על אי מניעת פשע.

טלב אבו עראר: אני חושב שכל שרי ביטחון הפנים, לדורותיהם, לא כולל ארדן, שהתחיל עכשיו, כדאי וצריך להביא אותם למעצר, כי לא מנעו פשע.

טלב אבו עראר: אי מניעת פשע.

טלב אבו עראר: באמת.

אחמד טיבי: אם אתם רוצים ש - - -

טלב אבו עראר: אי מניעת פשע.

טלב אבו עראר: ככה אני נעצרתי.

טלב אבו עראר: שיעצרו את השרים, את כולם, גם את המפכ"ל.

טלב אבו עראר: להביא אותם לבית המשפט, על זה שהוא יודע.

טלב אבו עראר: מה, אתם צריכים את העזרה שלנו כדי לומר לכם?

טלב אבו עראר: יש את המודיעין שלכם והצבא.

טלב אבו עראר: הם יודעים אפילו - - -

דוד אמסלם: מי זה שלכם?

דוד אמסלם: רק שנייה, אתה אזרח?

דוד אמסלם: לא הבנתי.

טלב אבו עראר: סליחה, אתה מפריע לי.

דוד אמסלם: לא, אני רוצה להביא מה זה שלכם?

דוד אמסלם: למה אתה מדבר כל הזמן שלכם?

דוד אמסלם: אתה אזרח.

דוד אמסלם: המשטרה שלך בדיוק כמו שהיא שלי.

טלב אבו עראר: אוקיי, בסדר.

טלב אבו עראר: תודה על התיקון.

דוד אמסלם: יש לך עוד דקה.

טלב אבו עראר: לא.

דוד אמסלם: דקה וחצי.

דוד אמסלם: אתה דיברת שלוש דקות, התלהבת.

דוד אמסלם: עוד דקה וחצי.

דוד אמסלם: בבקשה.

גלעד ארדן: רק על המעצר שלך שמענו שתי דקות.

טלב אבו עראר: ולכן אני בא ואומר - - -

דוד ביטן: תן לו רבע דקה ממני.

דוד אמסלם: אתה לוקח מכל אחד פה דקקה.

טלב אבו עראר: ולכן אני פונה למכובדי השר, הבתים הערבים מלאים נשקים של המשטרה, של הצבא, של כל מערכת הביטחון שלך.

טלב אבו עראר: הם אצלנו בבתים.

טלב אבו עראר: נא להתחיל לאסוף את הנשקים בכל דרך, בכל אמצעי.

טלב אבו עראר: אבל מה, לא באמצעים פסולים.

טלב אבו עראר: אני אגיד לך דוגמא - - -

גלעד ארדן: אה?

טלב אבו עראר: לא, לא, מה שאמר אחמד טיבי.

טלב אבו עראר: אני אתן עוד דוגמא.

טלב אבו עראר: סליחה, אל תפריעו לי.

דוד אמסלם: שנייה, חברה', חברה'.

גלעד ארדן: בעדינות.

גלעד ארדן: בעדינות.

טלב אבו עראר: מכובדי השר, אם תקשיב, תבין.

דוד אמסלם: אבו עראר, נתתי לך דקה וחצי.

דוד אמסלם: תשלים.

טלב אבו עראר: הייתה קטטה ברהט בין שתי משפחות ואז המשטרה התערבה והכל כדי לאסוף את הנשק.

טלב אבו עראר: שים לב לנקודה הכי חמורה שהיא סיכנה שם את חיי האדם.

טלב אבו עראר: מה עשתה המשטרה?

טלב אבו עראר: באה ונתנה אישור לראשונה בתולדות הבדואים בנגב, נתנה אישור לאחד הצדדים המסוכסכים, להפגין מול הצד השני כדי כאילו לקנטר את הצד השני, שהם יצאו עם נשקים ואז לתפוס אותם.

טלב אבו עראר: זו משטרה דמוקרטית?

טלב אבו עראר: זו מדינה דמוקרטית?

יואב קיש: אתה לא רוצה ש - --

דוד אמסלם: שנייה, אל תפריעו לדיון.

טלב אבו עראר: גם באותו יום - - -

יואב קיש: אל תתלוננו שלא - - -

דוד אמסלם: יואב, אני אוציא אותך.

טלב אבו עראר: ואז אנחנו נוקטים באמצעים ש - - -

גלעד ארדן: מה, זה לא ברור לך שאם צד אחד מפגין השני צריך לירות עליו?

גלעד ארדן: זה ברור מאליו.

דוד אמסלם: אני לא רוצה - - -

גלעד ארדן: המשטרה הייתה חייבת - - -

דוד אמסלם: אבו עראר, קח משפט אחד.

דוד אמסלם: קח משפט לסיום.

טלב אבו עראר: משפט לסיום, לסיכום, שכל השנים האלה שעברו, שאנחנו הורגים אחד בשני, לא איכפת לאף אחד.

דוד אמסלם: למה אתה אומר את זה?

טלב אבו עראר: אני אומר את זה בבירור.

דוד אמסלם: למה אתה מדבר ככה?

טלב אבו עראר: לפני חמש שנים - - -

דוד ביטן: באירוע לא - - -

דוד אמסלם: דוד!

דוד ביטן: האירוע האחרון היה - - -

דוד אמסלם: שנייה, דוד, אל תתערב.

טלב אבו עראר: סליחה, שנייה.

טלב אבו עראר: כמה הרוגים היו?

טלב אבו עראר: כמה הרוגים?

טלב אבו עראר: 1,100?

טלב אבו עראר: גם יותר מ-1,100.

דוד אמסלם: תגיד משפט אחד לסיום.

דוד אמסלם: אתה נואם לי.

טלב אבו עראר: ולכן אני רוצה באמת לומר שצריך לנקות את היישובים הערבים מהנשקים האלה, כדי לא להמשיך להרוג.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: חבר הכנסת חיים ילין, בבקשה.

חיים ילין: כבוד יושב הראש, תודה רבה.

חיים ילין: אני לא יודע אם אני שמח על הדיון, כי הייתי יותר שמח אם לא היה דיון ולא היה נשק בלתי חוקי.

דוד אמסלם: אני מניח שכולנו מצטרפים לשמחה שלך.

חיים ילין: אני חושב שהדרום, לפחות שאני מכיר אותו, הוא הדרום הפרוע.

חיים ילין: תבדקו עם המשטרה מתי בפעם האחרונה נכנסו לביר הדאג'.

חיים ילין: באמת תבדקו.

חיים ילין: מתי הם נמצאים שם.

חיים ילין: הבדיחה מספרת שכשהייתה אולימפיאדה בסין, אז באחד המגרשים היה שם סמל של צה"ל.

חיים ילין: למה?

חיים ילין: כי אין - - - אחת בצהלים שנשארת נקייה, בלי שביר הדאג' לא חותכת ומבריחה אותם לאן שמבריחה.

דוד אמסלם: חיים, עוד שתי דקות.

דוד אמסלם: תסתכל על השעון למעלה.

חיים ילין: אני לא מסתכל, אני מסתכל על אנשים.

חיים ילין: אף פעם לא באו וניסו לעצור את אותה הברחה ולכן גם נשק נראה שולי ליד הדברים האלה.

חיים ילין: רוב הנשק ורוב הכלים שיוצאים, הם יוצאים מצה"ל.

חיים ילין: בשנת 2000, כל הפצמ"רים שהתפוצצו על עוטף עזה, פצמ"רים, הם היו תקניים, הם היו נשק של צה"ל, שהוברח לתוך רצועת עזה תמורת סמים או כסף.

חיים ילין: את הנתונים האלה צריך לדעת.

חיים ילין: ולעולם לא באו ונלחמו בנשק הזה.

חיים ילין: לא נלחמו.

חיים ילין: אין את הנחישות הזאת וזה לא משנה בסוף, כבוד השר, אם תשים מדיניות ותשים כסף.

חיים ילין: אם אין את הנחישות למטה, להבין מה המשמעות של נשק בלתי חוקי פלילי, שהוא מחר יכול להפוך להיות גם הציר והנשק שפוגע בנו כטרור.

חיים ילין: הגבול הוא דק מאד.

חיים ילין: כשהבת שלי, לפני ארבע שנים, בחתונה בתל שבע, יושבת בעומר וחוטפת כדור, קליע, שלא קרה כלום כי זה בא מהאוויר.

חיים ילין: כולם יודעים שיש חתונות.

חיים ילין: כולנו יודעים שיורים שם, לא זיקוקין די נור.

חיים ילין: למה המשטרה לא שם?

חיים ילין: זה לא משהו ששייך לפוליטיקה.

חיים ילין: אני גם מציע לכם לא לקחת את הדיון הזה להסתה, כי כל פעם שיש הסתה, אין דיון על הנשק הבלתי חוקי, יש דיון על ההסתה.

טלב אבו עראר: יש תחנת משטרה שם בתל שבע.

דוד אמסלם: אבו עראר, אתה דיברת יותר ממה שהיית צריך, בגלל שאני מכבד אותך.

דוד אמסלם: אז מספיק.

חיים ילין: אני מציע שהנשק הזה, שהוא מסכן את כולם, את כולם, את כולם.

חיים ילין: אני לא מקבל גם את האמירות הקיצוניות שיש פה.

חיים ילין: את כולם הוא מסכן.

חיים ילין: נשק פלילי הופך להיות מחר נשק טרור.

חיים ילין: ככה צריך להסתכל על זה.

חיים ילין: הוא מסכן את כל מדינת ישראל, לא מבחינת החיים, גם מבחינת תחושת הביטחון.

חיים ילין: מה שקורה עכשיו בתל אביב, אנשים מתבלבלים – מה ההבדל בין ביטחון לבין תחושת הביטחון.

חיים ילין: הרי תביאו את כל צה"ל בתוך תל אביב, יהיה המון ביטחון, אבל תושבים מרגישים תחושת ביטחון נמוכה מאד.

חיים ילין: את זה אנשים לא מבינים.

חיים ילין: ולכן ברגע שיתחילו להילחם מול נשק פלילי, גם תחושת הביטחון של התושבים תעלה, כי יבינו שיש פה שינוי במדיניות.

חיים ילין: גם בשנת 2012, תסתכל בגוגל, תכתוב נשק בלתי חוקי, אתה תראה – ראש הממשלה - - - את אותם דיונים שהיו פה בכנסת.

חיים ילין: מה קרה?

חיים ילין: לא קרה כלום.

גלעד ארדן: קרה.

גלעד ארדן: לא היית.

גלעד ארדן: היית פה באיחור.

גלעד ארדן: כמה תיקים אמרתי שנפתחו בשנים 2014-2015?

חיים ילין: רגע, שנייה, כבוד השר, אני לא הגעתי באיחור.

חיים ילין: אתה הגעת באיחור.

חיים ילין: הגעת אחרי, אל-.

חיים ילין: אני תמיד מגיע מוקדם.

דוד אמסלם: חיים, חיים.

חיים ילין: בסדר.

חיים ילין: לא קרה כלום.

חיים ילין: אני אומר לך שלא קרה כלום.

גלעד ארדן: אתה אומר.

גלעד ארדן: אז מה אם אתה אומר.

חיים ילין: אני אומר לך.

גלעד ארדן: אתה היית אופוזיציה, אז אתה אומר, אבל יש נתונים.

דוד אמסלם: רק שנייה, כבוד השר, תן לו לסיים.

חיים ילין: ידידי, הרי אין בעיה, כבוד השר.

חיים ילין: הרי כל הזמן אתם מרגישים מותקפים.

חיים ילין: אני לא תקפתי אף אחד.

חיים ילין: אני אומר לך עכשיו - - -

גלעד ארדן: גם כשאתה - - -

חיים ילין: לא, אני לא.

חיים ילין: אני אומר לך את זה עכשיו כמו שזה, גם אם נפתחו בנגב תחנות, כי היה ברור שכשסוגרים את גבול מצרים הפשיעה בתוך מדינת ישראל, כי אין הברחות, תגדל ופתחו את התחנות.

חיים ילין: אני אומר לך, עדיין מפלס הפשיעה והנשק הבלתי חוקי, גם אם תראה את הסטטיסטיקה, לא ירד.

חיים ילין: לא ירד.

דוד אמסלם: תודה, חיים.

חיים ילין: לא ירד.

חיים ילין: ותחושת הביטחון - - -

דוד אמסלם: לא, לא, חיים.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: אתה דיברת יותר מאשר היית צריך כבר.

דוד אמסלם: קח משפט אחרון.

חיים ילין: לא הפרעתי לאף אחד.

דוד אמסלם: אוקיי, קח משפט אחרון.

חיים ילין: אני רוצה - - -

<קריאה: כמה דקות צריך?

דוד אמסלם: 3 דקות.

<קריאה: אחמד קיבל 10 דקות.

אחמד טיבי: אל תשווה.

אחמד טיבי: אל תשווה.

דוד אמסלם: אני לא משווה.

דוד אמסלם: הוא צודק.

דוד אמסלם: תתקדם.

חיים ילין: כבוד השר, אני אומר לך עכשיו אמירה מאד מאד אישית.

חיים ילין: התפקיד של תחושת הביטחון של התושבים נמצא בידיים שלך ונמצא בידי מפכ"ל המשטרה.

חיים ילין: המשטרה זה לא השב"כ.

חיים ילין: חיים לבוא ולהביא מסרים חיוביים לתושבים כדי שתחושת הביטחון תעלה, אחרת נשק אחד - - -

דוד ביטן: זאת אומרת - - - חיוביים - - -

דוד אמסלם: לא, לא, לא.

דוד אמסלם: דקה.

דוד אמסלם: חיים, משפט אחרון.

