ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 134, 2016-02-29 10:00

ניסן סלומינסקי: בוקר טוב.

ניסן סלומינסקי: אנחנו פותחים את ישיבת ועדת החוקה, חוק ומשפט.

ניסן סלומינסקי: הנושא שבפנינו הוא הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון) (השעיית חבר הכנסת שהתקיים בו האמור בסעיף 7א).

ניסן סלומינסקי: הייעוץ המשפטי יקרא את הצעת החוק, ואחר כך יעלה כמה נושאים שהייעוץ מרגיש שהם נושאים לדיון.

ניסן סלומינסקי: לאחר מכן כל אחד יוכל לדבר, אם הוא ירצה להתייחס לנושאים או לדברים אחרים.

ניסן סלומינסקי: יהיה זמן לכל אחד לומר את דברו.

מיכל רוזין: יהיה גם דיון?

ניסן סלומינסקי: אמרתי.

מיכל רוזין: בדרך כלל אתה נותן זמן של שתי דקות, ולא דיון.

ניסן סלומינסקי: תלוי איך שזה יהיה.

ניסן סלומינסקי: חוץ מזה, בשבוע שעבר היה דיון מאוד מכובד, כל אחד דיבר והיה זמן.

דב חנין: המילה "מכובד" על הדיון של שבוע שעבר היא מילה שאני מציע למחוק אותה מהפרוטוקול.

דב חנין: היה דיון מאוד לא מכובד.

ניסן סלומינסקי: צר לי שאתה יצאת, אבל נשארו אחרים והיה דיון מכובד מאוד.

ניסן סלומינסקי: כל אחד יכול היה להתבטא, כולל הגופים החיצוניים.

דב חנין: זה מזכיר לי אולמרט, מכובד במובן הלא מכובד.

ניסן סלומינסקי: סיגל, בבקשה.

<סיגל קוגוט: הצעת חוק יסוד הכנסת (השעיית חבר הכנסת שהתקיים בו האמור בסעיף 7א).

<סיגל קוגוט: "(1) הכנסת רשאית, ברוב של 90 חברי הכנסת, להחליט להשעות חבר הכנסת אם קבעה שהתקיים בו, לאחר היבחרה של אותה כנסת, האמור בסעיף 7א(א) לגבי מועמד; בהחלטה כאמור, תקבע הכנסת את תקופת ההשעיה, ויכול שתהיה עד תום כהונתה של אותה כנסת".

<סיגל קוגוט: בסעיף הזה אני רוצה שתשימו לב למילים "לאחר היבחרה של אותה כנסת", כלומר המעשה שבגינו אפשר לפתוח בהליך הוא לא מעשה ישן שנדון או שיכול היה להיות נדון בוועדת הבחירות המרכזית, אלא מעשה חדש שנעשה באותה כנסת.

<סיגל קוגוט: 7א(א) הכוונה היא לשלוש העילות של סעיף 7א, ציטטתי אותן בתחתית אותו עמוד שתוכלו לראות: שלילת קיומה של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית, הסתה לגזענות או תמיכה במאבק מזוין של מדינת אויב או של ארגון טרור נגד מדינת ישראל.

<סיגל קוגוט: "(2) החלטה כאמור בפסקה (1) תתקבל לפי הצעת ועדת הכנסת שהתקבלה ברוב של שלושה רבעים מחבריה, על בסיס בקשה של 61 חברי הכנסת.

<סיגל קוגוט: (3) מי שחברותו בכנסת הושעתה לפי פסקה (1), משרתו תתפנה כעבור 10 ימים מיום החלטת הכנסת, אולם בתקופה שמהחלטת הכנסת ועד ההשעיה, הוא לא יהיה רשאי להשתתף בישיבות הכנסת או בישיבות ועדה של הכנסת אלא לצורך הצבעה בלבד".

<סיגל קוגוט: ההשעיה היא לצורך הגשת ערעור.

<סיגל קוגוט: בתקופה הזאת יחסי הכוחות לא ייפגעו, כי האיש יוכל להיכנס ולהצביע.

<סיגל קוגוט: "(4) פרטים לעניין הגשת הבקשה, הדיון בה וההשגה על ההחלטה ייקבעו בחוק או בתקנון הכנסת".

<סיגל קוגוט: "תחולה – 3.

<סיגל קוגוט: בקשה כמור בסעיף 42ב(ד)(2) לחוק היסוד כנוסחו בסעיף 1 לחוק יסוד זה לא תוגש אלא בעקבות מעשה שנעשה לאחר תחילתו של חוק יסוד זה".

רויטל סויד: מה המשמעות בסעיף 4, שיש הליך פרוצדוראלי מאוד מאוד גדול?

<סיגל קוגוט: אקרא את זה עכשיו.

<סיגל קוגוט: הצעת חוק הכנסת, זה החוק הרגיל שהוא יותר מפורט, השעיית חבר הכנסת שהתקיים בו האמור בסעיף 7א.

<סיגל קוגוט: "1.

<סיגל קוגוט: בחוק הכנסת, התשנ"ד-1994, אחרי פרק ד' יבוא: פרק ד'1: השעיה של חבר הכנסת שהתקיים בו האמור בסעיף 7א לחוק-יסוד: הכנסת.

<סיגל קוגוט: 8א.

<סיגל קוגוט: (א) בקשה לפי סעיף 42ב(ד) לחוק-יסוד: הכנסת תוגש ליושב-ראש הכנסת בכתב, בצירוף נימוקים והחומר שעליו מתבססת הבקשה" – כלומר, גם הראיות – "והוא יעבירנה לוועדת הכנסת לדיון".

מיכל רוזין: בית-משפט.

<סיגל קוגוט: "(ב) החליטה ועדת הכנסת שלא להציע להשעות את חבר הכנסת, תהא החלטה סופית".

מיקי רוזנטל: את מקריאה את זה ורק אחר כך מבהירה?

<סיגל קוגוט: כן.

ניסן סלומינסקי: אחר כך כל אחד יוכל לדבר.

מיקי רוזנטל: יש לנו שאלות הבהרה.

רויטל סויד: אנחנו לא רוצים רק לדבר, אנחנו גם רוצים לקדם את הדיון.

<סיגל קוגוט: ברור.

<סיגל קוגוט: הבקשה צריכה להיות חתומה על-ידי מספר האנשים שחוק-יסוד: הכנסת מתייחס אליהם.

<סיגל קוגוט: כרגע זה 61.

<סיגל קוגוט: היא מוגשת בכתב ליושב-ראש הכנסת.

<סיגל קוגוט: גם הנימוקים צריכים להיות כלולים בה וגם הראיות צריכות להיות כלולות בה.

רויטל סויד: יושב-ראש הכנסת לא אמר פה בישיבה הקודמת שהוא רוצה שזה יהיה ברוב של יותר מ-61?

רויטל סויד: אנחנו מתנגדים להכול, אבל כך אמר יושב-ראש הכנסת.

ניסן סלומינסקי: כרגע מקריאים מה יש פה.

<סיגל קוגוט: מקריאים מה יש פה, ואז אני אתייחס.

דב חנין: מי כתב את מה שיש פה?

<סיגל קוגוט: אני כתבתי את זה, לבקשתו של יושב-ראש הוועדה.

<סיגל קוגוט: "(ב) החליטה ועדת הכנסת שלא להציע להשעות את חבר הכנסת, תהא החלטתה סופית.

<סיגל קוגוט: (ג) ועדת הכנסת לא תציע, והכנסת לא תחליט, להשעות חבר הכנסת מכהונתו, אלא לאחר שניתנה לו הזדמנות להשמיע את טענותיו, ואם היה המעשה שבעקבותיו הוגשה הבקשה עבירה פלילית לכאורה – גם ליועץ המשפטי לממשלה; חבר הכנסת רשאי להיות מיוצג בוועדה על ידי עורך דין".

רויטל סויד: לא הבנתי.

רויטל סויד: זאת אומרת יכולה להיות סיטואציה שבה יש גם עבירה פלילית שהיועץ המשפטי יכול לדון?

רויטל סויד: זה כפל הליכים.

<סיגל קוגוט: יכול להיות.

רויטל סויד: אבל אין בשום מקום כפל הליכים.

רויטל סויד: בשום דבר במדינה אין כפל הליכים.

<סיגל קוגוט: יש.

רויטל סויד: אם זה פלילי, אז זה פלילי.

רויטל סויד: ואז משעים את זה מכוח 1.

<סיגל קוגוט: אם זה פלילי, אדם יכול לעמוד לדין פלילי באותה מידה בדין המשמעתי.

<סיגל קוגוט: בשירות המדינה, למשל, יכולים לפטר אותו מהעבודה.

מיכל רוזין: אבל הוא לא נבחר ציבור.

<סיגל קוגוט: תכף נדבר על זה.

<סיגל קוגוט: אבל פה נאמר האם ייתכן שאותו מעשה יצמיח כמה סוגים של סנקציות.

<סיגל קוגוט: כן, זה ייתכן.

<סיגל קוגוט: "(ד) ועדת הכנסת לא תדון ולא תחליט על השעיית חבר הכנסת מכהונתו, אלא אם כן הודיעו לחברי הוועדה על קיום הדיון וההצבעה לפחות 10 ימים מראש; הכנסת לא תדון כאמור אלא אם כן הודיע יושב ראש הכנסת לחבר הכנסת על קיום הדיון וההצבעה, לפחות 10 ימים מראש.

<סיגל קוגוט: (ה) הדיון בוועדת הכנסת יתקיים בתוך שלושה שבועות מהיום שהגיעה אליה הבקשה, במועד שיקבע יושב ראש הוועדה; הדיון בכנסת יתקיים בתוך שלושה שבועות מיום החלטת ועדת הכנסת, במועד שיקבע יושב ראש הכנסת.

<סיגל קוגוט: (ו) על החלטת הכנסת להשעות חבר הכנסת רשאי הוא לערער לבית המשפט העליון, ועל הערעור יחולו הוראות סעיף 64(ב1) לחוק הבחירות לכנסת, בשינויים המחויבים.

<סיגל קוגוט: (ז) על סדרי הדיון בוועדת הכנסת, יחולו הוראות תקנון הכנסת קביעת חסינות או נטילת זכות מחבר הכנסת".

<סיגל קוגוט: לגבי סעיף (ו) של זכות הערעור, בדיני הבחירות קבועים שני סוגים של תקיפות.

<סיגל קוגוט: האחת בעניין פסילת רשימות היא זכות ערעור לבית המשפט העליון.

<סיגל קוגוט: השנייה, בעניין של פסילת מועמד, היא אישור של בית המשפט העליון.

<סיגל קוגוט: כאן יושב-ראש הוועדה בחר בערעור.

<סיגל קוגוט: אישור הכוונה היא שבלי אישורו של בית המשפט העליון ההחלטה לא משתכללת.

<סיגל קוגוט: בית המשפט העליון הוא חלק ממנגנון קבלת ההחלטה.