דוד אמסלם: לא הרצאה, משפט אחרון.

חיים ילין: באמת לא ראיתי דבר כזה.

דוד אמסלם: אז תגיד משפט אחרון.

חיים ילין: אני לא הפרעתי לך.

דוד אמסלם: חיים, משפט אחרון.

חיים ילין: תחושת הביטחון, שאני קצת מבין בזה, אני אומר לך שאני קצת מבין בזה - - -

גלעד ארדן: גם אני לא ראיתי.

גלעד ארדן: מדברים על נשק בלתי חוקי, ואתה מנצל את זה לאלף נושאים ביקורתיים אחרים.

דוד אמסלם: כבוד השר - - -

חיים ילין: מה אתה?

גלעד ארדן: מה אתה?

גלעד ארדן: מה קרה?

גלעד ארדן: אתה לא רגיל שעונים לך?

חיים ילין: לא, כשעונה לי שר ככה אני לא רגיל.

חיים ילין: מה לעשות?

גלעד ארדן: אז גם אני לא רגיל שחבר כנסת שהיה ראש רשות, צריך לדבר על נשק בלתי חוקי ומנצל את הבמה לבזבז את הזמן על נושאים אחרים, לא רלבנטיים.

חיים ילין: איזה נושאים?

חיים ילין: אני מדבר על - - -

דוד אמסלם: אני מבקש - - -

חיים ילין: אני מספר לך מה המשמעות.

חיים ילין: אני אסכם את זה.

חיים ילין: נשק בלתי חוקי שמופנה לטרור, פוגע בתחושת הביטחון של כל התושבים.

חיים ילין: מה שקרה בתל אביב, למרות שהוא נשק חוקי, או מה שקורה בכל מקום במדינת ישראל, ואל תפריע לי, קיש - - -

יואב קיש: לא, אבל אל תפנה את זה למפכ"ל שדיבר או לא דיבר.

יואב קיש: מה הקשר?

יואב קיש: מה הקשר?

חיים ילין: אני מציע לכם לטפל בתחושת הביטחון.

חיים ילין: אני מציע לכם לטפל לא רק בנשק אלא בתוצאות הנשק הבלתי חוקי, שזה תחושת הביטחון שצריך לכבד את התושבים ולהסביר להם - - -

דוד אמסלם: חיים, תודה רבה.

חיים ילין: ומי שלא מבין את ההקשר וחושב שזה התלהמות, אז הוא לא מבין מה אמרתי.

דוד אמסלם: תודה, בסדר, תודה רבה.

דוד אמסלם: חברה', זה לא מכובד.

דוד אמסלם: כשאני מבקש ממישהו שידבר שלוש דקות – שלוש דקות.

דוד אמסלם: אני לא בגן ילדים פה.

דוד אמסלם: רק שנייה חיים, גם אם אפשרו לך, אתה לוקח עוד פעם שלושה משפטים ובזה סוגר את העניין.

דוד אמסלם: בבקשה, חברת הכנסת נאוה בוקר.

נאוה בוקר: לא, אני רוצה באמת להגיד.

נאוה בוקר: לחברי הכנסת יש שיטה.

נאוה בוקר: כל הזמן המשטרה אשמה, תוקפים את המשטרה.

נאוה בוקר: במקום לתת גיבוי בתקופה כל כך קשה למדינת ישראל, באמת.

נאוה בוקר: שוטרי משטרת ישראל עושים עבודת קודש.

נאוה בוקר: אנחנו צריכים להעריך אותם ולא להתנהג כלפיהם בצורה כזאת.

נאוה בוקר: לגבות אותם.

נאוה בוקר: ואם הם היו זוכים לקצת גיבוי מכם, אולי הדברים היו נראים אחרת היום.

נאוה בוקר: כי אתם מדברים על הציבור הערבי שלכם, ואם אתם מדברים על הסתה, אז אתם המסיתים ולא ראש הממשלה.

נאוה בוקר: כי ראש הממשלה התכוון שלא יהיה למגזר הערבי דין אחר, אלא באמת שוויון מלא לכל אזרחי מדינת ישראל.

באסל גטאס: מי לוקח את - - -

דוד אמסלם: חברה', חברה'.

נאוה בוקר: אני לא הפרעתי לכם.

נאוה בוקר: כל האזרחים שווים בפני החוק.

נאוה בוקר: מה קרה?

נאוה בוקר: לכם מותר להגיד מה שאתם רוצים ולי אסור?

דוד אמסלם: רק שנייה, חברה'.

דוד אמסלם: דקה, דקה.

נאוה בוקר: הסתה, הסתה, כל הזמן הסתה.

נאוה בוקר: יש פה אנשים שלא ישנים בלילות בחודשים האחרונים.

נאוה בוקר: זה בלתי אפשרי.

דוד אמסלם: דקה, נאוה.

דוד אמסלם: אני מבקש רבותי, אף אחד לא מפריע לדובר.

דוד אמסלם: גם אם לא מתאים לו, שירשום בצד.

דוד אמסלם: מי שיפריע לי אני אוציא אותו במיידי.

דוד אמסלם: אני מסביר.

נאוה בוקר: 10 דקות אחמד דיבר ולא צייצתי, לא הפרעתי לו.

טלב אבו עראר: זה לא - - -

נאוה בוקר: למה אתה מפריע לי?

דוד אמסלם: אתה לא תפריע.

טלב אבו עראר: אבל היא רוצה - - -

דוד אמסלם: גם אם היא רוצה, אתה לא תפריע.

נאוה בוקר: אחמד דיבר דברים שצרמו לאוזן שלי.

נאוה בוקר: אני הפסקתי אותו על משהו?

דוד אמסלם: שנייה, נאוה.

דוד אמסלם: אני מבקש לכבד.

דוד אמסלם: אני לא אאפשר לאף אחד להפריע לחברו.

דוד אמסלם: מספיק.

דוד אמסלם: בבקשה.

דוד אמסלם: שתי דקות.

נאוה בוקר: אני רוצה לברך את השר לביטחון הפנים, את גלעד ארדן, על ההחלטה שלו להביא, וזה מזווית אחרת - להביא להקלות נוספות בתנאים לקבלת הרישיון לנשיאת נשק.

נאוה בוקר: אין מה לעשות, צריך להתמודד עם גל הטרור הזה ואני יש לי הצעה.

נאוה בוקר: אני חושבת - - -

טלב אבו עראר: זה הפתרון.

טלב אבו עראר: לחמש את היהודים.

דוד אמסלם: אבו עראר, אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.

דוד אמסלם: אם אתה רוצה לצאת, דרך אגב, אתה לא צריך להכריח אותך להוציא אותך.

טלב אבו עראר: לא, אבל מה - - -

דוד אמסלם: אז אל תפריע.

דוד אמסלם: אתה דיברת, הרבה גם, ולא נתתי לאף אחד להפריע.

דוד אמסלם: אז מספיק.

דוד אמסלם: בבקשה.

נאוה בוקר: אני חושבת שדווקא בתקופה הזאת, יש לי איזו שהיא הצעה לייעול.

נאוה בוקר: אני חושבת שישנם הרבה יוצאי יחידות קרביות, אני חושבת שאחת הסיבות שלא תפסו את המחבל, שלא נותנים להם אישורים לנשק.

נאוה בוקר: אני חושבת שצריך דווקא לאותם אנשים, שהם יוצאי יחידות מובחרות, יוצאי יחידות עילית בצה"ל, כמו שהם מקבלים נשק בהשאלה בזמן מילואים, יכולים לקבל מכוחות הביטחון, לזמן מוגבל, אישור נשיאת נשק.

דוד אמסלם: תודה רבה, נאוה.

נאוה בוקר: תודה.

דוד אמסלם: חבר הכנסת איימן עודה, בבקשה.

איימן עודה: אדוני, אני רוצה לברך על קיום הדיון הזה, החשוב ביותר מבחינתנו.

איימן עודה: אני לא יודע כמה דיונים השתתפו בהם כל חברי הרשימה המשותפת, ללא יוצא מן הכלל, כי זה נושא כל כך כאוב, כל כך חשוב לכולנו.

איימן עודה: אבל אני רוצה להביע גם אכזבה וגם אכזבה מכבוד השר.

איימן עודה: אדוני, נושא כל כך חשוב לכולנו, אני לא יודע מה אתה אמרת בעצם.

איימן עודה: האם הצגת משהו?

איימן עודה: האם הצגת תכנית?

איימן עודה: ראינו מצגת מה התכנית שלך?

איימן עודה: ממש ממש כלום.

איימן עודה: ממש כלום.

איימן עודה: רק סיסמאות גדולות.

איימן עודה: ממש כלום.

איימן עודה: יושבים פה אנשים מכובדים, אנשים מקצועיים ואני לא יודע עם מה אנחנו יוצאים מפה.

איימן עודה: זה לא פוליטי.

איימן עודה: זה לא משהו פופוליסטי.

איימן עודה: זה משהו מבחינתי כל כך ענייני, להבין.

איימן עודה: אנחנו יוצאים מפה עם מה?

איימן עודה: עם מה?

איימן עודה: יש תכנית?

דוד אמסלם: אני אתן לך את התשובה בקצרה.

גלעד ארדן: אתה רוצה את הכתובות איפה המשטרה ביקרו, כדי שתוכל לגבות אותה?

גלעד ארדן: זה מה שאתה רוצה?

דוד אמסלם: לא, לא, לא.

גלעד ארדן: מה אתה רוצה בדיוק?

גלעד ארדן: תגיד.

דוד אמסלם: אני אגיד.

דוד אמסלם: אני לא נוהג להפריע, אבל פה אני אתן לך תשובה ישירה.

דוד אמסלם: עשינו דיון כאן, כמו שאמרתי, לפני מספר חודשים.

דוד אמסלם: המשטרה הציגה, לא קשור לדיון הזה, לא קשור לנושא.

דוד אמסלם: המשטרה, בעצם השר הציג, כמו שאמרתי בפתיח, נתן שלושה דגשים למשטרת ישראל במהלך שנת העבודה 2016 והוא דאג לתקצב אותה.

דוד אמסלם: אחד מהם זה הגברת השיטור והביטחון ביישובים הערביים.

דוד אמסלם: אתם השתתפתם פה.

דוד אמסלם: עכשיו הוא גם אמר, בפתיח, אם אתה היית ואתה היית מההתחלה, שהוא הנחה את המפכ"ל החדש.

דוד אמסלם: המפכ"ל החדש כבר מכין תכנית, הוא אמור להביא את זה לאישור.

גלעד ארדן: שבוע הבא.

דוד אמסלם: שבוע הבא.

דוד אמסלם: אז אני מניח שאחרי שהוא יביא את זה לאישור, יכול להיות שנקיים עוד דיון כדי שיתנו לנו קצת יותר פרטים.

דוד אמסלם: בבקשה, זה הכיוונים.

איימן עודה: הדבר הקונקרטי היחידי שיצאנו מפה זה הקלה בנשיאת נשק, ואני חושב שפה הממשלה והמשטרה מעבירים את האחריות מהם לאזרחים עצמם וכך יהיה עוד יותר רצח.

איימן עודה: כך לא פותרים את הבעיה, נהפוך הוא.

איימן עודה: כך יהיה יותר רצח, כי מי שצריך לטפל זה המשטרה ולא האנשים עצמם.

איימן עודה: עכשיו, אדוני, יש רגישות בין כל מיעוט לאומי בתקופת מאבק למען זכויות, לבין הממשלה, וזרוע הממשלה העיקרית היא המשטרה.

איימן עודה: לכן יש רגישות בכל העולם בין קבוצות של מיעוט לבין המשטרה.

איימן עודה: יחד עם זאת, אנחנו פונים למשטרה, אומרים בזה אנחנו רוצים לתאם בינינו.

איימן עודה: בזה אנחנו רוצים תיאום מוחלט, כי זה נושא כל כך נוגע לנו.

איימן עודה: אנחנו הניזוקים העיקריים, וכמו שאמרו - - -

דוד אמסלם: דרך אגב, אני רק רוצה לתקן אותך בדבר אחד.

דוד אמסלם: לדעתי, לפי התפיסה שלי, משטרת ישראל באה לטפל בנושאים האזרחיים, לא בפוליטיקה.

דוד אמסלם: היא באה לטפל - - -

איימן עודה: אדוני, אדוני - - -

דוד אמסלם: רק שנייה, אני שואל.

דוד אמסלם: אני רק אומר, אני לא רואה מתח, אתם מייצרים את המתח.

דוד אמסלם: לכן הוא לא בא למקום הנכון.

דוד אמסלם: המשטרה מטפלת בסמים, מטפלת באלימות, תאונות דרכים.

דוד אמסלם: זה התפקיד המרכזי, שזה לא קשור ערבים, יהודים, אני מניח.

דוד אמסלם: וכאן בעצם אתם התלוננתם על כך שאין מספיק שיטור ואני הבנתי את זה.

דוד אמסלם: אני חשבתי שגם אתם צודקים.

דוד אמסלם: גם השר חשב, אז למה אתה לוקח את זה לשם?

איימן עודה: אני דיברתי שתי מילים על ההקשר, וזה חשוב להבין את ההקשר.

איימן עודה: ועכשיו אני ניגש לעיקר - לתיאום בינינו לבין המשטרה.

איימן עודה: אכן אנחנו רוצים את התיאום.

איימן עודה: עכשיו, במה אנחנו מאשימים.

איימן עודה: אנחנו מאשימים את המשטרה שבמידה והיא רוצה, אנחנו מאמינים שהיא כן יכולה.

איימן עודה: במידה והנשק הזה היה מופנה למשהו שהוא ביטחוני כזה, אנחנו כולנו בטוחים שהיא יכולה להגיע למקורות ולאסוף את הנשק.

איימן עודה: יחד עם זאת, אני מבין שלא יכולים להגיע לכל בן אדם.

איימן עודה: אני מבין את זה.

דוד אמסלם: מה עוזר המשפט שאמרת?

דוד אמסלם: מה הוא עוזר לנו היום?

דוד אמסלם: תסביר לי מה זה עוזר?

איימן עודה: למה אתה מדבר יותר ממני?

איימן עודה: בגלל שאתה יושב ראש?

איימן עודה: תן לי לדבר.

דוד אמסלם: כן.

דוד אמסלם: אלף, אני אסביר לך.

דוד אמסלם: בגלל שאני יושב הראש, כן.

איימן עודה: אז תן לי לדבר בבקשה.

דוד אמסלם: אני נותן לך.

איימן עודה: תן לי לדבר בבקשה.

איימן עודה: זה לא יכול להיות.

דוד אמסלם: לא, דרך אגב, בגלל שאני יושב ראש אני מדבר הכי הרבה פה, כן.

איימן עודה: זה לא יכול להיות.

איימן עודה: תן לי לדבר בבקשה.

איימן עודה: תדבר יותר ממני, אבל אל תיכנס לאמצע דברי.

איימן עודה: אימן.

איימן עודה: אני מבקש ממך, תן לי לדבר.

דוד אמסלם: אל תלמד אותי איך לנהל את הישיבה, איימן.

אחמד טיבי: תן לו להמשיך.

דוד אמסלם: הוא ימשיך.

דוד אמסלם: אני אסביר - - -

איימן עודה: זה לא יכול להיות.

דוד אמסלם: חברה', אתם לא צריכים להגן עליו.

דוד אמסלם: אני פה יושב הראש, אני יודע מה אני עושה.

איימן עודה: אבל קטעת אותי 4 פעמים, זה לא יכול להיות.

דוד אמסלם: אה שאלת שאלה, עניתי לך תשובה.

דוד אמסלם: בבקשה.

איימן עודה: טוב.

איימן עודה: עכשיו, אתה דיברת, כבוד השר - - -

דוד אמסלם: דרך אגב, יש לך עוד דקה.

איימן עודה: על זה שאנחנו יכולים להתנגד לפעולה מסוימת של המשטרה.

איימן עודה: אם זו פעולה קונקרטית לאיסוף הנשק, אנחנו נברך עליה, אבל אם זה, יחד עם הפעולה הזו, כמו שקרה למשפחת מלחם, באים לאסוף נשק והורגים בן אדם, אז אנחנו נצא נגדכם.

איימן עודה: לעומת זאת, אם הפעולה היא קונקרטית למטרה אזרחית, אנחנו נברך עליה.

דוד אמסלם: שנייה, מה מובן?

גלעד ארדן: אז אני אצרף חבר כנסת ערבי לכל פשיטה, ואתם תחליטו מי התנהג יותר יפה.

דוד אמסלם: לא, לא, לא זה.

גלעד ארדן: אם התנגדו באלימות, אלה שרוצים ל - - -

דוד אמסלם: לא זה, אני אומר כזה דבר.

גלעד ארדן: תגיד לי, ככה אתה חושב שמדינה עובדת?

גלעד ארדן: באיזו מדינה אתה יכול למצוא דבר כזה?

דוד אמסלם: קודם כל תודה על הדברים שלך, סיימת את רשות הדיבור.

איימן עודה: למה סיימתי?

דוד אמסלם: אני החלטתי שסיימת.

דוד אמסלם: אני החלטתי.

דוד אמסלם: אתה דיברת 4 דקות כולל ההפרעה שלי של דקה.

איימן עודה: אין לך בושה.

דוד אמסלם: תודה רבה, אין לי בושה.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: חבר הכנסת יעקב פרי, בבקשה.

יעקב פרי: אדוני יושב הראש, כבוד השר.

יעקב פרי: אני מאזין בשקט לדיון ואני רוצה ל ומר לכולנו, בטח לכבוד השר, שזה קודם כל דיון מאד חשוב וכדאי לנסות ולצאת ממנו עם איזה שהן החלטות אופרטיביות, עד כמה שזה ניתן.

יעקב פרי: אבל זאת תהיה טעות להפריד את בעיית הנשק הבלתי חוקי, מהבעיות הכלליות של המגזר הערבי, שכבוד השר התייחס לחלק מהן בדברי הפתיחה שלו.

יעקב פרי: ישנה בעיה של פרישה של תחנות, של נקודות, של שליטה משטרתית.

יעקב פרי: זה לא בעיה של הממשלה האחרונה.

יעקב פרי: כל ממשלות ישראל הזניחו את הטיפול במגזר הערבי, מכל מיני סיבות של סדרי עדיפויות וכיוצא בזה ואני לא מכניס ולו קמצוץ קטן של פוליטיקה.

יעקב פרי: יש לנו 20% מהאוכלוסייה שאנחנו לא משכילים לטפל בה, לא מבחינת תגבור, לא מבחינת נקודות משטרה.

יעקב פרי: בכפרים הערביים, בחלק מהכפרים הערביים והערים הערביות, אין חוק, אין סדר, יש פשיעה גואה, יש אבטלה.

יעקב פרי: כל אותם נושאים שהייתי אומר באופן השוואתי, במדינת ישראל שבה יש נוכחות משטרתית, נוכחות ממשלתית יותר גדולה, היא פחותה.

יעקב פרי: ופה צריך באמת להתעסק.

יעקב פרי: ועניין הנשק הבלתי חוקי הוא חלק מן העניין הזה.

יעקב פרי: הוא חלק גדול.

יעקב פרי: דבר שני שאני רוצה לומר, אני חושב שאנחנו צריכים לקבל בחיבוק את העובדה שחברי הכנסת הערבים, שחלק גדול מראשי הציבור הערבים, רוצים כן לשתף פעולה בנושא הזה.

יעקב פרי: אני מכיר את הבעיות של משטרת ישראל בלאתר נשק.

יעקב פרי: גם את כמות המאמץ, גם את ההשקעה המודיעינית הדרושה, ואם אנחנו נגיע למצב שראשי הציבור הערבי יסכימו לצאת יחד עם משטרת ישראל למבצעים יזומים שבהם מי שמוכן לשים את הנשק הבלתי חוקי שלו באותו קונטיינר, או בכיכר העיר, אז אני חושב שאנחנו צריכים לברך על זה.

יעקב פרי: צריכים לברך על זה ובוודאי לא לעשות מזה פוליטיקה או ויכוחים.

יעקב פרי: והדבר השלישי, אני חושב שבתקציב, אני מקווה שבסופו של דבר התקציב שממשלת ישראל החליטה עליו ביום רביעי האחרון כן יגיע למגזר הערבי, ואני חושב שחלקו הארי צריך ללכת לביטחון פנים והוא צריך ללכת למערכת המשפט.

יעקב פרי: הוא צריך ללכת לאותן מערכות שייטיבו עם החוק, עם הסדר ועם השליטה והסחר בנשק בלתי חוקי וכמויות הנשק הבלתי חוקי יקבלו את חלק מפתרונם, אם לא נגיע למאה אחוז, חלק מפתרונם במסגרת הטיפול הכללי ולא במסגרת פרטנית אחת.

יעקב פרי: תודה רבה.

דוד אמסלם: תודה רבה לך חבר הכנסת פרי.

דוד אמסלם: חבר הכנסת חמד עמאר, בבקשה.

דוד אמסלם: הוא יצא.

דוד אמסלם: חבר הכנסת באסל גאטס, בבקשה.

באסל גטאס: אדוני השר, אדוני יושב הראש, חברי.

באסל גטאס: כהקדמה אני אומר לכם, ההיסטוריה של היחסים בין המשטרה לבין המיעוט הערבי לבין האוכלוסייה הערבית, היא היסטוריה שיש בה הרבה חשדות, יש בה דעות קדומות.

באסל גטאס: השופט אור בוועדת החקירה המפורסמת שלו, אחרי אירועי 2000 כתב המון על העניין הזה, ומאז לא השתנו הדברים.

באסל גטאס: עקרונית לא השתנו הדברים.

באסל גטאס: עדיין השוטרים והמשטרה תופסים את הערבים כאויבים ואנחנו תופסים את המשטרה כגורם עוין שבא לתקוף אותנו.

באסל גטאס: זה בבסיסו ומהותו וזה מה שניסה איימן להגיד, ואני חושב שזה משליך על כל העניין.

באסל גטאס: בנושא שקטעתי את השר ושאלתי מה הקשר בין אורגן לבין מספר תחנות, כתבתי לך, אדוני יושב הראש, זו שאלה עניינית.

באסל גטאס: אני אומר לכם, בשנות ה-70 וה-80, עד סוף שנות ה-80, שהייתה הרבה פחות נוכחות משטרתית, לא היה בכפרים שלמים חתיכת נשק אחת.

אחמד טיבי: יעני כלי נשק.

באסל גטאס: כלי נשק אחד לא היה.

באסל גטאס: היית חולם לראות אקדח.

באסל גטאס: איך פתאום גם נוכחות משטרה יותר גדולה ותחנות ואורגנים וכמות הנשק עולה וילדים יכולים לקנות.

באסל גטאס: אני שאלתי את השר אהרונוביץ, תראה, אין חבר כנסת ערבי, כל הנהגת הציבור, אתם מתפרצים לדלת פתוחה, בעניין הפשיעה, בעניין הנשק, מתפרצים לדלת פתוחה.

באסל גטאס: יש קונסנסוס ביישובים הערבים, בקרב האוכלוסייה הערבית על עניין המלחמה בפשיעה ויש לנו קצת אינטליגנציה.

באסל גטאס: העניין הוא לא איסוף הנשק החוקי - - -

דוד אמסלם: קצת הרבה, לא קצת.

באסל גטאס: העניין הוא לא איסוף הנשק, כבוד השר.

באסל גטאס: העניין הוא מניעת הנשק להגיע לשוק.

באסל גטאס: ואתם יודעים, כן, אני חושב.

באסל גטאס: אם אין לך מודיעין שיודע את הקשר בין הסמים, בין סוחרי הסמים לבין סוחרי הנשק ואם אתם לא יודעים מאיפה הנשק מגיע ומי הסוחרים שלו, אז אתם בבעיה.

באסל גטאס: כל המדינה בבעיה.

אחמד טיבי: תושבי טייבה רואים לפעמים חיילים מגיעים עם נשק, חוזרים עם מנה, בלי נשק.

באסל גטאס: אני חושב שקודם תתחיל בלייבש את המקורות, לפני שתתחיל לאסוף את הנשק מהאנשים.

באסל גטאס: לייבש את מקורות הנשק.

באסל גטאס: זה גם מופנה לסגל המשטרה.

באסל גטאס: אתם יכולים מחר בבוקר לקבל החלטה, מחר, הלילה.

באסל גטאס: אתה אומר אתה עוקב, היה פה באולם הזה לפני שנה, בא פיקוד סגל צפון, מחוז המשטרה, הראה לנו איך בשנה גדלה תפיסת הנשק הבלתי חוקי ב-35%.

באסל גטאס: כלומר, החלטה פנימית או תעדוף, נתנו עדיפות.

באסל גטאס: עובדה, אספו יותר.

באסל גטאס: אם אתה מקבל החלטה הערב, אני מייבש בכל האמצעים, אני מקדיש לזה את כל המשאבים.

באסל גטאס: אסור שיבוא נשק בלתי חוקי לשוק.

באסל גטאס: אתה יכול לעשות את זה?

באסל גטאס: אני לא אומר במאה אחוז.

באסל גטאס: אני אומר אולי ב-90%.

באסל גטאס: ב-80%.

באסל גטאס: ואז יש לך זמן ללכת לאסוף את הנשק מהבתים.

דוד אמסלם: תודה.

באסל גטאס: ואני חושב - - -

דוד אמסלם: באסל, קח משפט אחרון.

באסל גטאס: המבחן הוא לא הכוונות.

באסל גטאס: המבחן הוא לא הצהרות המדיניות, לא שלך ולא של ראש הממשלה.

באסל גטאס: המבחן בשבילנו הוא התוצאה והתוצאות – אורגנים יותר, כוחות משטרה יותר, תחנות יותר ונשק יותר ופשיעה גואה.

דוד אמסלם: תודה, תודה רבה.

דוד אמסלם: חבר הכנסת דוד ביטן, בבקשה.

דוד ביטן: טוב, קודם כל צריך לאסוף את הנשק, מכיוון שזה לא רק אינטרס של הערבי, זה גם אינטרס שלו והדברים ברורים.

דוד ביטן: יחד עם זה, לשמוע את חברי הכנסת מהרשימה המשותפת מאשימים את המשטרה ואותנו בכל מה שקורה שם, אני חושב שזו צביעות ממדרגה ראשונה.

דוד ביטן: אנחנו לא אשמים שיש בנייה בלתי חוקית, אנחנו לא אשמים שיש שם נשקים.

דוד ביטן: אנחנו לא אשמים.

דוד ביטן: הכפרים הערבים הפכו להיות המערב הפרוע.

<קריאה: אז מי אשם?

דוד אמסלם: שנייה, חברה', חברה'.

דוד אמסלם: מסעוד, אתה מדבר אחריו.

מסעוד גנאים: מההתחלה אנחנו ביקשנו - - -

דוד אמסלם: אתה רוצה שאני אוריד לך את הזמן?

באסל גטאס: כבודו, אתה ביקשת שזה יהיה ענייני.

באסל גטאס: לא כולם - - -

נאוה בוקר: אבל הוא מדבר עניינית.

באסל גטאס: כל חברי הכנסת הערבים דיברו עניינית.