רויטל סויד: ולמה אנחנו לא משאירים את זה כמו בוועדת הבחירות?

רויטל סויד: למה זה צריך להיות כערעור?

<סיגל קוגוט: אפשר.

<סיגל קוגוט: ערעור היום הוא נקוט בדיני פסילת הרשימות.

<סיגל קוגוט: אישור נקוט בדיני פסילת המועמד הבודד.

<סיגל קוגוט: הכוונה היא שהביקורת השיפוטית אכן תיעשה לגופה של ההחלטה, אבל ההחלטה משתכללת גם לפני שיש ביקורת שיפוט.

מיקי רוזנטל: מה קורה למועמד עד החלטת בית המשפט העליון?

<סיגל קוגוט: כתבנו בחוק יסוד: הכנסת, ש-10 ימים ההחלטה לא נכנסת לתוקף.

<סיגל קוגוט: בית המשפט העליון יהיה רשאי להוציא צווים בשעה שהוא דן בערעור.

מיקי רוזנטל: צו נגד הכנסת?

<סיגל קוגוט: בהחלט.

רויטל סויד: סיגל, יש חוות דעת שלך על החוק הזה ככה?

<סיגל קוגוט: רגע.

<סיגל קוגוט: רציתי להתייחס לכמה נקודות.

<סיגל קוגוט: קודם רציתי שתבינו מה כתוב כאן.

<סיגל קוגוט: אחר כך אפשר להתייחס לכמה נקודות שאני חשבתי שצריכות לעלות כאן בערעור.

יעל גרמן: אפשר לשאול שאלה פרלימינרית אותך כיועצת משפטית, לפני שמתייחסים לזה?

יעל גרמן: יש לנו המסמך שלך, שאת כתבת.

מיכל רוזין: לכאורה בשמנו.

יעל גרמן: כן.

יעל גרמן: ואת כותבת שמוצע לשקול את התיקונים הבאים.

<סיגל קוגוט: אז אני רוצה עכשיו להתייחס לזה.

<סיגל קוגוט: הבעיה המרכזית במנגנון הזה – אני רואה אותו כבעיה מרכזית – שככל שחברי הכנסת חושבים שיש בעיה עם סעיף 7א, ראוי לדון בסעיף 7א.

<סיגל קוגוט: יש לנו גם הצעה על השולחן, ואני מניחה שנדון בה.

<סיגל קוגוט: אבל מה שנעשה כאן זה ניסיון בצורה עוקפת, בצורה של מנגנון ערעור על בחירת הציבור לעשות תיקונים בדבר שאני חושבת שהבעיה שלו מונחת במקום אחר.

<סיגל קוגוט: הבעיה של הכנסת היא בהיותה גוף שהליך מעין שיפוטי אינו הולם אותה.

<סיגל קוגוט: נאוה בוקר בדיון הקודם הביעה עלבון מהאמירות האלה במסמך שלנו.

<סיגל קוגוט: אין לנו אלא כבוד כלפי הכנסת, אבל היא גוף שמייצג את הציבור ופועל לפי משמעת קואליציונית.

<סיגל קוגוט: הוא לא יכול לפעול אחרת.

<סיגל קוגוט: לא אכנס פה לדיונים חוקתיים על היחס בין המצפון האישי של חבר הכנסת והיותו חבר מפלגה ונבחר ציבור שצריך גם לשאת במשמעת קואליציונית.

<סיגל קוגוט: אבל ברור שבלי משמעת קואליציונית הבניין הזה לא מתפקד, וברור שחבר הכנסת, כשהוא פועל בכנסת, הוא פועל מתוך תוקף שליחותו כנציג ציבור.

<סיגל קוגוט: כל התכונות האלה, שהן פשוט אינהרנטיות ומאפיינות את הבית הזה, וטוב שכך, אינן הולמות הליך מעין שיפוטי.

<סיגל קוגוט: לכן עד היום כשהיו הליכים מעין שיפוטיים בכנסת הם היו מוגבלים בכל מיני צורות.

<סיגל קוגוט: ההליכים בוועדת האתיקה הם חשאיים, ויחס הכוחות בוועדת האתיקה לא דומה למפתח הסיעתי הרגיל בתוך הבית.

<סיגל קוגוט: הדיונים בענייני חסינות, הטריגר שלהם זה הליך של היועץ המשפטי לממשלה, שהוא גוף אחר חיצוני ומקצועי, או לחילופין בשלילת זכויות הכנסת לא יכולה להגיע למצב קטלני.

<סיגל קוגוט: היא יכולה לשלול זכות מחבר כנסת, זו אכן פגיעה, אבל היא מעמידה אותו בסופו של דבר כמו כל אדם רגיל, אם שוללים זכות מסוימת לחבר הכנסת.

<סיגל קוגוט: ועדת האתיקה ראשית אכן לעשות משפט חברים, כי ברור שהבית הזה – צריך שיהיה אכפת לו מכבוד הבית.

<סיגל קוגוט: אבל גם אם העונש הוא צורב, הוא לא עונש קטלני.

<סיגל קוגוט: היא לא עושה אובר-רולינג על הציבור.

<סיגל קוגוט: כאן אני רוצה לדגום מדיוני החסינות את הקושי של הכנסת כשופטת.

<סיגל קוגוט: בדיוני החסינות בעבר, הרעיון האנליטי היה מאוד נכון, שהרשות המבצעת לא תרדוף את חבר בית הנבחרים בהיותו נציג הציבור.

<סיגל קוגוט: לכן אי-אפשר היה להעמיד מישהו לדין, אלא אם כן הסירו את חסינותו בוועדת הכנסת.

<סיגל קוגוט: עם השנים ראתה ועדת הכנסת שהרעיון האנליטי נתקל בקשיים של ממש של משפט חברים.

<סיגל קוגוט: לכן בתחילה היא תיקנה את חוק החסינות וקבעה שעבירות קלות כמו עבירות תעבורה – לא יצטרכו להסיר בגינן חסינות, כי היו מקרים שגם חבר כנסת שנהג ב-180 קמ"ש התקשו פה להסיר את חסינותו.

<סיגל קוגוט: ובסופו של דבר, אחרי דיונים נוספים, הכנסת החליטה להפוך את מנגנון החסינות הדיונית כך שחבר כנסת צריך לבקש חסינות, ולא היועץ המשפטי לממשלה להסיר חסינות.

<סיגל קוגוט: גם זה, אחרי שהיא ראתה שהחברים מתקשים להפעיל משפט חברים, גם בתיקים של שוחד או העתקת עבודות ותיקי מרמה.

<סיגל קוגוט: זה קושי אינהרנטי של משפט חברים.

<סיגל קוגוט: כשופט, חבר הכנסת לא אמור להיות נציג ציבור, הוא לא אמור לשאת את עיניו למי שבוחר אותו למרכז המפלגה, למשמעת הסיעתית, אלא לפעול לפי מיטב מצפונו.

<סיגל קוגוט: קשה לעשות את הדבר הזה כחבר כנסת, כי הוא לא יכול שלא להסתכל על העמדה המפלגתית ולא יכול שלא להסתכל על הגוף הבוחר אותו.

<סיגל קוגוט: לכן ההצעות שאני אציע לכם לדיון, בהנחה שאתם רוצים לקדם את הצעת החוק הזאת ולתקן בעיות של 7א בצורת מנגנון של אובר-רולינג אחרי שאדם נבחר – וכל הנושא של הזכות לבחור ולהיבחר דובר בישיבה הקודמת על-ידי היועץ המשפטי לכנסת וכתבתי עליו, ברור שהוא א-ב של דמוקרטיה ואני לא צריכה לחזור על זה פה – הנושאים שאני חושבת שאתם צריכים לקחת בחשבון כשאתם דנים פה בטקסט הם אלה שנועדו לנטרל את הקושי של הכנסת כגוף שופט, ככל האפשר.

<סיגל קוגוט: הדבר הראשון הוא הרוב שבו צריך להיפתח ההליך הזה.

<סיגל קוגוט: גם תובע שמגיש כתב אישום ולא צריך מלכתחילה לחשוב שהראיות שיש לו הן מעבר לכל ספק סביר, צריך שיהיה לו יסוד טוב להרשעה.

<סיגל קוגוט: אחרת הוא מתאנה לאנשים ולא עושה את תפקידו.

<סיגל קוגוט: וכאן קל וחומר בן בנו של קל וחומר.

<סיגל קוגוט: לא מדובר כאן במצב שבו התגלו תוך כדי ההליך ראיות חסויות, האזנות סתר.

<סיגל קוגוט: לא מדובר בעד מדינה שפתאום יכזיב או לא יכזיב על דוכן העדים.

<סיגל קוגוט: הראיות שאתם ייפתח ההליך מן הסתם יהיו אלה שאתן הוא יסתיים.

<סיגל קוגוט: היכולת לשכנע 30 חברי כנסת בין השלב של פתיחת ההליך לסיום ההליך היא יכולת קלושה, ולכן הסכמה שההליך הזה ייפתח ב-61 חברי כנסת, שהוא רוב קואליציוני פשוט, היא פתח להתעמרות באנשים, הגם שמי שמגיש את הבקשה יודע שאין לה שום סיכוי, וההיטלטלות כל הזמן בהליכים עם עורכי-דין ופגיעה ביכולת התפקוד של חבר הכנסת היא כזאת שלא מוצדק שיהיה פער כל כך גדול בין הפתיחה של ההליך לסיומו.

<סיגל קוגוט: הרוב צריך להיות משמעותי בהרבה, וצריך לטעמי לכלול גם חברי אופוזיציה.

<סיגל קוגוט: זה שובר.

<סיגל קוגוט: זה מראה שיש באמת הסכמה רחבה בבית, ולא מדובר כאן בקואליציות ובמשמעת סיעתית.

<סיגל קוגוט: זה הנושא הראשון.

<סיגל קוגוט: הנושא השני שאני חושבת שצריך לתת עליו את הדעת הוא השעיה אל מול הדחה.

<סיגל קוגוט: לכאורה השעיה לתקופה קצרה היא מידתית יותר, היא מאפשרת לתת עונש של סנוקרת במקום גרזן בראש.

<סיגל קוגוט: אבל האמת היא שאם אכן מתייחסים ברצינות למבחנים שקבע בית המשפט וקובעים שאדם באופן דומיננטי, שיטתי, חוזר ונשנה, כמשנה עיקרית שלו, מפר עיקרים שהם אכן עיקרים בפרשנות של בית המשפט לעיקרים האלה, שאחר כך אוכל לציין אותם, מי שירצה לשאול על הפרשנות של בית המשפט לעילות של סעיף 7א – אין מקומו בבית המחוקקים, כפי שאין מקומו להיבחר.

<סיגל קוגוט: היכולת להשעות אותו לתקופה קצרה משמעה שיהיה כרסום במבחנים של בית המשפט, כי להשעות מישהו לחודש זה בעצם עונש משודרג של ועדת האתיקה.

<סיגל קוגוט: לא כדאי לערבב בדברים האלה, ולא כדאי להפוך את הכנסת לוועדת אתיקה משודרגת.