דוד אמסלם: חברה', אני רוצה להסביר.

דוד אמסלם: אתם מפריעים, בסוף אנחנו גם לא נגיע לשמוע את אנשי המקצוע.

דוד אמסלם: בשעה 11:00 הדיון נסגר, אז לכן אני מבקש תנו לדוד לסיים, באמת.

דוד אמסלם: בואו נהיה מכובדים.

דוד אמסלם: דוד אמר דבר מאד פשוט.

דוד אמסלם: בסוף, זה שבעצם עושה את הבעיה הוא הבעייתי.

דוד אמסלם: לא כולם אשמים.

דוד ביטן: כן, נכון.

דוד ביטן: הבעיה היא לא אצלנו.

דוד ביטן: הבעיה היא אצלכם.

דוד ביטן: אנחנו לא אשמים שהכפרים הערבים הפכו להיות המערב הפרוע, ועל מנת שהמשטרה תיכנס היא צריכה להיכנס עם שריוניות.

דוד ביטן: אנחנו לא אשמים בזה.

דוד ביטן: צריכים לפתור את הבעיה, אבל להעביר את האשמה אלינו, זו בושה וחרפה.

דוד ביטן: חברה מתוקנת, אתם איתי או לא?

דוד אמסלם: כן, בטח.

אחמד טיבי: ממש לא, בדברים שאמרת.

דוד אמסלם: אני איתך.

דוד אמסלם: אני איתך כל הזמן.

דוד ביטן: חברה מתוקנת מתבססת על זה שהחברה שומרת חוק.

דוד ביטן: הרי אם לא, אז היינו צריכים יותר שוטרים מאנשים.

דוד אמסלם: נכון.

דוד ביטן: וזה המצב.

דוד ביטן: בכפרים הערבים, לצערי הרב, לא שומרים חוק.

דוד ביטן: הם מצפצפים על החוק.

באסל גטאס: איזה הכללות.

באסל גטאס: זה הסתה.

דוד אמסלם: חברה'.

דוד אמסלם: גטאס.

מסעוד גנאים: זה שקר.

מסעוד גנאים: זה שקר.

באסל גטאס: בושה וחרפה.

באסל גטאס: הוא עושה הכללות.

דוד אמסלם: גאטס, אתה - - -

באסל גטאס: בושה וחרפה.

דוד ביטן: רק אצלכם יש.

דוד אמסלם: דוד, כמו שביקשתי מאיימן אני מבקש גם ממך, תתמקד.

דוד אמסלם: חברה', בסוף אלה שצועקים אני לא אתן להם את זכות הדיבור.

דוד אמסלם: אני מבקש שתתמקד יותר בסיפור.

דוד ביטן: אני מתמקד.

דוד ביטן: ועל כן אני אומר שכמובן שצריך להגביר שם את השיטור כי אין ברירה.

דוד אמסלם: זה החשוב.

דוד ביטן: אבל אני רוצה גם להתייחס למה שאמרו חברי הכנסת על מה שראש הממשלה אמר.

דוד ביטן: רבותי, תראו, ראש הממשלה היה חייב להתייחס לעניין, לאור הפיגוע שהיה.

אחמד טיבי: מה הקשר?

דוד ביטן: רגע.

דוד ביטן: זה פיגוע, אין מה לעשות.

דוד אמסלם: לא לשאול אותו שאלות.

דוד אמסלם: תנו לו לדבר.

דוד ביטן: לא תתנו לי לדבר?

דוד ביטן: אני לא מבין את זה.

אחמד טיבי: עד עכשיו אף גורם רשמי לא אמר שזה פיגוע על רקע לאומני.

אחמד טיבי: עד עכשיו.

נאוה בוקר: אוי, נו באמת.

דוד אמסלם: אחמד, אחמד.

אחמד טיבי: לא המשטרה, לא השב"כ, לא - - -

דוד אמסלם: אחמד, אתה דיברת פה רבע שעה כמעט.

אחמד טיבי: אתה נסחף.

דוד אמסלם: אני לא נסחף.

דוד אמסלם: כשאתה מדבר אתם לא שם לב בגלל שאתה מתלהב מהדיבור - - -

אחמד טיבי: 13 דקות.

דוד אמסלם: אז אני אומר, תן לדוד לסיים, אחרת תבינו, אני לא מגיע לאנשי המקצוע.

דוד אמסלם: אתם רבים ביניכם, אנחנו לא נספיק.

אחמד טיבי: אנחנו רוצים לשמוע את יצחקי.

דוד אמסלם: בבקשה.

דוד ביטן: אם ההסתה תפעל במגזר הערבי בישראל, זמינות הנשק אצלם שתשפיע על הטרור היא מאד מאד בעייתית, ולכן ראש הממשלה חייב להתייחס עכשיו לעניין הזה ולהסביר שחייבים לאסוף.

דוד ביטן: כי אם יהיה טרור שבא משם, אז זמינות הנשק יוצרת מצב מאד בעייתי מבחינה ביטחונית.

דוד ביטן: ולכן אנחנו חייבים, היום יש לנו אינטרס מובהק לעשות את העבודה, גם אם זה ידרוש אלפי שוטרים שיכנסו גם עם שריוניות כדי לאסוף את הנשק.

דוד ביטן: ודרך אגב, לא שמעתי אתכם אף פעם.

דוד ביטן: אתם לא משתתפים באירועים משפחתיים שיורים?

דוד ביטן: לא ראיתי אתכם שאתם נגד.

אחמד טיבי: וואלק, אני עשיתי חוק נגד זה.

דוד ביטן: לא ראיתי.

אחמד טיבי: יש לי חוק נגד ירי בחתונות.

אחמד טיבי: אנחנו עוזבים חתונות כשמתחילים לירות.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: אחמד, אחמד, זה לא ילך ככה.

דוד אמסלם: לא, זה לא ילך.

דוד אמסלם: אני אומר לכם, זה לא ילך.

דוד אמסלם: אני אוציא - - -

אחמד טיבי: הוא לא מעודכן.

דוד אמסלם: רק שנייה, חברה'.

דוד אמסלם: אחמד - - -

אחמד טיבי: שליש מ - - -

דוד אמסלם: אחמד, אתה מפריע לו.

באסל גטאס: אולי המשטרה - - -

דוד אמסלם: גם אתה, גטאס, תקשיב.

רויטל סויד: אנחנו נכנסים - - -

דוד אמסלם: רויטל, רויטל.

באסל גטאס: מתי המשטרה נכנסה - - -

דוד אמסלם: גטאס, אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.

דוד אמסלם: גטאס, אני קורא לך לסדר פעם שנייה.

דוד אמסלם: רבותי, אני רוצה להגיד לכם משהו.

דוד אמסלם: תראו, אני מכבד כל אחד מכם פה, באמת.

דוד אמסלם: אני חוזר על הדברים שלי כל הזמן, אני מכבד כל אחד מכם.

דוד אמסלם: אז אני מבקש, זה לא - - -

דוד ביטן: אני אומר - - -

דוד אמסלם: רק שנייה, דוד.

דוד אמסלם: תן לי רק שנייה.

דוד אמסלם: אני מבקש לא להפריע, בגלל שמה שקורה אנחנו - - -

דוד ביטן: אז למה הם לא נכנסים?

דוד אמסלם: דוד, דוד, תן לי לסיים.

דוד אמסלם: אתה לא חייב לענות לו.

אחמד טיבי: אני יודע איך אפשר להרגיע.

אחמד טיבי: מיקי משליט חוק.

דוד אמסלם: אחמד, אחמד.

אחמד טיבי: תירגע.

דוד ביטן: יום אחד אין פעילות, אז - - -

דוד אמסלם: מספיק.

דוד אמסלם: אני מכבד אתכם, באמת.

דוד אמסלם: אני לא רוצה להוציא אתכם.

דוד אמסלם: אני לא רוצה להוציא החוצה כל אחד אחרי שהוא גמר לדבר.

באסל גטאס: לבדיחות הדעת.

באסל גטאס: אני הזמנתי את דודו אתמול לבוא לסיור בצפון - - -

דוד ביטן: נכון, אני מתכוון ללכת איתך.

באסל גטאס: להראות לו דברים.

באסל גטאס: כנראה הוא מעולם לא ביקר ביישוב ערבי.

דוד אמסלם: בסדר תודה.

באסל גטאס: שריוניות - - -

דוד אמסלם: גטאס, אבל תן לי להמשיך.

דוד ביטן: הרי למה הם לא נכנסים?

דוד ביטן: תשאל אותם.

דוד אמסלם: דוד, דוד.

אחמד טיבי: הם לא נכנסים?

דוד ביטן: לא.

דוד אמסלם: אחמד, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אחמד טיבי: זה כבוד לי, אדוני.

דוד אמסלם: לא, אבל אתה יודע מה, זה לא טוב לי.

דוד אמסלם: זה לא כבוד בשבילי.

דוד אמסלם: אז בבקשה.

דוד ביטן: אני אומר דבר מאד פשוט.

דוד ביטן: על מנת להיכנס ולאסוף, לצערי הרב, זה המצב בחברה הערבית, לאסוף את הנשקים, אולי צריך להיכנס עם שריוניות.

דוד ביטן: אתם צריכים להבין דבר אחד.

דוד ביטן: אתם צריכים לעזור בפתרון הבעיה ולא רק להגיד לנו תאספו.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: חבר הכנסת מסעוד גנאים.

מסעוד גנאים: תודה רבה.

מסעוד גנאים: אדוני יושב הראש, תחילה אני מברך על הדיון החשוב הזה, הוא חשוב מאד.

מסעוד גנאים: אתה רואה את הנוכחות הזאת של כל חברי הכנסת הערבים וגם לא הערבים, בגלל שלנו זו הנקודה החשובה ביותר.

מסעוד גנאים: כבוד השר יצא.

מסעוד גנאים: הישיבה הראשונה שהייתה לנו כרשימה משותפת, יש לנו צוות שהוא צוות שהוא צוות למלחמה באלימות בפשיעה בחברה הערבית.

מסעוד גנאים: הישיבה הראשונה שלנו הייתה עם השר לביטחון פנים.

מסעוד גנאים: זה היה במאי, לפני כשבעה חודשים ושם הוא אמר שיש לו תכנית – אני תוך ארבעה חודשים אציג תכנית.

מסעוד גנאים: תכנית אנחנו עדיין לא ראינו.

מסעוד גנאים: אני מקווה שתהיה לו תכנית.

מסעוד גנאים: זה אחד.

מסעוד גנאים: מי שחוזר לפרוטוקולים של הכנסת מעשר שנים אולי, הוא ידע שעל הנושא הזה אנחנו דיברנו עליו בכנסת.

מסעוד גנאים: אנחנו ביקשנו מהממשלה שתעשה סדר, וראש הממשלה, בבקשה, שירים את הכפפה.

מסעוד גנאים: שירים את הכפפה.

מסעוד גנאים: אנחנו מאתגרים אותו.

מסעוד גנאים: בבקשה תיכנס, תשליט סדר, תאסוף את הנשק, תייבש את המקורות של הנשק הזה.

מסעוד גנאים: ובקשר לשיטור.

מסעוד גנאים: יש הרבה מקומות שיש בהם תחנות משטרה, אבל זה לא מנע לא את הפשיעה ולא את הנשק והנשק שם חוגג.

מסעוד גנאים: תוכיחו אחרת.

דוד אמסלם: תודה, תודה.

דוד אמסלם: חבר הכנסת חאג' יחיא, בבקשה.

אחמד טיבי: אפשר אחר כך קצין משטרה?

דוד אמסלם: לא, לא.

זוהיר בהלול: אם יש למישהו תחושות קיפוח הוא יכול להביע אותן?

דוד אמסלם: לא עכשיו.

דוד אמסלם: עוד מעט.

דוד אמסלם: אני הולך לפי הסדר רבותי, לפי מה שרשום לי פה.

דוד אמסלם: בבקשה.

זוהיר בהלול: הרישומים לא נכונים.

דוד אמסלם: יכול להיות.

דוד אמסלם: בבקשה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד יושב הראש, קודם כל אני מצטער שהשר יצא, כי חשוב שהוא ישמע, אבל תעבירו לו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: קודם כל, לפני חצי שנה, הצעת אי האמון הראשונה שלי, הרשימה המשותפת, הייתה על הנושא הזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שנית, השר מדבר על זה - ואם נבוא אתם תהיו נגד, אתם לא תהיו נגד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אומר את זה במפורש – גם לאכוף חוק צריך להיות בצורה חוקית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי מה שהיה, גם - - -

דוד אמסלם: על זה אין מחלוקת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ואני אדגיש שני מקרים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: המקרה הראשון זה לפני יומיים, החיפוש בבית של הרופא הערבי בצפון תל אביב, ללא צו חיפוש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היו יכולים לכתר את הבית אם חשבו שהוא יקפוץ אולי מאיזה חלון או משהו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היו יכולים לכתר את הבית, להביא את הצו ולהיכנס.

דוד אמסלם: חאג' יחיא, בוא לא ניכנס לנושאים הפרטיים.

דוד אמסלם: אני מסכים איתך בדבר אחד שכולם כפופים לחוק, גם אנשי כוחות הביטחון.

דוד אמסלם: בוודאי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא, לא, אני רוצה להדגיש את הנקודה הזאת, כי קודם כל אני "שמח" שכולם מסכימים שיש בעיה שצריך לטפל בה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז לפחות יש תמימות דעים שצריך לאסוף את הנשק הזה וזה צעד ראשון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל יש להדגיש גם שיש חוק שגם המשטרה היא לא מעל החוק.