<סיגל קוגוט: הכוונה פה היא שאם אכן ישתכנעו חברי הכנסת שכלו כל הקצים, כפי שאמר השופט עמית, החץ האחרון בהשבתה של הדמוקרטיה המתגוננת אכן התקיים כאן, אז עושים את זה.

<סיגל קוגוט: אבל לא כעונשים משודרגים למה שיש היום.

<סיגל קוגוט: ולכן אני חושבת שכדאי לכם לשקול שזה יותנה באמת כתמונת ראי לסעיף 7א, הדחה ולא השעיה.

<סיגל קוגוט: דבר נוסף שרציתי לשים לפתחכם הוא האפשרות להצבעה חשאית במליאה ובוועדה כנטרול אותו חשש של המשמעת הקואליציונית.

יעל גרמן: בתחילת התהליך?

<סיגל קוגוט: לא בתחילת התהליך.

<סיגל קוגוט: בחתימות של חברי הכנסת לפתוח את התהליך, צריכות להיות חתימות.

<סיגל קוגוט: אבל אחרי ששומעים את כל הטיעונים, כדי לנטרל את אותו חשש שבסך הכול חבר הכנסת כן מצביע בצורה קבוצתית, כן מייצג את הציבור.

<סיגל קוגוט: כאן הוא לא פועל כנבחר ציבור, הוא פועל כשופט, ובכנסת דווקא היכולת לעשות דברים לפי מצפונו, כפי שאמר יושב-ראש הכנסת, יכול להיות שהיא תהיה טובה יותר אם תחליטו כאן על הצבעה חשאית.

<סיגל קוגוט: יש לזה גם מגרעות.

<סיגל קוגוט: החל בזה שאפילו אנשים מאותה מפלגה יכולים להחליט שהם לא רוצים באותו אדם, והם לא ייתנו על כך דין וחשבון, וכלה בזה שהכנסת בדרך כלל פועלת בשקיפות ונותנת דין וחשבון על מעשיה לציבור.

<סיגל קוגוט: אבל זה דבר שאתם צריכים לשקול אותו, האם בכל זאת הצורך לנטרל את הפוליטיות מההליך הזה תועיל אם תהיה הצבעה בצורה הזאת.

יעל גרמן: בתוך ההסבר שלך, את בעצמך מודעת שהפוליטיות יכולה להיות כשזה נסתר.

מיכל רוזין: כי אז אתה לא נותן דין וחשבון.

<סיגל קוגוט: נכון, אמרתי את שני הצדדים של המטבע.

<סיגל קוגוט: הצגתי דילמה.

<סיגל קוגוט: זאת באמת דילמה.

יעל גרמן: כשזה נסתר זה יכול להיות הרבה יותר פוליטי.

<סיגל קוגוט: זה זר לפעילות של הכנסת, ויש לזה צדדים לכאן ולכאן.

<סיגל קוגוט: אתם מכירים את עצמכם יותר טוב ממני.

<סיגל קוגוט: אני חושבת שגם אני מכירה קצת, אבל אתם בכל זאת יותר.

<סיגל קוגוט: הדבר הנוסף שחשבתי שאתם צריכים לתת עליו את הדעת זה התחילה של החוק הזה.

<סיגל קוגוט: ברור, והיושב-ראש ביקש שנכתוב, ואכן כתבתי לבקשתו, שאין כוונה שזה יחול על מעשים רטרואקטיביים.

<סיגל קוגוט: אבל אולי תהיה יותר נקיות הדעת אם יהיה ברור שזה גם לא יחול בכלל בכנסת הזאת.

<סיגל קוגוט: תיקונים חוקתיים בכל מיני מדינות לא חלים בצורה מיידית, והיכולת להרחיק את העדות למקרה ערטילאי לאנשים שכרגע לא ידועים, זה יאפשר יותר נקיות הדעת בדיונים בחוק.

יעל גרמן: הערה מספר 2 שלך, שחייבים לערב גם את בית המשפט.

<סיגל קוגוט: יש שתי צורות שאפשר לערב את בית המשפט.

<סיגל קוגוט: האחת זה מה שנקוט היום בסעיף 7א, שאם פוסלים מועמד צריך אישור של בית המשפט.

<סיגל קוגוט: כאן אני מודעת לכך שזה חריג מבחינה משטרית, אחרי שהכנסת מחליטה ברוב של 90.

<סיגל קוגוט: אבל הכנסת מחליטה פה כשופטת.

<סיגל קוגוט: זה הליך מעין שיפוטי, היא לא מחליטה פה על הסכם מדיני שאני מביאה אותו לאישורו של בית המשפט.

<סיגל קוגוט: אני רוצה שיהיה מישהו שיבדוק את הזכות לבחור ולהיבחר באספקלריא של הראיות בצורה שהיא לא צורה קואליציונית ולא צורה של משמעת סיעתית.

<סיגל קוגוט: ולכן עירוב של בית המשפט פה, למרות הזרות בבקרה על הכנסת, זה הליך שצריכים לשקול אותו.

<סיגל קוגוט: מה שהיושב-ראש בחר בו זה הליך של ערעור, שזה מה שנקוט היום ברשימות.

יעל גרמן: ההערה שלך בעינה עומדת.

<סיגל קוגוט: בוודאי שזאת סוגיה שעומדת לפתחכם, טיב הביקורת השיפוטית.

רויטל סויד: מה דעתך על זה?

<סיגל קוגוט: דעתי היא שאם יש בעיה עם 7א צריכים לטפל ב-7א ולא לעשות משפט חברים בכנסת.

<סיגל קוגוט: אבל מאחר שזכותכם לקדם כל חוק שאתם רוצים, בוודאי חוק יסוד, אז אני מבינה לפתחכם את הסוגיות שאני חושבת שיכולות לשדרג את השימוש בחוק הזה אם הוא יקודם.

אלעזר שטרן: לצמצם את הנזק.

יעל גרמן: הערה 3 לגבי שתי עילות ב-7א ולא שלוש.

<סיגל קוגוט: כרגע החליטו על תמונת ראי ל-7א.

<סיגל קוגוט: בוודאי שזאת גישה לגיטימית בהחלט, כי מבחינה אנליטית ברור שכאשר יש עילות שבגללן פוסלים אנשים, אז רוצים שיהיה ראי.

<סיגל קוגוט: זה בסדר גמור.

<סיגל קוגוט: אני יכולה לקרוא את הצורה שבה בית המשפט פירש "מדינה יהודית ודמוקרטית", כדי שתבינו שקשה יהיה לכנסת: "מדינה יהודית – הוגדרו מספר מאפיינים בעלי היבט ציוני או מורשתי, במרכזם עומדת זכותו של כל יהודי לעלות למדינת ישראל שהיהודים יהוו בה רוב, עברית היא שפתה הרשמית המרכזית של המדינה ועיקר חגיה וסמליה משקפים את תקומתו הלאומית של העם היהודי".

<סיגל קוגוט: יהיה קצת קשה לכנסת להפעיל את העילה.

<סיגל קוגוט: איך פורש "היות המדינה דמוקרטית" בבית המשפט העליון?

<סיגל קוגוט: "הכרה בריבונות העם המתבטאת בבחירות חופשיות ושוות, הכרה בגרעין של זכויות אדם בהן כבוד ושוויון, קיום הפרדת רשויות, שלטון החוק ורשות שופטת עצמאית".

<סיגל קוגוט: עילה מספר 1 של מדינה יהודית ודמוקרטית, כפי שהיא פורשה בפסיקה, תהיה קשה במיוחד להפעלה.

אלעזר שטרן: מי שנוסע ביום כיפור, לפי חלק מהאנשים?

<סיגל קוגוט: לא מדובר על זה בכלל.

<סיגל קוגוט: מדובר על אג'נדה חוזרת ונשנית, דומיננטית.

דב חנין: הוא ממשיך ונוסע באופן עקבי ביום כיפור.

<סיגל קוגוט: לא ראיתי שמישהו הגיש לבית המשפט.

דב חנין: גם את בית המשפט אפשר לשנות, וזה יעבור את המבחן החוקתי של היועץ המשפטי של הכנסת.

יעל גרמן: אם לא היום, אז בעוד חמש שנים.

ניסן סלומינסקי: תודה לסיגל.

ניסן סלומינסקי: אתם רואים באמת את הדמוקרטיה בהתגשמותה.

דב חנין: אוי ואבוי.

אלעזר שטרן: יש פה מישהו מהקואליציה?

זאב בנימין בגין: כן.

אלעזר שטרן: חבר הכנסת בגין, לעניין הזה אתה לא מהקואליציה.

זאב בנימין בגין: שמעתי את זה משם.

זאב בנימין בגין: אם יש בגין בחדר, שיופע מיד.

זאב בנימין בגין: הופיע.

אלעזר שטרן: לעניין הזה אתה לא מהקואליציה.

ניסן סלומינסקי: הדמוקרטיה בהתגשמותה, שהנה יושבת היועצת המשפטית שלי - - -

מיקי רוזנטל: ואומרת ההפך ממך.

ניסן סלומינסקי: אולי ההפך, אולי לא.

רויטל סויד: ברור שההפך.

אלעזר שטרן: אבל למה אין פה אף אחד?

אלעזר שטרן: את מי אנחנו משכנעים?

<סיגל קוגוט: וזה אחרי שכתבתי בשבילו את הנוסח הזה.

רויטל סויד: ועדת חוקה לא מסכימה לחוק, אבל היא צריכה את ההצעה של ועדת החוקה לשכנע את היושב-ראש.

אלעזר שטרן: למה אין פה אף אחד מהקואליציה?

ניסן סלומינסקי: למה אתה שואל אותי?

ניסן סלומינסקי: אני בעל-הבית?

מיכל רוזין: הם יבואו להצביע.

מיכל רוזין: הם לא יהיו פה בדיון, הם לא יהיו לאורך כל הדיונים, אבל לבוא להצביע הם יגיעו.

עודד פורר: אם בגין לא בקואליציה זה משנה קצת את המאזן.

מיכל רוזין: אנחנו מוכנים לאמץ אותו לאופוזיציה.

זאב בנימין בגין: אני מאוד מבקש לא לחסל את סיכויי הפוליטיים העתידיים.

זאב בנימין בגין: לאדם בגילי כל קול הוא חשוב.

מיכל רוזין: אנחנו נצביע עבורך.

עודד פורר: יש סיעה מימין שאתה יכול להצטרף אליה.

ניסן סלומינסקי: שמעתם דברים שכל אחד יכול לחשוב עליהם.

רויטל סויד: היחיד שצריך להקשיב לה זה אתה, ניסן.

אלעזר שטרן: תקשיב לה.

ניסן סלומינסקי: אלעזר, אתה חושב שזו פעם ראשונה שאני שומע?

ניסן סלומינסקי: אנחנו מקיימים הרבה מאוד דיונים.

אלעזר שטרן: היינו דנים על חוק הטרור והיינו דנים על הגיור.