דוד אמסלם: בוודאי, בוודאי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ואני אתן את המקרה השני.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בחור צעיר בגיל שלי, היה בכיתה שלי לפני כמה שנים בטייבה, בשם סודקי עבדאל קאדר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ישב בבית קפה, המשטרה במרדף אחרי רכב גנוב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הם יורים בתוך שטח בנוי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הם הרגו אותו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז גם לבוא ולהגיד תשמעו, אתם תתנגדו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בטח שאנחנו נתנגד למקרים כאלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז לאסוף נשק - - -

דוד אמסלם: לא, זה ברור, זה ברור.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז זה אחד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: העניין של לתת יותר רישיונות נשק, כי יש את המצב הביטחוני וזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: חברה', בואו רק נאזין בכל יום, בימים האחרונים ואפילו מהיום בבוקר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה אנחנו שומעים על ארצות הברית?

עבד אל חכים חאג' יחיא: על אובמה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה הוא רוצה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: הנשק הזה יכול להיות מכוון לא רק למי שחושבים או מתכוונים שבנשק הזה ישתמשו נגדו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש רציחות בתוך המשפחות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש פלילי, יש ויש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז לגבי הנשק הזה, צריך להגיע למצב שהנשק צריך להיות רק הנשק החוקי בידי כוחות הביטחון.

דוד אמסלם: תודה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: עוד משפט.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בעניין של הנשק, המשטרה יכולה להגיע לנשק וכל העניין של החתונות ושל האנשים שנפגעו גם מירי בחתונות שלא התכוונו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אתן דוגמא על עצמי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הרכב שלי בחצר הבית שלי, השמשה שלו נשברה בגלל קליע שירד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ירד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא בחתונה, אני לא בכלום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: על זה בציבור הערבי אנחנו יוצאים נגד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז זה גם חשוב, אבל הנשק הזה, כל עוד שהוא נמצא, כל עוד שמי שמחזיק בו מרגיש שאף אחד לא שואל אותו והוא מרגיש בטוח, הוא יכול לצאת עם הנשק, אפילו כדי להתגאות בו, אז זה התפקיד של המשטרה.

דוד אמסלם: תודה, תודה רבה.

דוד אמסלם: חברת הכנסת רויטל סויד, בבקשה.

רויטל סויד: בוקר טוב לכולם.

רויטל סויד: אני רוצה לברך את יושב ראש הוועדה על הדיון ושלום גם למני יצחקי ולכל מי שגם נמצא פה.

רויטל סויד: מאז שאני שמעתי ראשי מועצות ואנשים שנמצאים במגזר הערבי וגם חברי כנסת, כשהגענו לפה, הם רק מדברים על דבר אחד, או יותר נכון שני דברים.

רויטל סויד: אחד, תוציאו את הנשקים הבלי חוקיים מהכפרים ותפתרו את בעיית תאונות הדרכים שיש אצלנו במגזר.

רויטל סויד: אנחנו שומעים את זה כבעיות שעולות וצפות כל הזמן.

רויטל סויד: זאת אומרת, אנחנו לא מקיימים את הדיון פה היום רק בגלל האמירה של ראש הממשלה במוצאי שבת, אלא למרות האמירה של ראש הממשלה במוצאי שבת.

רויטל סויד: ומה שאנחנו יודעים מצוין, ואדוני, מני יצחקי, אני מפנה את זה אליך.

רויטל סויד: כי אנחנו יודעים מצוין שכאשר יש בעיות של נשק במגזר הערבי, בכפרים הערבים, שמופנה כלפי חוץ – בין אם זה סחר של אנשים בכפרים מסוימים עם הרשות ובין אם זה פרשיות אחרות, עם אנשים מערים אחרות במסגרת של ארגוני פשיעה ולא, אתם יודעים מצוין לאסוף את הנשקים, למגר את הפשיעה, לעשות האזנות, חקירות תקשורת.

רויטל סויד: אין נשק שנמצא במגזר הערבי באופן חוקי שמופנה כלפי חוץ, ולא מפענחים את זה וממגרים את זה לחלוטין.

רויטל סויד: איפה הבעיה מתחילה?

רויטל סויד: כשהנשק נמצא בתוך הכפרים.

רויטל סויד: אין מקרי רצח שנמצאים מהכפרים החוצה, שלא מפענחים אותם.

רויטל סויד: איפה יש בעיה שלא מפענחים?

רויטל סויד: מקרי רצח בתוך הכפר.

רויטל סויד: נשים שנרצחות על כבוד המשפחה ומקרי רצח הדדיים בתוך הכפרים.

רויטל סויד: פה יש בעיה רצינית מאד, שהמשטרה לא משקיעה את המשאבים המתאימים.

רויטל סויד: עכשיו, כשבאים אנשים, גם מהמגזר הערבי וראשי מועצות ומכובדים וחברי כנסת וגם אנחנו, וקוראים לפתור את הבעיה של הנשק במגזר הערבי, לא שמענו מאומה, עד שהגיע ראש הממשלה.

רויטל סויד: אם ראשד הממשלה היה עומד ומכריז את ההכרזה הזו ביחד עם השר ארדן, לא במוצאי שבת אחרי פיגוע טרור - - -

<קריאה: מה הקשר?

<קריאה: מה הקשר?

רויטל סויד: לא במוצאי שבת אלא לפני זה.

רויטל סויד: שבוע, שבועיים, שלושה, זה היה מצוין.

רויטל סויד: זה היה מראה שיש לו דאגה למגזר הערבי.

רויטל סויד: מוצאי שבת, אחרי אירוע טרור כל כך נוראי שחווינו, שמתווסף לאירועי טרור איומים, שאנחנו חווים היום במדינה, יש פה הסטה של הדיון כלפי המגזר הערבי, וזה לנסות לזרות חול בעיני הציבור ולהראות מעין הרגעה.

רויטל סויד: עכשיו, מה היה הפתרון השני?

רויטל סויד: הפתרון השני לפתור את בעיית הטרור זה לאפשר למאבטחים לקחת נשק הביתה ולאפשר לאנשים לקבל יותר רישיונות.

רויטל סויד: נמצא פה חברי הטוב, חבר הכנסת אוחנה, שגם מוביל את העניין הזה.

רויטל סויד: חברים, 33 אנשים נרצחו רק בשנה אחת, כתוצאה מכך שמאבטחים לקחו נשק ורצחו את בנות זוגם, כתוצאה ממקרי אובדנות וכתוצאה ממקרים של פליטות כדורים מנשקים חוקיים.

רויטל סויד: בשנת 2013 השר אהרונוביץ לא סתם שינה את האפשרות הזאת.

רויטל סויד: ולכן בואו לא נסיט את הנושא מהעובדה שיש גל טרור שהממשלה לא מצליחה למגר, לא לכיוון המגזר העברי ולא לכיוון אובדן חיי אדם גם במתן יותר רישיונות.

רויטל סויד: תודה.

דוד אמסלם: תודה רבה לך.

דוד אמסלם: יואב קיש, בבקשה.

יואב קיש: כן, אני לא אתייחס לדברים של חברת הכנסת רויטל סויד, למרות שבעיני הם מופרכים לחלוטין.

רויטל סויד: כמו הדברים שלך בדרך כלל.

דוד אמסלם: לא להפריע.

יואב קיש: ממני ביקשו לא להפריע לך אז לא הפרעתי ולכן אני גם לא אתייחס, למרות שזה היה מופרך לחלוטין.

יואב קיש: בוודאי בהתחשב - - -

אחמד טיבי: הנה, אתה מתייחס.

יואב קיש: אתה יודע מה, אני לא אתייחס.

יואב קיש: אבל אחמד, אני פה בשביל לדבר איתכם, חברי הכנסת של המגזר הערבי ואני לא מתייחס רק לרשימה המשותפת.

יואב קיש: אם לא שמתם לב, הליכוד וממשלת נתניהו רוצים ללכת לניו-דיל אני קורא לזה.

יואב קיש: בסדר?

יואב קיש: ההצעה הזו של 15 מיליארד שקלים לא הייתה מאז הקמת המדינה ומי שעשה את זה זה ראש הממשלה נתניהו וממשלת הליכוד, נקודה.

יואב קיש: עכשיו יש שתי אפשרויות, ואני חושב שזה מה שנאמר.

יואב קיש: אם תמשיכו להיות עסוקים בנסיעות לעזה ובמשטים לעזה, הדבר הזה ילך למקומות אחרים ולטפל לא בתיאום איתכם.

יואב קיש: ביקשת תיאום, חבר הכנסת איימן עודה, אני יכול להגיד לך - - -

רויטל סויד: למה - - -

דוד אמסלם: סליחה, רק שנייה.

רויטל סויד: הפרעת, תקבל בדיוק את אותה הפרעה.

דוד אמסלם: לא, לא, חברת הכנסת רויטל, אני לא מאפשר את ההפרעות.

רויטל סויד: לא, הוא הפריע, הוא צריך לקבל הפרעה.

דוד אמסלם: לא, אני לא מאפשר את ההפרעות.

רויטל סויד: מי שלא מפריע לא מפריעים לו.

דוד אמסלם: מספיק להפריע.

איימן עודה: זה חוצפה.

דוד אמסלם: לא חשוב.

דוד אמסלם: אני מבקש שתיתן לו לסיים לדבר והבא בתור יגיב לו אם ירצה, בזמן שלו.

איימן עודה: אבל הוא פונה אלי.

יואב קיש: כמו שדיברת על נושא איסוף הנשק, ואני חוזר לעניין של איסוף הנשק, אני מאד שמח שיש פה גיבוי ויש רצון וזה צריך להיות, אבל צריך להבין דבר אחד.

יואב קיש: גם כשאתה הולך לניתוח וצריך להוציא משהו, זה כואב.

יואב קיש: זה לא פשוט.

יואב קיש: לא כל דבר שהרופא עושה אתה מבין, וחלק מהזמן אתה מורדם במקרים מסוימים.

יואב קיש: אז צריך להבין שאפשר לשים קופסאות גדולות בדואר של כל כפר ועיר ולהגיד נא להפקיד את הנשק הלא חוקי.

יואב קיש: הסיכוי שזה יקרה הוא כנראה לא גבוה.

יואב קיש: הסיכוי שיהיו, ואני מדבר בעתיד, כי עכשיו אנחנו מדברים וזה כנראה רק יתחיל, אבל תהיה תכנית והעסק יקרה.

יואב קיש: הסיכוי שבעתיד יהיה כנראה, ודרך אגב, בטח במהלכים כאלה גם יכולות להיות טעויות שנצטער עליהן כולנו, כמו המקרה שסיפרת על אותו אדם שנפגע מירי.

יואב קיש: חד משמעית, אני אומר במקומות האלה אתה צדוק.

דוד אמסלם: יואב, תתחיל להיכנס.

יואב קיש: דקה דיברתי.

יואב קיש: אני הסתכלתי.

יואב קיש: דקה אחרי ההפרעה של רויטל.

יואב קיש: עוד שתי דקות ואני מסיים.

דוד אמסלם: יש לך דקה לסיים.

יואב קיש: אני אומר עוד פעם, הנושא של איסוף הנשק יהיה בתיאום, אבל מצד שני גם יהיה כמו שהמשטרה יודעת לעבוד והמשטרה יודעת לעבוד ולפעמים זה לא נעים, אבל זה צריך להיעשות וזה ייעשה לפי החוק, אבל זה ייעשה והמקומות שיהיו חילוקי דעות, שם אתם לא צריכים להגיד אנחנו רק פה זה בסדר.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: אם מישהו מבקש אישור להפגנה, אז מה, אז לא יתנו לו אישור להפגנה?

יואב קיש: אז נותנים אישור להפגנה.

דוד אמסלם: תודה.

יואב קיש: אני מסיים עכשיו בנושא שהתחלתי בו.

יואב קיש: חברים, אני קורא לניו-דיל.

יואב קיש: ניו-דיל עם ערביי ישראל, ואני מצטער להגיד שפה, עם חברי הכנסת של הרשימה המשותפת, אני לא רואה את זה.

יואב קיש: לא עם כולם.

יואב קיש: יש חלק שכן, חלק שלא.

יואב קיש: תצטרפו, תעבדו ביחד, אנחנו נהיה אתכם.

יואב קיש: תראו, המהלך הזה לא קרה בשום ממשלה אחרת וקרה עכשיו.

יואב קיש: תנו לנו כתף.

דוד אמסלם: תודה רבה לחבר הכנסת יואב קיש.

דוד אמסלם: אני רק רוצה לשנות טיפה ממה שחשבתי.

דוד אמסלם: אני אתן לעוד שני דוברים מחברי הכנסת ואני אעבור לאנשי המקצוע ואחרי זה אני אחזור חזרה לחברי הכנסת.

דוד אמסלם: אז חברת הכנסת יעל גרמן ואחרי זה חבר הכנסת זוהיר בהלול ונחזור.

יעל גרמן: תודה רבה.

יעל גרמן: אם אתה מוריד לי את הבדיחה מהזמן, אני מתחילה.

דוד אמסלם: לא, אין לי זמן.

יעל גרמן: אז אין בדיחה.

דוד אמסלם: אין בדיחה.

דוד אמסלם: נעשה אחרי זה דיון רק על בדיחות.

יעל גרמן: בסדר.

יעל גרמן: אני לא חושבת שיש ויכוח.

יעל גרמן: אני יושבת כאן מתחילת הדיון עם הפסקות קצרות, ואני רואה שכולם מסכימים שצריך להוציא את הנשק מהכפרים הערבים, כולם.

דוד אמסלם: נכון.

יעל גרמן: גם הערבים חושבים כך.

יעל גרמן: גם המשטרה חושבת כך, גם הממשלה חושבת כך, כולנו.