אלעזר שטרן: על כל מיני דברים שאתה לא מביא לפה, חוץ מהחוק שאתה מביא.

ניסן סלומינסקי: את חוק הטרור אני לא מביא?

אלעזר שטרן: בוא נגמור עם זה.

אלעזר שטרן: למה לא עושים דיון היום על הטרור?

אלעזר שטרן: למה ביטלת דיון?

אלעזר שטרן: למה הקצית זמן לדיון ההזוי הזה?

רויטל סויד: להדיח חבר כנסת יותר חשוב מתיקון הטרור.

רויטל סויד: אתה לא מבין?

אלעזר שטרן: יש כל כך הרבה דברים חשובים, בשביל זה באנו לוועדה הזאת.

ניסן סלומינסקי: לכן אני יושב.

ניסן סלומינסקי: אני עושה שלוש ישיבות בשבוע על כשרות משפטית, אפוטרופוס, ייפוי כוח, דברים הכי חברתיים שקיימים.

אלעזר שטרן: אני לא אומר שכל מה שאתה עושה הוא לא בסדר.

ניסן סלומינסקי: אלעזר, אבל אני נמצא כחבר כנסת יחיד פה, שעות על גבי שעות, בדיון הזה.

אלעזר שטרן: אני יודע את זה.

אלעזר שטרן: אני הייתי עושה גם על זה חשבון נפש, מה קרה לוועדה הזאת שאתה כל כך הרבה שעות חבר כנסת יחיד פה.

ניסן סלומינסקי: מה אני אעשה?

אלעזר שטרן: חשבון נפש, זה מה שתעשה.

ניסן סלומינסקי: אני צריך לעשות?

דב חנין: האם יהיה דיון אמיתי, או עוד פעם תפעיל לנו את השעון?

ניסן סלומינסקי: אני יכול להפעיל, אם אני אראה שמושכים זמן.

דב חנין: אף אחד לא מושך זמן.

ניסן סלומינסקי: ברגע שהכול מתנהל מכובד, יש אפשרות להביע.

ניסן סלומינסקי: מיכל, בבקשה.

ניסן סלומינסקי: אני לא מפעיל כרגע את השעון, אבל שכל אחד ייקח את הזמן, ארבע דקות.

דב חנין: אדוני, אם תרגיש שאני חוזר על הנימוקים שלי, תקצר אותי במקום.

דב חנין: לא ארבע דקות ולא דקה.

דב חנין: אבל אם אני מדבר לעניין?

ניסן סלומינסקי: בשבוע שעבר כולם התבטאו.

דב חנין: אני לא התבטאתי.

מיכל רוזין: לא היה לנו נוסח.

דב חנין: אתה יכול להחליט שלא מעניין אותך לשמוע ולא מעניין אותך לקיים דיון.

דב חנין: אל תתחיל עם השטויות האלה.

ניסן סלומינסקי: אני לא מתחיל עם השטויות.

ניסן סלומינסקי: אני רק אומר שצריך להיות זמן.

דב חנין: לא לחזור על דברים, לא לעשות פיליבסטר, בסדר גמור.

מיקי רוזנטל: כל אחד נושא את נאומו למה החוק נראה לו או לא נראה לו, אבל יש שאלות שאנחנו רוצים לשאול לפי הסדר.

מיקי רוזנטל: מתי זה יתקיים?

ניסן סלומינסקי: אתם יכולים עכשיו לשאול.

ניסן סלומינסקי: יגיע זמנך, תשאל.

ניסן סלומינסקי: היא תרשום ותענה.

ניסן סלומינסקי: נעשה את זה בחדא מחתא, אחרת לא נגמור.

מיקי רוזנטל: יש שאלות.

מיקי רוזנטל: למשל, למה זה נקרא חוק ההשעיה, כשבפועל מדובר בהדחה.

מיקי רוזנטל: למה זה כתוב כך?

מיקי רוזנטל: זה טכני לגמרי.

ניסן סלומינסקי: השעיה הכוונה שגם אפשר להחליט על השעיה לשנה, ואחרי שנה הוא חוזר.

ניסן סלומינסקי: כמו החוק הנורווגי.

ניסן סלומינסקי: זה למעשה החוק הנורווגי הגדול או הקטן, אם יחליטו לשנה.

מיקי רוזנטל: הריח הוא אותו ריח.

מיכל רוזין: בשבוע שעבר חסכתי את נוכחותי ממך, אז בכל זאת אני רוצה לומר כמה נקודות, ואז להתייחס לסעיפים השונים.

רויטל סויד: עכשיו היא צריכה כפול.

מיכל רוזין: ואפילו משולש, כי באמת נחסך ממנו.

מיכל רוזין: ראש הממשלה שלנו, שלא נזעק לא מאירועי הטרור המתמשכים ולא מאמירות ברורות של ראשי מערכת הביטחון, נזעק מפעולה של שלושה חברי כנסת מהאופוזיציה, ואנחנו, אפרופו ניקיון החוק, רצים מיד לשנות חוקי יסוד במדינת ישראל.

מיכל רוזין: התגובתיות הזאת, המהירות הזאת, שגם אתה מצטרף אליה, ועכשיו אתה רוצה מהר-מהר-מהר ועד סוף המושב, או תחילת המושב הבא, להעביר הצעת חוק שבאמת משנה פה סדרי עולם ובאמת, בעיניי, מערערת את יסודות הדמוקרטיה.

מיכל רוזין: גם אם אתה חושב שזה מוצדק, היא עדיין משנה פה את יסודות הדמוקרטיה, וזה הליך חשוב מאוד.

מיכל רוזין: מן הראוי שלא נעשה את זה הליך מהיר, בזק, לא ראוי.

מיכל רוזין: צריך לעשות פה דיון אמיתי, ואתה צודק, לא לשם משיכת זמן אלא באמת להבין לעומק מה אנחנו עושים כאן.

מיכל רוזין: התגובתיות הזאת בעיני היא לא נכונה, היא בוודאי מתייחסת לעניין של ניקיון החוק ובוודאי מתייחסת למה שאמרה היועצת המשפטית לשאלה מתי תחולת החוק.

מיכל רוזין: האם החוק הזה מתחיל עכשיו, כמובן שרטרואקטיבית לא נעשה את זה, אבל האם יתחיל גם מהכנסת הזאת.

מיכל רוזין: אין לנו ספק, ולא סתם נאמר פה שרוב מי שיושב כאן הם חברי אופוזיציה, בסופו של דבר החוק הזה בוודאות פועל כמעט 99% נגד חברי אופוזיציה.

מיכל רוזין: הוא לא יפעל נגד חברי קואליציה.

מיכל רוזין: מה ששוכחים חברי הקואליציה, שגלגל מתהפך ומחר אתם יכולים להיות גם אופוזיציה.

מיכל רוזין: אבל אין ספק שמראש אתה מחוקק חוק, כאשר אנחנו יודעים שלמרות שיש קואליציה ואופוזיציה, בסופו של דבר כל חבר כנסת שנכנס שווה בדיוק אותו דבר.

מיכל רוזין: אותם מספר אנשים שהצביעו עבורך הצביעו עבורי, הצביעו עבור דב חנין, עבור מיקי אולי פחות, וכן הלאה.

מיכל רוזין: כולנו שווים בתוך הכנסת.

מיכל רוזין: וזה העיקרון החשוב שקיים בפרלמנט.

מיכל רוזין: לכן העובדה שמחוקק פה חוק, שהולך מראש להפלות את חברי האופוזיציה – אני חושבת שיש עם זה בעיה.

מיכל רוזין: בוודאי כאשר אנחנו יודעים שהמטרה של החוק הזה היא לצנן את חברי הכנסת, לצנן את פעילות חברי הכנסת.

מיכל רוזין: יש פה אמירה מאוד מפורשת: תיזהרו, כי אנחנו יכולים להדיח אתכם, כי אנחנו יכולים להגיד לכם שלום, לכו הביתה.

מיכל רוזין: יש פה אמירה חד-משמעית, שאדם צריך לחשוב.

מיכל רוזין: בגלל זה הומצאה החסינות המהותית.

מיכל רוזין: היא באה להגן עלינו, שנוכל להביע את עמדותינו, את האידיאולוגיה שלנו, את הדרך שלנו, את מה שאנחנו מאמינים, בלי לפחד.

מיכל רוזין: זו החסינות המהותית.

מיכל רוזין: לא בשביל לעבור על החוק, אבל בשביל להיות חופשיים להגיד את עמדותינו.

מיכל רוזין: אתם מבטלים פה בחוק הזה את החסינות המהותית.

מיכל רוזין: כמו שנאמר כבר, אם באמת יש פה עניין פלילי, הרי שיש כבר הסדרים בתוך הכנסת, עם אמירה מפורשת של הליך שיפוטי שמתחיל מהיועץ המשפטי לממשלה, שבסופו של דבר ניתן, יש פרוצדורה ברורה להסרת חסינות, וגם להביא לכדי כתב אישום וכדומה.

מיכל רוזין: אני חושבת שאנחנו צריכים להיזהר מאוד מההשלכות של החוק הזה.

מיכל רוזין: למשל העניין של פסילת רשימה לפני הכניסה לכנסת, שהיא שונה לחלוטין משיפוט של אנשים בודדים, של חברי כנסת בודדים.

מיכל רוזין: יש פה אמירה מסוכנת מאוד.

מיכל רוזין: מחר יחליט אביגדור ליברמן, סליחה שאני נותנת את הדוגמה הזאת - - -

עודד פורר: יש גם פסילה של מועמד.

מיכל רוזין: אל תפריע לי.

מיכל רוזין: מה קרה, כי אמרתי ליברמן?

עודד פורר: את מצביעה עלי.

מיכל רוזין: ליברמן מחליט שהוא רוצה להחליף חבר כנסת מסוים, כי לא מתאים לו איך שהוא רוצה להצביע, הוא לא שומר על משמעת סיעתית, לא מוצא חן בעיניו איך שהוא מתבטא בתקשורת, אינו תומך בעמדותיו.

עודד פורר: איפה זה עומד בפרמטרים האלה?

עודד פורר: תתייחסי לפרמטרים.

ניסן סלומינסקי: עודד, לא ככה.

עודד פורר: היא ממציאה המצאות.

מיכל רוזין: נפתלי בנט, לא אביגדור ליברמן, כדי שלא תקפוץ.

מיכל רוזין: מחר לא מוצא בעיני נפתלי בנט מה שאומר סמוטריץ, שהאירוע בדומא אינו טרור.

מיכל רוזין: לא מוצא חן בעיניו, זה נראה לו נורא ואיום, והוא רוצה להחליף חבר כנסת שיצא וייכנס אחד חדש.

מיכל רוזין: הוא יכול לתמוך בהליך כזה, ודרך אגב לכן יש פה בעייתיות מאוד גדולה בהצבעה חשאית.

מיכל רוזין: בסופו של דבר אנחנו צריכים לעמוד מול הציבור ולתת דין וחשבון על איך אנחנו מצביעים.