יעל גרמן: אז בואו קודם כל נסכם שצריך להוציא את הנשק.

יעל גרמן: זה דבר אחד.

יעל גרמן: אבל ברור, ברור לך אדוני יושב הראש, שהדיון כאן הוא לא רק על הנשק.

יעל גרמן: הדיון כאן הוא הרבה יותר עמוק.

יעל גרמן: הדיון כאן הוא על הרגשת הקיפוח, הדיון כאן על ההבדל המהותי בין מספר העבריינים או אלה שיושבים בכלא מקרב המגזר הערבי לעומת זה שבמגזר היהודי.

יעל גרמן: יש לנו פה, הגישו לנו כאן

יעל גרמן: המסמך של מרכז המחקר והמידע של הכנסת, שכרגיל זה מסמך נהדר ואני חושבת שלא יכול להיות שאנחנו נשב ולא נזדעזע.

יעל גרמן: פשוט נזדעזע מכך שתחולת העוני של המשפחות הערביות, אני מדברת על ילדים, 65.

יעל גרמן: 8% בקרב המשפחות הערביות.

יעל גרמן: בכך ששיעור הערבים בקרב האסירים הוא 49% מקרב האסירים.

יעל גרמן: חברה', אנחנו יכולים להאשים אותם.

יעל גרמן: אני מאשימה את החברה שלנו.

יעל גרמן: ואני רוצה להזכיר משהו שהייתי מזועזעת ממנו ואני לא ראיתי אותו.

יעל גרמן: אני מדברת על-.

יעל גרמן: אולי, אתה יודע מה, אני עושה פאוזה ואני רוצה להתחיל מחדש ולהגיד שיש לי הערכה בלתי רגילה אליכם, כוחות הביטחון.

יעל גרמן: אתם עומדים במשימות בלתי אפשריות, במיוחד עכשיו.

יעל גרמן: כל המשימות שלכם עם סד"ק כל כך קטן ועם תקציבים בלתי מספיקים.

יעל גרמן: אז קודם כל אני מציעה לכם והייתי צריכה להתחיל בזה ואני חושבת שלא התחלנו בזה ועשו לכם בזה עוול.

יעל גרמן: אבל, אם יש תשדיר שקורא לגיוס של כוחות למשטרה ובתשדיר הזה כל מה שרואים זה דיכוי של ערבים.

יעל גרמן: מראים, מה יעשו במשטרה?

יעל גרמן: יכנסו לכפרים הערבים ויכו את הערבים.

יעל גרמן: אם יש תשדיר כזה, אדוני יושב הראש, נראה לך שאנחנו יכולים להמשיך את הדיון ככה בשקט?

יעל גרמן: נראה לך שבמגזר הערבי ומי שמייצג אותו יכול לשבת על זה בשקט?

יעל גרמן: אם יש רב, הרב אליהו בצפת - - -

דוד אמסלם: מה זה קשור?

יעל גרמן: זה מאד קשור.

דוד אמסלם: טוב, תגידי את המשפט האחרון, אני רוצה להמשיך.

יעל גרמן: שבא ואומר שכל הערבים הם גנבים, זה מה שהוא אומר, ולכן מותר למסוק את הזיתים שלהם.

יעל גרמן: אתה מבין שהבעיה היא הרבה יותר - - -

דוד אמסלם: אני לא נכנס לזה.

דוד אמסלם: אני כרגע לא מתייחס לכל התבטאות של כל בן אדם, אבל בואי תסיימי במשפט.

יעל גרמן: מה שאני רוצה לבוא ולומר, אין לנו ויכוח על כך שצריך לאסוף את הנשק לטובת המגזר והנשים בעיקר.

יעל גרמן: אנחנו מכירים את זה.

יעל גרמן: אבל צודקים החברים כאן, שהם באים ואומרים, גם כשנכנסים, תזכרו את כל מה שקרה ותעשו את זה בשיתוף איתנו ותעשו את זה בלי ש - - - נעלה בלהבות, שהם כבר מספיק בוערות.

דוד אמסלם: חברת הכנסת גרמן, תודה רבה.

דוד אמסלם: זוהיר בהלול, בבקשה.

דוד אמסלם: אני ראיתי, אני רואה את לוחות הזמנים, אני רואה את הכל.

דוד אמסלם: אני לא יודע אם נספיק.

דוד אמסלם: בסוף מה קורה כאן?

דוד אמסלם: יש פה דיון עם כל הכנסת כמעט, כמעט כולם חוזרים על עצמם, רק את אנשי המקצוע אני לא שומע.

אחמד טיבי: לכן ביקשנו - - -

דוד אמסלם: אז לא, לא, אבל אתה דיברת.

דוד אמסלם: אם היית מוותר על זכות הדיבור שלך, יכול להיות שהייתי נותן להם.

אחמד טיבי: הדיון היה מתרוקן אם לא הייתי מדבר.

דוד אמסלם: נכון.

דוד אמסלם: בבקשה.

זוהיר בהלול: תודה על הדיון.

זוהיר בהלול: הניו-דיל שדיבר עליו חבר הכנסת קיש, כך בעיני רוחי אני מדמה אותו לכך שממשלתו של בנימין נתניהו הקציבה 15 מיליארד שקלים כדי שה-15 מיליארד - - -

אחמד טיבי: אין מספר כזה בתכנית.

אחמד טיבי: אין.

דוד אמסלם: אחמד, אתה מפריע לחבר הכנסת זוהיר בהלול.

דוד אמסלם: בבקשה, זוהיר.

זוהיר בהלול: אם הייתי צריך ללמוד מחדש, הייתי לומד גניקולוגיה, כי אני מבין שגניקולוג מקבל תוספת זמן.

זוהיר בהלול: על כל פנים, בעיני רוחי אני רואה את ה-15 מיליארד שקלים האלה הולכים בדיוק לתופעה הזאת, כדי לנקות את ה מגזר הערבי, את החברה הערבית מנשק.

זוהיר בהלול: כלומר מה עשינו?

זוהיר בהלול: נתנו לגולם לקום על יוצרו.

זוהיר בהלול: מכובדי אנשי המשטרה, שתקתם שתיקת כבשים כאשר החברה הערבית התמלאה בכלי נשק ולא נקפתם אצבע, ועכשיו כדי להוציא את הנשקים האלה, אתם זקוקים לכסף.

זוהיר בהלול: וזה מביא אותי לאותו נאום אלמותי, עוד נאום אלמותי בפנתיאון הבלתי נגמר של בנימין נתניהו, ראש הממשלה, שבפעם הזו אומר – אני מקפיא את התקציב עד שאני אבדוק איך אפשר לנקות את החברה הערבית.

זוהיר בהלול: אז אלקין את לוין מה יחליטו?

זוהיר בהלול: יחליטו שהכסף הזה יוקצה לזה ובכך תבוא גאולה על הציונות לפני שתשבוק חיים, מכיוון שאם למשטרה על פי חבר הכנסת ביטן - - -

קארין אלהרר: אתה נותן לו רעיונות?

זוהיר בהלול: לא יכולה להיכנס ליישוב הערבי, אז איבדתם את מדינתכם.

זוהיר בהלול: הלכה הציונות פייפן ובזה נגמר הסיפור.

זוהיר בהלול: איך יכול להיות מצב כזה שמשטרת ישראל, על כוחותיה ועל האינטלקט שיש בה ועל ראשיה וראיסה, איננה מסוגלת, רחמנא ליצלן, להוציא את הנשקים האלה מהחברה הערבית?

דוד אמסלם: זוהיר, יש לך עוד דקה.

זוהיר בהלול: אני מסיים.

זוהיר בהלול: לפני שנתיים בכנס העיתונות באילת, אני ראיינתי בעמדת השידור של רדיו שמאס, מקום משכני הקודם, ראיינתי את השר לשעבר לביטחון הפנים, מכובדי, אנשי המשטרה, שאני רוחש לכם כבוד, כי תפקידכם הוא לא פופולארי.

זוהיר בהלול: לא קל.

זוהיר בהלול: ואמרתי לו, נתתי לו הצעה יצירתית.

זוהיר בהלול: תן שלושה חודשים תקופת צינון לאנשים בחברה הערבית, שמי שיש לו נשק יניח את הנשק במועצה המקומית ולא יירשם כנגדו רישום פלילי.

זוהיר בהלול: או נניח שישה חודשים.

זוהיר בהלול: ואז מבחינתי להכות ביד ברזל - - -

יעל גרמן: עושים את זה במיסים.

דוד אמסלם: חברת הכנסת גרמן, למה את מפריעה?

יעל גרמן: מי מפריע?

דוד אמסלם: את.

יעל גרמן: אני רק עוזרת.

דוד אמסלם: לא, אל תעזרי.

דוד אמסלם: חברת הכנסת גרמן, אל תפריעי לי ואל תמשיכי להפריע לי.

זוהיר בהלול: היא העזר כנגדי.

זוהיר בהלול: אני זקוק לעורך דין.

דוד אמסלם: היא לא צריכה.

דוד אמסלם: יש לך משפט.

דוד אמסלם: חבל.

זוהיר בהלול: אז חברי אנשי המשטרה, אהרונוביץ קיבל אבל לא אכף.

זוהיר בהלול: הסכים, אבל לא נקף אצבע.

זוהיר בהלול: הנה אני מישיר מבט אליכם ואומר לכם – תכריזו על מבצע של שלושה חודשים או שישה חודשים, שאנשים יניחו ללא רישום פלילי את הנשקים ואם לא, תהיה לכם את כל הזכות שניתנת לכם כמובן גם בלי המחווה הזאת, אבל המחווה הזו יכולה לבוא לייצר אטמוספרה.

זוהיר בהלול: לייצר אקלים יותר פוזיטיבי כדי לנסות ולהקטין את כמות הנשקים במגזר הערבי.

דוד אמסלם: תודה רבה לחבר הכנסת זוהיר בהלול.

דוד אמסלם: אני מבקש להעביר את רשות הדיבור כרגע לדרג המקצועי.

דוד אמסלם: ניצב מני יצחקי, בבקשה.

דוד אמסלם: קח לך 5 דקות, אחרי זה הצבא ואני אחרי זה אסכם את הדיון.

<מני יצחקי: בוקר טוב.

<מני יצחקי: ישבנו והקשבנו בקשב רב.

<מני יצחקי: אני אומר כמה מילים ו - - -

דוד אמסלם: אם תרצה שבע, אין בעיה.

<מני יצחקי: אנחנו נוסיף נתונים, כי אני חושב שבסיכומו של עניין אנחנו הדרג המקצועי, באים פה לדבר על המקצוע.

<מני יצחקי: שמענו ולקחנו את הנקודות המקצועיות שהעברתם אלינו בתשומת לב ראויה.

<מני יצחקי: שאלת על תפקידי, אני ראש אגף החקירות והמודיעין של המשטרה.

<מני יצחקי: תראו, אלף ישנה הנחיה שהיא כבר הנחיה ותיקה והיא חזרה על עצמה עכשיו, שזה בליבת העשייה שלנו וזה מקבל בלשון שלנו שיח ייחודי, זה מקבל עדיפות וגם ברור לנו מקצועית שאנחנו צריכים לשים הרבה מאד מהמאמצים, מהקשב, לעניין הזה של אמל"ח – אמצעי לחימה.

<מני יצחקי: אני לא קורא לזה איסוף נשק, אני לא קורא לזה נשק בלבד, אני קורא לזה מכלל אמצעי האמל"ח, כי יש גם טילים ויש רימונים ויש עוד דברים רעים אחרים.

<מני יצחקי: הנקודה השנייה שאני רוצה לומר, תראו, כל תפיסה של נשק היא מבצע.

<מני יצחקי: אני יכול לתאר לכם פה, אני נותן על זה הרצאה, זה חצי שעה הרצאה.

<מני יצחקי: למצוא נשק, אף אחד לא שם את זה על הכוננית בבית, במקום שהוא מניח את המפתחות של הרכב.

דב חנין: אבל בחתונות רואים את הנשק.

דוד אמסלם: אל תפריע לו.

דב חנין: אני שואל שאלה.

דוד אמסלם: אל תשאל.

<מני יצחקי: אני אענה.

<מני יצחקי: דרך אגב, השבוע הייתה חתונה - - -

דוד אמסלם: אל תענה לאף אחד.

דוד אמסלם: תמשיך.

<מני יצחקי: לא מניחים את הנשק הכבד ביום יום, מסליקים אותו ומסליקים אותו היטב-היטב.

<מני יצחקי: זה מבצע.

<מני יצחקי: לכן, כשאני שומע פה חוזרים ואומרים איסוף נשק, זה לא איסוף פטריות אחר הגשם.

<מני יצחקי: זה מבצע.

<מני יצחקי: אנחנו כל הזמן בוחנים ואפרופו חלק מהדוברים אמרו לטעמי דברי טעם.

<מני יצחקי: אנחנו בוחנים כל הזמן ורוצים לייבש את הביצה, מאיפה שהנשק הזה מגיע ולעצור את ההגעה פנימה, לאו דווקא לכפרים, לכל מקום במדינת ישראל.

<מני יצחקי: שאף אחד לא ייקח את זה דווקא לשם.

<מני יצחקי: אנחנו בוחנים את זה על העלויות והמחירים של האמל"ח וכלי הנשק.

<מני יצחקי: כשהמחירים יורדים כמובן הכמויות עולות וכו'.

<מני יצחקי: ואני חייב לומר את זה ואני אומר את זה בכנות רבה, אנחנו רואים שיש כניסה יותר גדולה מאשר היכולת לתפוס.

<מני יצחקי: אני עושה מבצע לתפוס כלי נשק או כמות רצינית מאד של רימונים.

<מני יצחקי: בוא בזמן יכול מישהו להכניס פנימה, לתוך המאגר, גניבה כזו או אחרת.

<מני יצחקי: אמרתי, או מייצור עצמי של כלי נשק במקומות מסוימים או גניבה מצה"ל, או לעשות פעולות כאלה ואחרות.

דוד אמסלם: לא, אני רוצה לחזק את מה שאתה אומר.

דוד אמסלם: זה קצת מטריד אותי.

דוד אמסלם: האם אתה כאחת הדמויות המרכזיות במשטרת ישראל, שאני מניח גם מגבשים את המדיניות.

דוד אמסלם: האם אתה לא רואה את הנושא של האמל"ח מסתובב ברחובות כנושא כמעט מספר אחת במדינת ישראל שצריך לעצור אותו?

<מני יצחקי: אני פתחתי בזה ואמרתי, שמבחינתנו זה אחד מהנושאים הליבתיים - - -

דוד אמסלם: לא, מני, אני שואל שאלה אחרת.

דוד אמסלם: אתה תתמקד בשאלה שלי, ברשותך.

דוד אמסלם: האם אתה כאחראי על התחום, או כמייצג כרגע את התחום, מזהה בעיה, מבקש אמצעים ולא נתנו לך כדי לעצור נשק בלתי חוקי?

<מני יצחקי: אז אני חוזר ואומר שסימנו את זה כבעיה מרכזית.

<מני יצחקי: אני לא חושב שהבעיה שלנו, כמודיעין, כיכולת כניסה למבצעי כניסה לעשות חיפושים וכו', אנחנו לא רואים בזה בעיה.

<מני יצחקי: אני רק אומר, הזמינות היא הבעיה ואני מגדיר בדיוק מה הבעיה.

<מני יצחקי: הבעיה, הזמינות בשוק של היכולת לרכוש את הדברים האלה.

<מני יצחקי: היום סיימנו מאתמול בלילה, בלי קשר לדיון הזה, עוד מבצע.

<מני יצחקי: 11 מבצעים רק מתחילת השנה, מבצעים שהם עם מרכז כובד ועם משקל סגולי רב.

<מני יצחקי: מבצע כזה יש לו היבטים מאד רציניים.

<מני יצחקי: אנחנו תופסים אלפי כלי נשק ואמל"ח.

<מני יצחקי: אלפי תיקים נפתחים, אבל, אבל, אבל, אנחנו מנגד או במקביל, אמורים לטפל בזמינות שהיא הבעיה של הדבר הזה.

יעל גרמן: אני לא מבינה.

דוד אמסלם: שנייה.

יעל גרמן: מה צריך ל - - -

דוד אמסלם: גברת גרמן.

<מני יצחקי: אנחנו נכנסים באופן שיטתי.

<מני יצחקי: אנחנו מטפלים יחד עם צה"ל ועם גורמים אחרים בזמינות.

<מני יצחקי: זה צעד אחד.

<מני יצחקי: אנחנו מטפלים ב-, אני לא קורא לזה איסוף.

<מני יצחקי: אם רוצים מבצע איסוף נשק, צה"ל עושה מבצעי איסוף נשק והוא עשה מבצעים כאלה ואני מתפלא שזה בכלל עולה, כי היו מבצעים, פורסמו.

דוד אמסלם: עזוב, מני, בוא תתייחס לעניין.

דוד אמסלם: עזוב את הסמנטיקה.

דוד אמסלם: אני שואל שאלה מאד פשוטה.

<מני יצחקי: אני לא מדבר סמנטיקה.

דוד אמסלם: אתה שמעת את הדוברים.

דוד אמסלם: אתה שומע את הנושאים שעולים פה, אתה גם שומע את ההנהגה הערבית כאן.

דוד אמסלם: אני עשיתי כאן, אמרתי לך, מספר דיונים בנושא.

דוד אמסלם: אני שמעתי גם את השר שלך, גם בדגשים והדגשתי את זה.

דוד אמסלם: אני שואל אותך שאלה מאד פשוטה.

דוד אמסלם: האם מישהו לא נותן אמצעים כדי לטפל בבעיה הזאת.

<מני יצחקי: לא.

<מני יצחקי: אין לי - - -

דוד אמסלם: אז מה התכנית שלך?

דוד אמסלם: בוא תדבר איתנו קדימה.

דוד אמסלם: לאן אתה רוצה לקחת את הדברים?

עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא אומר אין לי פתרון.

דוד אמסלם: אני רוצה לשמוע אותו.

<מני יצחקי: תקשיבו, מי שמנסה להבין מה שהוא רוצה להבין זה עניין אחד.

<מני יצחקי: אני חוזר ואומר, המשטרה לקחה את הנושא הזה בצורה מאד מאד ממוקדת ורצינית.

<מני יצחקי: המשטרה פועלת במבצעים שיטתיים.

<מני יצחקי: המשטרה נכנסת ומפעילה מודיעין.

<מני יצחקי: המשטרה עובדת על - - -

דוד אמסלם: הכל בסדר במשטרה?

דוד אמסלם: אני שואל.

דוד אמסלם: הכל בסדר?

<מני יצחקי: אני אסיים את המשפט וזה יהיה מובן.

<מני יצחקי: אנחנו עובדים על אלה שמייצרים והיה פה מי שאמר, הסוחרים הם בעיית הבעיות.

<מני יצחקי: אנחנו מטפלים נקודתית בסוחרים.

<מני יצחקי: אנחנו מטפלים ביכולות לאתר את הנשק הזה בהסלקות הקשות ששם הנשק נמצא.

<מני יצחקי: הפעולות האלה נעשות באופן שוטף.

<מני יצחקי: המודיעין מצויד והמון כלי איסוף קשים ויקרים מופנים לעניין הזה, על חשבון דברים אחרים.

דוד אמסלם: כמה כלי נשק לדעתך מסתובבים היום לא חוקי במגזר הערבי?

דוד אמסלם: תן לי הערכת אצבע.

<מני יצחקי: אני לא רוצה לתת הערכות.

דוד אמסלם: תן, מה איכפת לך? תן.

<מני יצחקי: אני לא.

<מני יצחקי: תשמע, אני איש מקצוע - - -

<קריאה: מה, זה בעיה?

דוד אמסלם: תן לי רק שנייה.

<מני יצחקי: תראו, אני לא מתכוון - - -

יעל גרמן: זה נורא מאכזב.

יעל גרמן: כחברת כנסת זה נורא מאכזב אותי.

דוד אמסלם: רק שנייה מני, אני רוצה לומר משהו כזה.

דוד אמסלם: תראה, עד עכשיו לא אמרת לנו כלום.

דוד אמסלם: אתה אומר לנו שהכל בסדר, אתם מטפלים, מבצעים - - -

<מני יצחקי: אני לא אמרתי.

דוד אמסלם: זה מה שאתה אומר.

דוד אמסלם: אני מסתכל קדימה.

דוד אמסלם: אני לקחתי את הדגש של השר שלך.

דוד אמסלם: למה הוא הדגיש את זה?

דוד אמסלם: בגלל שהוא הבין שיש בעיה.

דוד אמסלם: אני מניח שאם הוא לא היה מבין שיש בעיה, הוא לא היה שם דגש.

דוד אמסלם: זה לא אני שמתי את הדגש.

דוד אמסלם: משטרת ישראל, באמצעות השר לביטחון פנים הייתה פה לפני חמישה חודשים, שמה את הדגש בעצמה, לא אני.

<מני יצחקי: נו, אז מה הבעיה?

דוד אמסלם: אז אני שואל אותך שאלה.

דוד אמסלם: אתה, כאחראי על כל החקירות במשטרת ישראל ואני מניח שאתה חלק מגיבוש תפיסת האסטרטגיה המשטרתית, תספר לנו לאן אתה חושב שהמשטרה צריכה ללכת.

<מני יצחקי: אז אני בפעם השלישית אומר שאנחנו מבחינתנו יש לנו תכניות מקצועיות ומבצעיות, שאני מן הסתם לא אפרט פה, ואני אומר לך את הכיוונים.

<מני יצחקי: הכיוונים – לטפל בסחר, הטיפולים בזמינות.

<מני יצחקי: אם אתה רוצה שאני אסביר איך אנחנו מטפלים בזמינות - - -

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: אני ציפיתי לשמוע ממך להגיד לי - - -

יעל גרמן: זה מבצע ארצי.

יעל גרמן: האם מה ש - - -

דוד אמסלם: גברת גרמן, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

יעל גרמן: מה חדש ב - - -

דוד אמסלם: גברת גרמן, את מפריעה לי בדיון.

דוד אמסלם: בבקשה.

<מני יצחקי: אני עוד פעם חוזר.

<מני יצחקי: הזמינות היא בעיית הבעיות ואנחנו מטפלים בזמינות ויש לנו תכניות לטפל בזמינות ואני לא אפרט את התכניות.

<מני יצחקי: יש לנו תכניות לטפל בסחר ובסוחרים.

<מני יצחקי: יש תכניות מאד עמוקות ומסודרות ומן הסתם גם ברור לכם שאני לא אפרט את התכניות.

<מני יצחקי: אני אומר כבר, יש רצף של פעילויות מבצעיות עמוקות בתוך השטח.

<מני יצחקי: יש איסוף מודיעין כבד סביב העניין.

<מני יצחקי: יש תיאום מול צה"ל בעניין של העברה או של זליגה של ציוד אלמ"ח כזה או אחר פנימה לשטח.

<מני יצחקי: יש הקפדה על תיקים ואלפי תיקים שנפתחים, שהתיקים האלה יטופלו - - -

דוד אמסלם: רק שנייה ניצב יצחקי, אתה אומר לי שהכל בסדר?

דוד אמסלם: אני רוצה להבין.

דוד אמסלם: אתה כל הזמן אומר יש, יש, יש.

דוד אמסלם: יש בעיה או אין בעיה לדעתך?

<מני יצחקי: אני אחזור.

<מני יצחקי: אני מקווה שזה מוקלט.

<מני יצחקי: אמרתי בתחילת הדברים שלי שישנה בעיה של זמינות ונשק במגזר.

<מני יצחקי: עד כאן אני ברור?

<מני יצחקי: יש בעיה, נקודה.

דוד אמסלם: יפה.

דוד אמסלם: דרך אגב, מה אתם עושים כדי לפתור את הבעיה?

עיסאווי פריג': יש תכניות.

<מני יצחקי: אני חוזר עוד פעם, אנחנו מממשים תכניות הלכה למעשה היום, כל יום ובשנה האחרונה.

<מני יצחקי: בנוסף יש תכניות עתידיות - - -

דוד אמסלם: אז תדבר איתנו על זה.

דוד אמסלם: זה יותר מעניין אותי.

<מני יצחקי: אני לא אפרט את התכניות.

דוד אמסלם: לא ביקשתי שתפרט.

<מני יצחקי: אז אני אומר עוד פעם, התכניות מתמקדות בארגוני פשיעה, התכניות מתמקדות בסחר.

<מני יצחקי: התכניות מתמקדות בזמינות.

<מני יצחקי: אם אני צריך לפרט מה זה זמינות - - -

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: אני מצפה ממך לומר שאתה מבין את הבעיה, הבעיה לא התפתחה אתמול בבוקר ואתם מבינים, מזהים, שמים את הדגש על העניין, מתכוונים להשקיע יותר אמצעים, יותר שוטרים, להסיט לשם את האמצעים וזה מה שאני מצפה לשמוע ממך.

עיסאווי פריג': ומה היעדים.

דוד אמסלם: לא לספר לי מאיפה זה בא, את הבעיה אנחנו מכירים, אחרת לא היה דיון כאן.

עיסאווי פריג': דודו, גם מה היעדים.

<מני יצחקי: טוב, אוקיי, בסדר.

עיסאווי פריג': תכניות, תכניות.

דוד אמסלם: זה מה ש-?

<מני יצחקי: זה בדיוק מה שהיה לי לומר.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: הצבא, בבקשה, אלוף משנה ארז רבן.

<ארז רבן: כן, המשטרה הצבאית החוקרת.

<ארז רבן: אני ברשות

<ארז רבן: כם רוצה לומר כמה תובנות כדי שהדיון כאן יועשר.

<ארז רבן: אחד, צריך לזכור שבצה"ל מתקיים מתח שהוא מתחת מובנה בין זמינות האמל"ח לבין יכולת האבטחה של האמל"ח ואני מדבר על אבטחה ועל נשק ואמל"ח ביחד.

<ארז רבן: כלומר, כשאנחנו רוצים לאפשר לחיילים לצאת עם נשק הביתה, מטבע הדברים אנחנו מבינים שהשמירה על הנשק בבית היא יכולת מוגבלת.

<ארז רבן: מטבע הדברים, כשאנחנו רוצים את האמל"ח זמין לקווים באופן כזה שהחייל יוכל להגיב לאירוע ביטחוני, מבצעי, יכולת האבטחה היא פחותה מאשר בבונקר.

<ארז רבן: עד כאן צריך להבין את המתח המובנה בין זמינות האמל"ח לבין יכולת האבטחה של האמל"ח.

<ארז רבן: לגבי הנתונים, הייתי רוצה לספר לכל חברי הכנסת כאן, שבשנה האחרונה חלה ירידה בהיקף גניבות הנשק מצה"ל.

<ארז רבן: אם בשנת 2014 נגנבו 92 כלי נשק מצה"ל, בשנת 2015 סיכמנו את השנה עם 67 כלי נשק שנגנבו, שליש מהם גם החזרנו.

דוד אמסלם: דרך אגב, הזליגה מצה"ל היא בסדרי גודל של 100 כלי נשק בשנה או 60?