מיכל רוזין: אין פה עניין אישי.

מיכל רוזין: דרך אגב, אני גורסת כך גם לגבי דברים אחרים, גם לגבי ועדות שאנחנו בוחרים.

מיכל רוזין: אין פה עניין אישי.

מיכל רוזין: זה לא ביני לבין מישהו אחר.

מיכל רוזין: אני יכולה להיות אנושית ומיודדת עם חברי כנסת כאלה ואחרים, ולהתווכח אתם ולהתנגד להם נחרצות אידיאולוגיות.

מיכל רוזין: אין פה עניין אישי.

מיכל רוזין: ולכן גם כשאני מצביעה נגד או בעד לוועדה כזאת או אחרת, או אפילו לנשיא המדינה, ההצבעה שלי צריכה להיות גלויה, מכיוון שנבחרתי על-ידי הציבור, והציבור זכאי לדעת איך הצבעתי.

מיכל רוזין: לכן אני לא מאמינה בכלל שצריכות להיות הצבעות חשאיות.

מיכל רוזין: האמתלה הזאת שזה עניין אישי היא בעייתית מאוד.

מיכל רוזין: ופה בוודאי, מכיוון שלא יכול להיות שלא רשימות ולא קואליציה ינצלו את מצבם.

מיכל רוזין: אני לא רוצה לתת דוגמאות שכרגע קיימות אפילו, שקואליציה יכולה להחליט שהיא הולכת על הליך הדחה לאחד מחבריה וליצור את הרוב אשר יוציא את אותו אדם מהכנסת.

מיכל רוזין: למשל בדוגמה האחרונה, שאין ספק שזו תגובתיות לפעולתם ולא משהו אידיאולוגי שישב ראש הממשלה וחשב שנכון שזה מה שיהיה, אז מה אנחנו עושים?

מיכל רוזין: מדיחים שלושה חברי כנסת ממפלגת בל"ד, ייכנסו שלושה אחרים, אחרי חודש הם יעשו משהו דומה, יוציאו גם אותם בהליך הדחה, יכניסו עוד שלושה מבל"ד, עוד פעם ועוד פעם.

מיכל רוזין: אנחנו עושים דלת מסתובבת בכנסת?

מיכל רוזין: גם ככה כולנו יודעים כמה קשה שחברי כנסת מתחלפים במהלך הקדנציה, ששרים מתחלפים כל רגע ולא לומדים את התפקיד שלהם ואין לך כתובת לפנות.

מיכל רוזין: אני הייתי נגד זה גם בחוק הנורווגי.

מיכל רוזין: אני חושבת שזאת טעות, ואני חושבת שחלק מיציבות הכנסת – מדברים כל הזמן על משילות.

מיכל רוזין: ישבנו פה כנסת שלמה, בכנסת ה-19, דיברנו על משילות, לא יצרנו שום משילות.

מיכל רוזין: מכיוון שלא היה קשר בין מה שחוקקנו למשילות.

מיכל רוזין: דיברנו על משילות, על כך שצריך יציבות לממשלה ולכנסת, שצריך לסיים קדנציה.

מיכל רוזין: אז מה אנחנו מדברים, שבתוך הקדנציה יש פוטנציאל להחליף את ה-120 בדלת מסתובבת, שיוצאים ונכנסים?

מיכל רוזין: אנחנו פוגעים ביסודות שלנו בצורה כל כך קשה, שאני חושבת שאנחנו צריכים להיזהר מזה.

מיכל רוזין: כמובן, אני מצטרפת לסעיפי ה-7א שצריך לבחון אותם, לעניין של 61, של השעיה מול הדחה ולתחולת החוק, וכמובן בית-משפט עליון.

מיכל רוזין: מה לעשות, גילינו שאי-אפשר לסמוך עלינו.

מיכל רוזין: אולי אנחנו לא מכירים את עצמנו מספיק טוב, אבל אנחנו מספיק אחראים להגיד שאי-אפשר לסמוך עלינו.

מיכל רוזין: אני לא סומכת עלי, וסליחה, גם על חבריי בדברים האלה.

מיכל רוזין: בסופו של דבר אנחנו אנשים פוליטיים, אנחנו אנשים אמוציונאליים.

מיכל רוזין: הדם רותח, מכעיסים אותנו דברים.

מיכל רוזין: את כל אחד מכעיס משהו אחר.

מיכל רוזין: אני לא סומכת עלינו, ובוודאי לא ביחס אופוזיציה וקואליציה.

מיכל רוזין: כבר ראינו פה ממשלות של קואליציה עם 90 פלוס, ראינו גם את זה.

מיכל רוזין: ואני רוצה להזכיר לכם, גם ראינו ראש ממשלה שאולי היה עף מהכנסת ומראשות הממשלה, כי הוא אמר: אם הייתי פלסטיני הייתי מחבל.

מיכל רוזין: אז עם כל הכבוד, אולי זה גם עידוד לטרור ואולי גם אותו היינו צריכים לפסול.

מיכל רוזין: בואו נירגע, בואו נצנן את הרוחות, בואו נדבר על זה עוד שנה.

מיכל רוזין: אם החוק הזה נכון, לא יקרה כלום אם נדבר עליו עוד שנה.

מיכל רוזין: המהירות מן השטן.

מיכל רוזין: תודה.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: דב, בבקשה.

דב חנין: תודה, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אני מצטרף לדבריה של מיכל, אשתדל לא לחזור על מה שהיא אמרה.

דב חנין: אבל כדי לא לומר את זה כל פעם בקריאת ביניים, ואתה אולי תיפגע מדבריי ולא תבין אותם, אני רוצה לומר לך ולומר לחברי הוועדה, שזה אכן רגע של שפל בהיסטוריה של הכנסת ובהיסטוריה של ועדת החוקה של הכנסת.

דב חנין: הצורה הלא מכבדת של הדיון הזה משקפת את התוכן שלו.

דב חנין: כמו שהגל אמר, יש אחדות בין הצורה ובין התוכן.

דב חנין: הצורה מאוד בעייתית ומאוד מקוממת, ואנחנו נתחיל בישיבה שעברה.

דב חנין: אתה מזמין את יושב-ראש הבית להביע את דעתו, לאחר שביקש ממך.

ניסן סלומינסקי: לא הזמנתי, הוא ביקש.

דב חנין: הוא משמיע בפנינו הצהרה שמעוררת הרבה שאלות, אבל הוא לא טורח אפילו לשאול את השאלות ולא טורח לשמוע את התשובות.

דב חנין: חבל שכך.

דב חנין: כיושב-ראש הוועדה אני חושב שהיית יכול לבקש ממנו לכבד יותר את הוועדה ואת הדיון.

דב חנין: היועץ המשפטי של הכנסת מכבד אותנו בנוכחותו.

דב חנין: אנחנו מכבדים את היועץ המשפטי של הכנסת.

דב חנין: הוא בא ומביא את חוות דעתו החוקתית, שמעוררת הרבה תמיהות, אם לומר את זה בשפה העדינה ביותר שאני יכול לדמיין, וגם הוא פתאום נזכר שיש לו ישיבה אחרת, ועדה אחרת, וגם הוא עוזב אותנו אחרי שהוא משמיע בפנינו את חוות דעתו המשפטית.

דב חנין: חבל שכך.

דב חנין: לא זו הדרך לנהל דיון כזה.

דב חנין: לא כל יום הכנסת עוסקת בתיקוני חוקה.

דב חנין: וגם היועץ המשפטי לכנסת, שיש לו כל מיני דיונים בוועדות אחרות ויש לו בטח פגישות עם אנשים ואורחים שהוא רוצה לארח והרבה דברים חשובים וראויים, ראוי היה שאם הוא כבר מגיע לדיון, אתה תעמוד על כך שהוא ישתתף בדיון מתחילתו ועד סופו.

דב חנין: בקדנציה הקודמת אנחנו ניהלנו בכנסת דיונים חוקתיים בסוגיית המשילות והעלאת אחוז החסימה.

דב חנין: אני התנגדתי ליוזמה שיושב-ראש ועדת החוקה, חבר הכנסת רותם, היה מאוד מחויב לה.

דב חנין: אני רוצה להזכיר לך, אדוני היושב-ראש, זו הייתה ספינת הדגל של מפלגה בקואליציה, מפלגת ישראל ביתנו, שחבר הכנסת רותם היה מחויב לה והוא היה מחויב להעביר את התיקון הזה.

דב חנין: ולמרות זאת, ולמרות שהוא היה מחויב להעביר את התיקון הזה, הוא קיים עליו שורה ארוכה של דיונים רציניים ביותר.

דב חנין: הוא הזמין מומחים לוועדה, מומחים מבחוץ.

דב חנין: מעטים תמכו, רובם התנגדו, לא משנה.

דב חנין: אולי זה לא היה לו נוח לשמוע, אבל הוא כיבד את הצורך לקיים דיון קונסטיטוציוני בצורה שמתאימה לדיון קונסטיטוציוני.

דב חנין: אני לא תיארתי לעצמי שאני אוכל להגיד את זה בכנסת אי-פעם, אבל כשאני רואה את צורת הדיון הזאת, אני מתגעגע לחבר הכנסת רותם.

עודד פורר: זכרו לברכה.

דב חנין: זכרו לברכה, בהחלט.

דב חנין: אני מתגעגע לחבר הכנסת רותם, שחלקתי לחלוטין על עמדותיו.

דב חנין: חשבתי שהוא מוביל מהלך פגום, שגוי.

דב חנין: היו בינינו חילופי דעות קשים ביותר בוועדה הזאת.

דב חנין: אבל הוא ניהל את זה כדיון קונסטיטוציוני.

דב חנין: והיום, אדוני היושב-ראש, אם הדיון ימשיך להתנהל בצורה הזאת, זה לא צורה של דיון קונסטיטוציוני, והצורה הלא קונסטיטוציונית משקפת את התוכן הלא קונסטיטוציוני של הדיון הזה.

דב חנין: אני מצפה ממך, אדוני היושב-ראש, שתעשה לפחות את המינימום, את מראית העין של להזמין לכאן מומחים קונסטיטוציוניים, מומחים של משפט השוואתי, היסטוריונים.

דב חנין: כי אני מתכוון להידרש לשאלות האלה, אבל אני לא עד מומחה ואני לא מתכוון להציג את עצמי ככזה.

דב חנין: אני מציע שתזמין אותם ותשמע מה דברים כאלה עשו בעבר ואילו דינמיקות הם עוררו.

דב חנין: אני רק רוצה לומר לך, שלדעתי אפילו הדיון העצום שקיימנו, ונמצאת פה היועצת המשפטית של הוועדה והיא יכולה להעיד על זה שנעשה כאן כן דיון הרבה יותר רציני מאשר על החוק הזה, אפילו הדיון הזה לא מיצה את הנזקים, לטעמי, שחוק המשילות חולל, ושאפילו חלק מהתומכים בו מבינים אותם היום.