דוד אמסלם: אני מבין שאנחנו מדברים על עשרות אלפים.

עיסאווי פריג': שכחת את האפסים אולי, לא?

<ארז רבן: ברשותך, אני מנהל 4,000 תיקי חקירה בשנה, מתוכם בשנים האחרונות אני אתן את המספרים של כלי הנשק שנגנבו בצה"ל ובערך בכל שנה שליש מהם אנחנו גם מצליחים לתפוס.

<ארז רבן: להלן המספרים.

<ארז רבן: בשנת 2010 נגנבו 113 כלים.

<ארז רבן: בשנת 2011 נגנבו 55 כלי נשק.

<ארז רבן: בשנת 2012 נגנבו 89 כלי נשק.

<ארז רבן: בשנת 2013 נגנבו 61 כלי נשק.

<ארז רבן: בשנת 2014, שהיא שנה של צוק איתן - עם הרבה כלי נשק בחוץ - נגבנו 92 כלי נשק, ובשנה האחרונה 67 כלי נשק.

<ארז רבן: להלן ההתפלגות: כשליש מהנשקים האלה נגנבים מבתים של חיילים, חלקם נגנבים מיחידות הצבא ועוד חלק מכלי נשק, בשני אירועים בשנה האחרונה, היא פריצת נשקייה למשל בנאות מרדכי, בקיבוץ שטויוטה חיברה חבל והצליחה לפרוץ את הנשקייה משם, וגניבת נשק מ - - -

דוד אמסלם: ארז, כמה נשקים נגנבים בצה"ל בשנה?

עיסאווי פריג': הוא אמר לך.

<ארז רבן: אז אני מסביר.

<ארז רבן: התשובה היא בשנה האחרונה נגנבו 67 כלי נשק מצה"ל.

דוד אמסלם: רק שנייה, אני רוצה להבין.

<ארז רבן: אני עונה לך.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: כשאני שומע את ניצב יצחקי אומר שצריך לטפל במקורות, הוא מתכוון ב-67 האלה?

<ארז רבן: רק רגע.

<ארז רבן: ניצב יצחקי מדבר ובצדק לא רק על נשק, אלא גם על אמל"ח.

<ארז רבן: אמל"ח כולל גם פריטים נוספים שגורמים נזק, וצריך להבין שהדיון הוא עמוק יותר רק מכלי הנשק.

<ארז רבן: כדי שנבין על מה מדובר, מדובר גם על אמל"ח שזולג מצה"ל?

דוד אמסלם: כמה?

<ארז רבן: כאן המספרים הם גדולים ומטרידים.

<ארז רבן: אני רוצה לומר שבצה"ל - - -

עיסאווי פריג': מה ההבדל?

עיסאווי פריג': אנחנו לא מבינים.

דוד אמסלם: לא, לא, אל תענה.

דוד אמסלם: תמשיך.

<ארז רבן: וכאן אני רוצה להסביר שבשיתוף פעולה אדוק מאד של ניצב מני יצחקי בכבודו ובעצמו אצל סגן הרמטכ"ל, שהוא מגיע מספר פעמים ומוביל את צה"ל וסגן הרמטכ"ל בעצמו, שמקיים דיונים איטיים בהערכת מצב משלימה שהוא מקיים אצלו, מתקיימת פעולה שיטתית ועקבית שהיא מגובה בתפיסה שלמה, שנקראת תפיסת המגה, שהיא תפיסה שמורכבת משלושה מאמצים של מניעה, של גילוי ושל התרעה.

<ארז רבן: שיש לכל המאמצים האלה תפיסה סדורה, עם מאמצי משנה סדורים, על מאמץ גדול מאד שצה"ל עושה ועשה ויעשה גם, בכל מה שקשור לאבטחת האמל"ח והנשק בצה"ל.

<ארז רבן: נעשו הרבה מאד פעולות, לרבות מבצע ענק שתחילתו השנה של סימון רימוני הרסס בדחיפתה של המשטרה, כדי שנוכל לעלות על מקורות האמל"ח.

דוד אמסלם: תודה.

<ארז רבן: ברשותך, אני רוצה עוד משפט אחד, אם אפשר.

<ארז רבן: אני כאיש אכיפה בשלושים השנה האחרונות רוצה לתרום לדיון הזה ולומר שיצירת תרבות של קיום חוק במדינה, אינה מורכבת רק ממשטרה ומאכיפת החוק.

<ארז רבן: היא מורכבת קודם כל ובראש ובראשונה מחינוך.

דוד אמסלם: כן, כן, אבל זה לא הנושא כרגע.

<ארז רבן: נכון, אבל זה בהחלט חשוב.

דוד אמסלם: אני מבקש ממך שתיתן את ההיבט הצבאי.

דוד אמסלם: עזוב.

<ארז רבן: 99% מהאנשים מקיימי חוק, כי מחזקים אותם לקיים חוק.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: רבותי, תודה רבה.

דוד אמסלם: רבותי, אני מצטער שאנחנו לא יכולים - - -

עיסאווי פריג': רק להגיד מילה, אני לא דיברתי.

עיסאווי פריג': אני שמעתי חצי מיליון כלי נשק.

דוד אמסלם: אבל אני רוצה לסכם.

דוד אמסלם: יש לי שלוש דקות לסכם את הדיון.

עיסאווי פריג': בבקשה.

דוד אמסלם: אז אלף אני מתנצל על זה שלא נתנו לכל חברי הכנסת לדבר, בגלל שהדיון מסתיים בעוד - - -

<קריאה: אפשר דיון המשך?

דוד אמסלם: אין בעיה, יכול להיות.

דוד אמסלם: אז לכן אני רוצה לסכם ולומר, קודם כל כמו שאמרתי, עשינו כאן דיון לפני מספר חודשים ואני שמחתי על כך שהשר לביטחון הפנים נתן למשטרה במסגרת שלושת הדגשים, את הדגש הזה לגבי הנושא של הטיפול בכל הביטחון במגזר הערבי, בדגש גם על פתיחת תחנות בתוך היישובים ולתת להם את תחושת הביטחון, בגלל גם שאני באמת מאמין שאין דבר שהוא סלקטיבי.

דוד אמסלם: ברגע שיש בעיית ביטחון ביישובים הערבים, בסופו של דבר זה זולג לכל מדינת ישראל.

דוד אמסלם: לכן, בלי קשר, גם אם זה לא היה זולג היה צריך לטפל בזה, אבל בסופו של עניין הבעיה היא באמת של כל המדינה.

דוד אמסלם: ולכן אני שמחתי על כך שהוא נתן את הדגש הזה.

דוד אמסלם: אני מניח שהוא שם את הדגש בגלל שהוא הבין שיש בעיה.

דוד אמסלם: אם לא הייתה בעיה, לא היה דגש.

דוד אמסלם: ואני חושב שהבעיה המרכזית בכל מדינה בכלל בהתנהלות של אזרחים, זה ברגע שיש כלי נשק שמשוטטים ברחובות בלי שום פיקוח.

דוד אמסלם: זה בעצם משתק את החברה.

דוד אמסלם: זה משתק את השדרה המרכזית של התפיסה הדמוקרטית בכלל במדינה וגם במדינות לא דמוקרטיות.

דוד אמסלם: לא יעלה על הדעת שיש עשרות אלפי, אני קורא המחקר של מרכז המחקר והמידע של הכנסת, שממנו אני ניזון.

דוד אמסלם: יש עשרות אלפי כלי נשק מסתובבים ללא רישיון.

דוד אמסלם: לדעתי זה דבר חמור ביותר, בגלל שממנו נגזרות כל שאר הבעיות האחרות.

דוד אמסלם: ואני מאמין, וכאן אני עונה לחברים שלי הערבים.

דוד אמסלם: תראו, אני מאמין שכשלא שומרים על החוק במקום אחד, בנושא אחד, אז הוא זולג לנושא אחר וכו' וכו'.

דוד אמסלם: זאת אומרת אין סלקטיביות גם בזה, ובחברה, ברגע שגם בחברה הערבית מסתובבים הרבה כלי נשק ולא אוכפים שם את החוק, ואני באמת חושב שלא אוכפים את החוק שם, בגלל שאם היו אוכפים באופן דרמטי, אז לא היו שם כלי נשק.

דוד אמסלם: אז זה מתגלגל גם לאזורים אחרים, יורים בחתונות ומרביצים לאישה ומוכרים סמים ובסוף גם בונים את העבירה הבלתי חוקית והכל, בגלל שבן אדם, אזרח, רואה שכל עבירה שהוא עושה אף אחד לא מטפל בה, הוא ממשיך.

דוד אמסלם: זה כמו בילדים.

דוד אמסלם: כשהילד מתחיל לנסות אותך בדבר קטן, הוא רואה אתה לא עוצר, אז הוא ממשיך לדבר גדול.

דוד אמסלם: לכן אני אישית חושב שזה דבר כל כך בסיסי, שחייבים לטפל בו.

דוד אמסלם: ומשטרת ישראל צריכה להכין, ואני דיברתי עם השר, אני הבנתי ממנו שישנו גיבוש של תכנית.

דוד אמסלם: בגלל שאני רואה את זה כאבן יסוד עצומה בכל הנושא של טיפול בכלל בחוק במדינת ישראל.

<שירלי אברמי: אדוני, רק לתקן.

דוד אמסלם: בבקשה, שירלי.

<שירלי אברמי: שירלי אברמי, מנהלת מרכז המחקר והמידע של הכנסת.

<שירלי אברמי: רק תיקון טעות.

<שירלי אברמי: במסמך שכתבה החוקרת שלנו ראדה חסייסי, לא הוזכר מספר כלי נשק, והמספר שהזכרת של עשרות אלפים, הוא של תיקים שנפתחו ולא של כלי נשק.

דוד אמסלם: אוקיי ,אני מקבל.

דוד אמסלם: אני מניח, דרך אגב, שכל אחד גם יש לו את ההערכות הפרטיות של עצמו וכו'.

דוד אמסלם: אנחנו גם חיים במדינה, גם קוראים עיתונים וכו'.

דוד אמסלם: אנחנו מבינים שהבעיה שם היא חמורה, ולכן אני מניח שגם המשטרה עצמה לא מתכחשת לעניין.

דוד אמסלם: לכן אני מצפה מהמשטרה גם לענות ככה.

דוד אמסלם: לא לבוא ולהתחיל לספר מה עושים.

דוד אמסלם: מה עושים זה בסדר.

דוד אמסלם: השאלה היא מה לא עושים ומה צריך עוד לעשות.

דוד אמסלם: זאת השאלה שצריך לשאול.

דוד אמסלם: לכן אני בעצם אעשה שני דיונים.

דוד אמסלם: אני אעשה דיון אחד, המשך דיון לגבי הנושא הזה בעוד מספר חודשים כאן בוועדה, על מנת לראות בעצם מה-.

דוד אמסלם: כשהשר אמר שאתם הולכים לאשר אצלו את התכניות, אז אחרי זה אנחנו נרצה לקבל דיווח מסוים.

דוד אמסלם: דבר שני, בקטע יותר אופרטיבי, אני גם אכנס את ועדת המשנה לקבל שם פרטים קצת יותר מדויקים לגבי מה עשיתם.

דוד אמסלם: בגלל שכמו שאמרתי, אני רואה את זה כלב ליבו של הנושא של אכיפת החוק.

דוד אמסלם: אזרח רגיל, כשמסתובב לידו אקדח לא חוקי, הוא משותק.

דוד אמסלם: הוא משותק.

דוד אמסלם: הוא גם לא מקבל את זה.

דוד אמסלם: הוא לא מצליח גם להבין איך זה קורה.

דוד אמסלם: הוא מפחד.

דוד אמסלם: הוא מפחד מדברים פשוטים.

דוד אמסלם: מאיפה הוא חונה את האוטו והוא מפחד להתווכח עם אותו אחד שמסתובב לו עם נשק, וההוא אומר לו תשמע אדוני, תעשה ככה וככה ומתפתחים פה דברים שהם הזויים מבחינת האזרחים.

דוד אמסלם: לכן אני רואה את זה כאבן הראשה של שלטון החוק, יותר מכל בעיה אחרת במדינה.

דוד אמסלם: לכן זה מה שאני אעשה בעזרת השם.

דוד אמסלם: אני מודה לכם.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה לחזק אתכם.

דוד אמסלם: אולי ישמע שאני רק מבקר אתכם, אבל תראו, בסופו של דבר באמת אתם השליח כאן, לתשומת ליבכם.

דוד אמסלם: אבל א' אני יודע שאתם עושים את העבודה.

דוד אמסלם: זה לקום בבוקר, ללכת, לרוץ, לפרוץ לבית, לפעמים גם יורים, לפעמים גם מקבלים אלימות נגדית.

דוד אמסלם: באמת שאפו.

דוד אמסלם: אני באמת בא מהזווית האחרת.

דוד אמסלם: וכאן באמת, לשוטרי משטרת ישראל מגיע באמת את כל ההצדעה, את כל הפרגון ואת כל הגב בנושאים האלה, ובאמת הערכה גדולה.

דוד אמסלם: אני לא בא לשוטרים.

דוד אמסלם: אני בא לקטע יותר, אני מניח שלאמצעים.

דוד אמסלם: ברגע שיתנו לכם יותר אמצעים, אני מניח שלא תהיה בעיה שתגייסו יותר שוטרים ותעשו את כל המבצעים על פי מה שצריך.

דוד אמסלם: אז באמת הערכה כאן גם למשטרה ובעזרת השם אני אעשה את הדיונים האלה ואני מקווה שבעסק הזה נבוא ובעצם נצמצם את התופעה הזאת.

דוד אמסלם: תודה רבה לכולם.