דב חנין: אם היינו מעמיקים עוד יותר ומנתחים עוד יותר, חלק מהתופעות הבעייתיות והרעות שחוק המשילות חולל – אפשר היה להבין אותן ואפשר היה להכיר אותן מראש.

דב חנין: אני מתקדם לפרוצדורה.

דב חנין: שמענו פה את חוות דעתו של היועץ המשפטי של הכנסת.

דב חנין: צר לי שהוא לא נמצא פה לשמוע את הדברים, אבל זו הייתה חוות דעת מביכה.

דב חנין: כי היועץ המשפטי של הכנסת מדבר על הצד הפורמליסטי.

דב חנין: ברור שברמה הפורמליסטית ועדת החוקה יכולה לעשות כל מיני דברים, כולל ליזום הצעות חוק.

דב חנין: הוא עוצם את עיניו בפני המהות שהיא גלויה לכולם.

דב חנין: אפשר לעצום את העיניים חזק, אבל אז המציאות לא נעלמת.

דב חנין: המהות שגלויה לכולם היא שהצעת החוק הזאת לא נולדה בוועדת חוקה.

דב חנין: היא נולדה כיוזמה של ראש הממשלה.

דב חנין: אגב, זכותו של ראש הממשלה ליזום דברים, אני לא אומר שאין לו זכות.

דב חנין: אבל בשביל זה יש לראש הממשלה ממשלה ויש לו יועץ משפטי לממשלה ויש לו מערכת ממשלתית שלמה שסרה למרותו, ואם ראש הממשלה חפץ לקדם תיקוני חקיקה, כולל חקיקת חוקי יסוד, לא אלמן ישראל, ויש לו כלים לעשות את זה.

דב חנין: זה שראש הממשלה בוחר לא לעשות את זה וללכת בדרך עקיפה דרך ועדת החוקה, זו השאלה שהיועץ המשפטי לכנסת היה צריך להידרש אליה.

דב חנין: האם זו הדרך הנכונה ברמה המהותית, העניינית, האמיתית, ולא הבריחה שלו לעולם הפורמליסטי, שזכותה של ועדת חוקה באופן תיאורטי בעולם דמיוני, שבו נתניהו לא קיים, לקדם תיקוני חקיקה.

דב חנין: זו הייתה מבחינה זו חוות דעת מביכה, וחבל שהיועץ המשפטי לכנסת לא נמצא כאן כדי לשמוע את הדברים, כי רציתי להשמיע אותם דווקא בפניו ולא כשהוא לא נמצא.

דב חנין: הצורה של ההתנהלות של הממשלה בנושא הזה והדרך שהממשלה בוחרת לקדם הצעת חוק שראש הממשלה חפץ ביקרה, לא בדרך המלך של הצעת חוק ממשלתית אלא בדרך של הצעה מטעם הוועדה, היא צורה שעוקפת משילות.

דב חנין: איפה כל חוקי המשילות?

דב חנין: הרי חוקקתם חוקי משילות כדי שהממשלה תוכל למשול, ומסתבר לנו שהממשלה לא מסוגלת אפילו לקדם הצעות חוק מטעמה, אלא היא צריכה ללכת בערוצים אחרים.

דב חנין: אתם מדברים על משילות?

דב חנין: אתם הגעתם לרמת חוסר משילות שהיא קיצונית.

דב חנין: היא מעוררת בי צער ורחמים על הממשלה הזאת, שאפילו לא מסוגלת לקדם חקיקה מטעמה.

דב חנין: נעבור למהות.

דב חנין: גם פה חוות דעתו של היועץ המשפטי לכנסת, עם כל הכבוד, מעוררת סימני שאלה גדולים.

דב חנין: מה שהיועץ המשפטי לכנסת אמר לנו זו עמדה קיימת, זו לא עמדה שהוא המציא אותה.

דב חנין: אבל לא זו הדרך לראות שאלות חוקתיות.

דב חנין: שאלות חוקתיות לא יכולות להיבחן רק בראייה הפורמליסטית.

דב חנין: הראייה הפורמליסטית היא האם מתקנים חוק יסוד או לא מתקנים חוק יסוד.

דב חנין: אם מתקנים חוק יסוד, אפשר להחליט שעכשיו השעה 24:00 בלילה.

דב חנין: ואם נעשה את זה בדרך הנכונה, השעה עכשיו מבחינה חוקתית תהיה 24:00 בלילה.

דב חנין: זו דרך פורמליסטית שאיננה מכבדת אותנו, איננה מכבדת את הייעוץ המשפטי, איננה מכבדת את עבודת הכנסת.

דב חנין: השאלה היסודית בהבנה של מה זה חוקה בכלל – חוקה היא מסמך שמבטא הסכמה ציבורית מאוד מאוד רחבה.

דב חנין: בזה צריך להתחיל.

דב חנין: הרי אחרת אולי פעם אני אהיה ברוב, אני אצליח להעביר כל מיני דברים ברוב של 61.

דב חנין: לא תהיה לזה שום לגיטימציה, ואני אגיד: זה חוקה.

דב חנין: חוקה היא מסמך שמשקף הסכמה חברתית מאוד מאוד רחבה.

דב חנין: כך חוקות קיימות, כך חוקות כתובות, ואי-אפשר להוזיל את החוקה לרמת האפס בצורה הזאת שזה נעשה כאן.

דב חנין: כל דבר עכשיו יהיה חוקה, והכול בסדר, הכול חוקתי.

דב חנין: כי הנה, עשינו את זה, קראנו לזה חוק יסוד והעברנו את זה ברוב של 61.

דב חנין: זו גישה בעייתית ביותר, זו איננה הגישה הרצינית להתייחס לחוקה, ובוודאי אדוני היושב-ראש, שבשיטת משטר כמו שלנו, שבה אנחנו כולנו הסכמנו שאנחנו נעשה את החוקה פרקים-פרקים, לא כמסמך אחד, אנחנו צריכים להיות מאוד זהירים בעבודה הזאת על הרקמה החוקתית.

דב חנין: אנחנו צריכים באמת להיות משוכנעים שיש הסכמה רחבה, שיש בסיס רחב לתמיכה בשינויים החוקתיים שאנחנו עושים, כי אחרת אנחנו מועלים בתפקידנו כרשות מכוננת.

דב חנין: זה שהיועץ המשפטי לכנסת אומר לנו: עכשיו אתם רשות מכוננת, החלטתם שאתם רשות מכוננת, תעשו מה שאתם רוצים, זה מגוחך.

<סיגל קוגוט: הוא לא אמר.

דב חנין: הוא לא אמר, אני מתרגם אותו.

ניסן סלומינסקי: תדע רק שאנחנו לא מדברים על חוקה.

ניסן סלומינסקי: חוקי יסוד זה לא חוקה.

דב חנין: חוקי היסוד הם החוקה של ישראל.

מיכל רוזין: אין לנו חוקה, מה לעשות?

ניסן סלומינסקי: החליטו שבינתיים אין חוקה.

ניסן סלומינסקי: זה ויכוח שהתחיל עם בן-גוריון.

דב חנין: אני רק אומר את דעתי.

דב חנין: אני גם לא רוצה לקחת יותר זמן מעבר לזמן שאני לוקח מישיבת הוועדה.

דב חנין: לטעמי חוקי היסוד הם חוקה, וכך לא מתקנים חוקה.

דב חנין: חוקה זה מסמך שיש לו הסכמה חברתית רחבה, אחרת אנחנו מערערים את החוקה ומערערים את הדיון החוקתי והופכים את כל העניין הזה לחוכא ואתלולא, ואסור לנו לעשות את זה.

דב חנין: אין שום הסכמה חברתית רחבה על התיקון שראש הממשלה מציע.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, יש לי ספק גדול אם יש לו אפילו תמיכה של 61 בכנסת.

דב חנין: אני לא מדבר על זה שראש הממשלה יכול לכפות משמעת קואליציונית, אני אומר את זה מתוך שיחות שיש לי עם חברי כנסת, גם מהקואליציה וגם מהאופוזיציה, ואני שומע חברי כנסת מהקואליציה.

דב חנין: אני אף פעם לא מצטט שיחות אישיות, אבל אני יכול להגיד שחברי כנסת מהקואליציה אומרים לי שדעתם לא נוחה מהחוק הזה, שהם חושבים שזה חוק לא טוב, שהם לא היו מצביעים בעד החוק הזה.

דב חנין: אין לחוק הזה 61.

דב חנין: החוק הזה רחוק מאוד ממשוכת ה-61, ובכל זאת יכול להיות שהחוק הזה יעבור בגלל משמעת קואליציונית וסיעתית, ובכוח הוא יעבור.

דב חנין: לא רק שהוא לא משקף הסכמה חברתית רחבה, אפילו אין לו בסיס פרלמנטרי מספיק רחב, ובכל זאת הוא יעבור בכוח.

דב חנין: לא זו הדרך לעשות חוקה.

דב חנין: משפט משווה.

דב חנין: יש לי הרבה מה להגיד בעניינים של משפט משווה, אבל אני חייב להגיד שגם פה אנחנו צריכים להתייחס קצת יותר ברצינות לצורת החשיבה של משפט משווה.

דב חנין: אני קצת לימדתי פעם בעבר משפט משווה באוניברסיטה, אז אני מקווה שהיום מלמדים אותו באותה שיטה.

דב חנין: אתה לא עושה משפט משווה בדרך של השוואת סעיף מול סעיף.

ניסן סלומינסקי: נא לסיים.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני לא עושה פה פיליבסטר.

ניסן סלומינסקי: אתה מדבר כבר 12 דקות.

דב חנין: זו חוקה, אדוני.

דב חנין: אתה יודע כמה לקח בארצות-הברית לכתוב את החוקה?

דב חנין: כמה דיונים היו בפדרליסט בארצות-הברית?

דב חנין: בישראל עושים את זה יותר מהר.

ניסן סלומינסקי: בגלל זה עדיין אין חוקה.

דב חנין: אני מדבר לגופו של עניין.

דב חנין: הדרך הנכונה לעשות משפט משווה היא להשוות את ההוראות החוקתיות או החוקיות בתוך הרקמה המשפטית שבתוכה הם נמצאים.

דב חנין: כאשר משווים את מה שקורה פה להדחת חברי קונגרס או סנאט בארצות-הברית, זו השוואה מגוחכת.

דב חנין: בארצות-הברית השיטה המשפטית והממשלית היא שונה.

דב חנין: כדי להדיח ברוב של שני שלישים, אתה צריך שהמפלגה של המודח עצמו תתמוך.

דב חנין: אתה לא יכול להדיח דמוקרט בהתנגדות למפלגה הדמוקרטית, אתה צריך שהמפלגה הדמוקרטית תתמוך.

דב חנין: זה שינוי מהותי מאוד.

דב חנין: אם בחוק שלך היית מציע שהסיעה עצמה, המפלגה עצמה שבתוכה נמצא אותו מועמד שהוא מועמד להדחה היא עצמה מעוניינת בהדחה, אנחנו נמצאים בסיטואציה אחרת.

דב חנין: גם אז אני לא בטוח שאני אתמוך בחוק הזה, אבל אנחנו נמצאים בסיטואציה קונסטיטוציונית אחרת לגמרי.

דב חנין: לא זה המצב.

דב חנין: פה אנחנו מדברים שאויביה של המפלגה יעיפו נציגים של המפלגה.

דב חנין: זו השיטה בארצות-הברית?

דב חנין: אני לא מתכוון למצב של הוצאת חברי הסנאט ב-1861 במלחמת האזרחים.

דב חנין: אנחנו לא במלחמת אזרחים, אני מקווה שגם לא נגיע למלחמת אזרחים.

דב חנין: זו סיטואציה שהיא מחוץ לגדר ההשוואה הרגילה.

דב חנין: אבל במצבים רגילים אנחנו מדברים על מצבים שבהם אנשים הורשעו בעבירות פליליות והודחו אחרי עבירות פליליות.

דב חנין: אם על זה אנחנו מדברים, בואו נסכם שעל זה אנחנו מדברים.

דב חנין: האמן לי, הדיון יהיה הרבה יותר קצר.

<סיגל קוגוט: ויש כבר סעיף בחוק יסוד: הכנסת.

דב חנין: אז יש לנו סעיף.

דב חנין: לכן לא צריך לתקן את החוק.

דב חנין: אני אומר שארצות-הברית זו לא דוגמה.

דב חנין: כל המדינות שאני מכיר בעולם הן מדינות שבהן ההדחה היא הדחה פלילית, היא הדחה בשל משפט פלילי.

דב חנין: אבל, חברות וחברים, יש דוגמאות שאפשר ללמוד מהן בהיסטוריה, ואת הדוגמאות האלה צריך לשים על השולחן הזה.

דב חנין: אני רוצה להקדים ולומר, שאמר טולסטוי: כל משפחה היא משפחה אומללה בדרכה.

דב חנין: אז אני לא משווה שום דבר לשום דבר, אני בכלל נגד השוואות בהיסטוריה.

דב חנין: אבל אני רוצה להזכיר לך, אדוני היושב-ראש, שב-1936 היו בצרפת בחירות.

דב חנין: החזית העממית ניצחה, מפלגות השמאל ניצחו, עלו לשלטון בצרפת.

דב חנין: ב-1940 אותו פרלמנט עצמו של החזית העממית אישר את ממשלת וישי עם פטן ולאוואל, ממשלת שיתוף הפעולה עם הנאצים.

דב חנין: איך הדבר הזה קרה?

דב חנין: הדבר הזה קרה אחרי שגורשו מהפרלמנט הצרפתי חברי הפרלמנט הקומוניסטי.

דב חנין: הם הואשמו בבגידה וסולקו מהפרלמנט הצרפתי ב-1940.

ניסן סלומינסקי: דב, אני מזכיר לך החלטת ממשלה שראש ממשלה גירש כמה שרים כדי שהוא יוכל להעביר חוק מסוים.

דב חנין: זכותך גם להביא דוגמאות היסטוריות.

דב חנין: אני מדבר על הדחת חברי פרלמנט, לא על הדחת חברי ממשלה.

דב חנין: זה לא המקרה היחיד.

דב חנין: ב-1933 בינואר היטלר עולה לשלטון בגרמניה, כאשר הוא מתמנה לקנסלר.

דב חנין: אין לו רוב ברייכסטאג הגרמני.

דב חנין: איך הוא מעביר את חוק ההסמכה, אותו חוק שמכוחו גרמניה הנאצית בכלל פועלת?

דב חנין: החוק הזה מועבר אחרי ש-101 חברי רייכסטאג קומוניסטים מגורשים מהרייכסטאג הגרמני בעקבות שריפת הרייכסטאג.

דב חנין: אז יש דוגמאות.

דב חנין: אדוני היושב-ראש יוכל להגיד בביטחון, אנחנו לא הראשונים בהיסטוריה.

זאב בנימין בגין: אתה אמרת שאתה לא מקבל השוואות היסטוריות, ועשית שתיים לא לשם ההשוואה.

דב חנין: לא לשם ההשוואה, רק לשם ההשכלה הכללית.

ניסן סלומינסקי: נכנסים במקומם מאותה רשימה.

דב חנין: אני רוצה לסכם.

דב חנין: אמרתי שאני לא משווה, אבל אני חושב שיש פה בכל זאת נקודה אחת משותפת, והיא המהלך הפוליטי המהותי שנמצא מאחורי הצעת החוק הזאת.

דב חנין: מאחורי הצעת החוק הזאת נמצא מהלך פוליטי, כמו בשתי הדוגמאות שנתתי.

דב חנין: מאחורי המהלכים הפוליטיים של גירוש חברי פרלמנט מכהנים נמצא מהלך פוליטי ששינה את יחסי הכוחות הפוליטיים בתוך הבניין.

דב חנין: המהלך הפוליטי שנמצא מאחורי הצעת החוק הזאת הוא מהלך מאוד פשוט, ואנחנו ראינו אותו בבחירות.

דב חנין: אמר ראש הממשלה ביום הבחירות: הערבים נוהרים בהמוניהם לקלפיות.

דב חנין: ראש הממשלה רוצה שאזרחי ישראל הערבים לא יצביעו.

דב חנין: למה הוא רוצה שהם לא יצביעו?

דב חנין: כי בלי ההצבעה של הערבים, לראש הממשלה ולבעלי בריתו בשנים הקרובות יהיה רוב, עד אשר הם יביאו את מדינת ישראל לחורבן מוחלט.

ניסן סלומינסקי: בינתיים המפלגה היחידה שלא התקבלה זה דווקא כהנא על גזענות.

דב חנין: כן.

דב חנין: ראש הממשלה נתניהו לא היה אז.

דב חנין: זה היה בעידן לפניו.

רויטל סויד: עכשיו זו תקופה אחרת.

רויטל סויד: זאת הסתה לגזענות, חד-משמעית.

דב חנין: אני רוצה לומר את הדברים בצורה מאוד ברורה: ראש הממשלה מעוניין שהערבים לא יצביעו, ולכן הוא יעביר להם את המסר הזה בצורה של אמצעים.

דב חנין: אם הסתה נגדם ברחוב דיזינגוף בתל-אביב לא מספיקה, הוא מוכן גם להדגים להם שיעיפו מהכנסת חברי כנסת שהם בחרו ושהם מעצבנים את הרוב.

דב חנין: כי מה לעשות, אנחנו במציאות של סכסוך לאומי מאוד מאוד קשה.

דב חנין: חברי כנסת יהודים אומרים דברים שמרגיזים ערבים, חברי כנסת ערבים אומרים דברים שמרגיזים ומקוממים הרבה יהודים.

דב חנין: זאת המציאות.

דב חנין: זאת מציאות עצובה.

דב חנין: אני הייתי מעדיף שנחיה במציאות אחרת.

דב חנין: אבל אם אנחנו נשארים במציאות הזאת, וזאת כנראה המציאות בשנים הקרובות, יעיפו מהכנסת חברי כנסת ערבים.

דב חנין: המסר לערבים הוא: אם חברי הכנסת שלכם מרגיזים יהודים, הם יעופו מהכנסת.

דב חנין: המסר לערבים הוא: אין לכם סיכוי להשפיע.

דב חנין: המסר לערבים הוא: הדעות שלכם, הכעסים שלכם, הדברים המרגיזים שלהם, אין להם מקום פה, אל תצביעו.

עודד פורר: תמיכה ברצח זה בסדר, תמיכה בטרור זה בסדר.

מיכל רוזין: יש משפט פלילי.

מיכל רוזין: תעמיד אותו לדין.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, יש לי הרבה הערות על החוק לסעיפיו, ואני מקווה שיהיה זמן לדבר עליהן.

דב חנין: עוד לא הגעתי לסעיף 1, זה היה הכול פרלימינרי.

עודד פורר: אי-אפשר לתת למישהו לדבר 20 דקות ולצפות שאנחנו גם לא נגיב.

עודד פורר: אחרת נחזור בעוד שעה.

מיכל רוזין: קשה לך לשמוע אחרים?

עודד פורר: אין לי שום בעיה לשמוע אחרים.

עודד פורר: זה לא יכול להיות.

מיכל רוזין: מה לא?

מיכל רוזין: מה הלחץ?

מיכל רוזין: מה קרה?

אלעזר שטרן: אני למדתי ממה שהוא אמר.

אלעזר שטרן: אתה לא רוצה ללמוד.

ניסן סלומינסקי: אני כן רוצה, אבל בעשר דקות אפשר להגיד את הדברים, לא צריך יותר.

ניסן סלומינסקי: מיקי, בבקשה.

אלעזר שטרן: נבזבז שמונה שעות על דיון מטומטם כל החוק הזה, ומפריע לך שהוא מדבר 20 דקות?

אלעזר שטרן: באמת, ניסן, עם כל הכבוד.

אלעזר שטרן: אתה מבזבז ימים על דיון שלא יצא ממנו כלום, על חוק שבחיים לא יישמו אותו, והוא מדבר 20 דקות אתה אומר לו: דיברת הרבה זמן.

אלעזר שטרן: אתה יודע כמה זמן אנחנו כולנו מבזבזים בשביל הדבר הזה, שלא יצא ממנו כלום?

אלעזר שטרן: ואתה יודע שבחיים לא יממשו אותו, גם אם תצליח להעביר את החוק הזה.

ניסן סלומינסקי: אתה היום נמצא במפלגה ש-90 ישיבות עשיתי על מע"מ אפס.

מיכל רוזין: ידענו מראש שזה חוק שלא יעבור.

עודד פורר: ניסן, אתה נמצא היום במפלגה ששרת המשפטים עשתה המון ישיבות על חוק הגיוס, וביטלו אותו בן לילה.

אלעזר שטרן: לא ידעת שלא יצא מזה כלום, פה אתה יודע שלא יצא כלום.

ניסן סלומינסקי: ידעתי.

מיכל רוזין: בשביל זה יש דיונים.

מיקי רוזנטל: האמת שאני מסתכל סביב ואני מתקשה להאמין שהדבר הזה קורה.

מיקי רוזנטל: לכאורה פה נייר והצעת חוק ויש חברי כנסת ויש מצלמות ויש תקשורת ויועצת משפטית ומנהל ועדה, וכאילו אנחנו דנים באמת על חוק.

מיקי רוזנטל: אבל האמת שאנחנו משתתפים כולנו בהצגה הזויה, של חוק שהוא מגוחך, מטופש, אווילי, חסר אחריות ועוד עשרות מילים, כי אפשר לתמצת את החוק הזה בשתי מילים: ערבים החוצה.

מיקי רוזנטל: זה כל מה שאתם רוצים לעשות.

מיקי רוזנטל: עוטפים את זה בהמון מילים יפות.

מיקי רוזנטל: חוסר ההיגיון של החוק הוא כל כך דרמטי, כי הוא גם לא מתמודד עם בעיה אמיתית.

מיקי רוזנטל: יש בעיה אמיתית של התנהלות של חלק מחברי הכנסת, אבל החוק הזה לא מתמודד אתה באמת, והאנלוגיה היחידה שעלתה לי לראש, כשחשבתי על איזו אנלוגיה מופרכת, זה שוועדת הפנים של הכנסת הייתה מתכנסת כי חם בקיץ והייתה מודיעה שמבטלים את יולי-אוגוסט.

מיקי רוזנטל: זה בערך האנלוגיה.

מיקי רוזנטל: מה, זה היה מבטל את החום?

מיקי רוזנטל: לא.

מיקי רוזנטל: אבל קיבלנו החלטה מאוד דרמטית, ותהיה כותרת בעיתון מחר.

מיקי רוזנטל: זאת האנלוגיה שעולה לי לראש, כי החוק הזה לא מתמודד עם הבעיה שלכאורה הוא היה אמור להתמודד אתה.

מיקי רוזנטל: הוא חמור שבעתיים משום שהוא עוסק בדיבורים של אנשים ולא במעשים של פוליטיקאים.

מיקי רוזנטל: דעה יש כמעט לכל אחד, דעה זה כמו עמוד פייסבוק.

מיקי רוזנטל: אין לאף אחד מונופול לא על האמת ולא על הצדק, והחוק הזה מבקש להשתיק נקודות מסוימות שלא נוח לשמוע אותן.

מיקי רוזנטל: הרי אם אנחנו נלך לעילות של שלילת קיומה של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית, הזכירה היועצת המשפטית, ובצדק, שזאת עילה מאוד סבוכה.

מיקי רוזנטל: לטעמי למדינה יהודית ודמוקרטית יש מובנים מסוימים, לדעת אחרים יש לה מובנים שונים, ואותו דבר גם בסוגיית הגזענות.

מיקי רוזנטל: הסעיף השלישי, התמיכה בטרור, גם הוא בעייתי, אבל לשם כך יש לנו שיטה משטרית ויש לנו בית-משפט ושופטים, ופה חברי הכנסת המציעים של החוק מבקשים להפוך את עצמם גם לשופטים בירושלים.

מיקי רוזנטל: זה דבר שהוא נוגד כל עיקרון דמוקרטי של השיטה הישראלית.

מיקי רוזנטל: אסור שפוליטיקאים ישפטו פוליטיקאים.

מיקי רוזנטל: יש בזה כל המגרעות האפשריות בהצעת חוק אחת.

מיקי רוזנטל: כשאנחנו מסתכלים על הכוונות ועל השינויים שעשו הממשלה האחרונה והממשלה שקדמה לה בחוקי יסוד, כמעט כולם גרמו לתוצאה הפוכה בינתיים ממה שהתכוון המחוקק.

מיקי רוזנטל: חבר הכנסת דב חנין הזכיר לפני את נושא העלאת אחוז החסימה.

מיקי רוזנטל: התכוונו לפגוע בייצוג של הערבים ורק הגדילו אותו.

מיקי רוזנטל: דב לא הזכיר את חוקי המשילות למיניהם, שהתוצאה שלהם היא בדיחה.

מיקי רוזנטל: והם נעשו באותו להט כמו שאתה מנסה להעביר את החוק הזה.

מיקי רוזנטל: גם הפרוצדורה הופכת להיות מהות.

מיקי רוזנטל: כי באמת אפשר היה לנסות ולדון בחוק הזה על היבטיו השונים, אבל נראה שהדיון לא מעניין פה אף אחד.

מיקי רוזנטל: ההחלטה לעשות את זה בדרך שבה זה נעשה, לא במסלול הראשי אלא כהצעה של ועדת חוקה, כדי לעקוף את היועץ המשפטי לממשלה, היא צורמת, היא בעייתית.

מיקי רוזנטל: וגם המהירות לא ברורה.

מיקי רוזנטל: זאת אומרת, הערבים יישארו פה גם אם אנחנו לא אוהבים את זה.

מיקי רוזנטל: הם יהיו פה גם בכנסת הבאה, ואפשר יהיה לנסות לגרש אותם בכל מיני דרכים גם בכנסת הבאה.

מיקי רוזנטל: אין שום סיבה למהר בשינויים כל כך דרמטיים.

מיקי רוזנטל: אני לא רוצה לחזור על טיעונים שאמרו קודמיי.

מיקי רוזנטל: אני כן רוצה לומר לכם שהחוק הזה מופרך מיסודו.

מיקי רוזנטל: ראוי היה להפסיק את הדיון הזה ולהגיד: בואו נחפש פתרונות ברורים להתמודד עם הבעיה שהוא מעלה.

מיקי רוזנטל: יש בעיה, אני אומר לכם שיש בעיה.

מיקי רוזנטל: לעצם העניין, אני רוצה להתייחס לסעיפים השונים.

מיקי רוזנטל: בהנחה שהרוב הקואליציוני ידרוס את כל מה שנאמר פה והקואליציה תתמוך בחוק, אני אעיר שלוש הערות לגוף החוק.

מיקי רוזנטל: האחת, אני מציע להעלות את הרוב, במקום 61 חברי כנסת ל-75 חברי כנסת, שלפחות עשרה מהם הם חברי אופוזיציה.

מיקי רוזנטל: זה ינטרל חלק מהבעייתיות של רוב קואליציוני אוטומטי, של התחשבנויות עם חברי כנסת על בסיס אישי וכו'.

מיקי רוזנטל: אני לא מציע שזה יהיה חסוי מהטעם הפשוט שאז אם תהיה הדחה אז יש באמת סיכוי שיודח חבר כנסת.

מיקי רוזנטל: השקיפות, מן הסתם, תמנע מהחוק הזה אי פעם לצאת לפועל.

מיקי רוזנטל: אני מציע שההדחה לא תיכנס לתוקף אלא אחרי פסק-דין חלוט של בית-משפט עליון.

מיקי רוזנטל: וכמובן שהחוק הגרוע הזה, אם הוא בכלל יעבור, ואני מייחל ומתפלל שהוא לא יעבור, לא ייכנס לתוקף אלא החל מהכנסת הבאה.

מיקי רוזנטל: תודה.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: רויטל, בבקשה.

רויטל סויד: לא הרבה פעמים ישבנו פה בדיונים וממש לא האמנו שמתקיים דיון בנושא הזה.

רויטל סויד: ולכאורה דיון רציני בכנסת ישראל בבית המחוקקים, על חוק שכזה.

רויטל סויד: אין יועץ משפטי אחד שישב כאן בישיבה בוועדת חוקה, או לא ישב, ואמר: החוק הזה הוא חוק טוב וראוי.

רויטל סויד: היועץ המשפטי לממשלה שותק, ולא בכדי.

רויטל סויד: זו גם הסיבה שהצעת חוק שבעצם מציע אותה ראש הממשלה, הוא לא מעביר אותה דרך ועדת שרים לענייני חקיקה.

רויטל סויד: הוא יודע שהיועץ המשפטי לממשלה לא יעביר אותה.

רויטל סויד: משרד המשפטים שיושב פה, ופניתי אליך בדיון הקודם ושאלתי אותך מה עמדתכם, אמרת: אין לנו עמדה, זה עדיין לא הגיע אלינו.

<עמי ברקוביץ: היום יש לנו עמדה.

רויטל סויד: אשמח לשמוע אותה.

רויטל סויד: היועצת המשפטית של הוועדה, עו"ד סיגל קוגוט, שאנחנו כל כך סומכים עליה, אומרת ביותר מאשר בשפה ברורה, אין יותר ברור מזה: אי-אפשר להעביר חוק שכזה.

רויטל סויד: אי-אפשר.

רויטל סויד: היועץ המשפטי של הכנסת, שישב פה, אמר:

רויטל סויד: אני מסכים שזה חוק בעייתי – והתחיל להתפתל.

רויטל סויד: כשביקשנו אחר כך לשאול אותו שאלות, הוא היה צריך ללכת לדיון בוועדת האתיקה, הוא הבטיח שהוא יחזור, הוא לא חזר עד עצם הרגע הזה.

רויטל סויד: מה שאומר שאין לנו פה יועץ משפטי אחד שיושב ואומר: חברים, אין בעיה עם החוק הזה.

רויטל סויד: אין בעיה אתו.

רויטל סויד: אז ועדת חוקה, חוק ומשפט של הכנסת דנה בחוק כל כך מהותי, ואין לנו פה יועץ משפטי אחד שמגבה את החוק הזה באופן מלא?

רויטל סויד: זה דבר אחד.

רויטל סויד: דבר שני, בואו נקרא לילד בשמו, זה חוק חיסול ממוקד.

רויטל סויד: עושים פה חיסולים ממוקדים, מיירטים את חברי הכנסת שלא רוצים אותם פה ומחסלים אותם פוליטית לעד.

רויטל סויד: אתה רוצה את הכוח הזה ביד שלך, ניסן סלומינסקי?

רויטל סויד: יבוא יום וזה יהיה נגדך.

רויטל סויד: יום אחד יהיה פה רוב של 61 חברי כנסת שיחליט שמי שלא מגנה את נוער הגבעות שתומך במלכות ישראל הוא חותר תחת מדינה יהודית ודמוקרטית.

רויטל סויד: מה נעשה אז?

רויטל סויד: יכול להיות שזה יהיה מישהו מהסיעה שלך.

רויטל סויד: עד כמה העיוורון כנגד ערבים יכול לסמא את עיני חברי הכנסת?

רויטל סויד: עד כמה זה הופך אותנו לאטומים, השנאה הזאת כלפי ערבים?

רויטל סויד: עם כל הכבוד, אלמלא המעשה המגונה של חברי הכנסת של בל"ד לא היינו פה.

רויטל סויד: ועכשיו שאנחנו פה, בואו נסתכל נכוחה מול המציאות.

רויטל סויד: גם אני לא רוצה חברי כנסת שחותרים תחת מדינה יהודית ודמוקרטית, שמסיתים לגזענות ושתומכים בארגוני טרור או בטרור של יחידים.

רויטל סויד: אני אחליט?

רויטל סויד: תנו לבית המשפט את הכוח שראוי לו.

רויטל סויד: מה הסיפור?

רויטל סויד: סעיף 7א, תשאירו אותו כמו שהוא.

רויטל סויד: במקום שחברי הכנסת יעשו סיכולים ממוקדים, שבית המשפט מיד יחליט על ההחלטה הזאת.

רויטל סויד: למה זה צריך לעבור אותנו, בכנסת?

רויטל סויד: תראו את ההתעמרות.

רויטל סויד: שימו לב.

רויטל סויד: יש כאן עשרה ימים עד ההצבעה, 21 יום עד שמתקיים דיון בוועדת הכנסת, ואחר כך עוד 21 יום עד שיתקיים דיון במליאה, ואחר כך הערעור לעליון.

רויטל סויד: מעל 60 ימים, חודשיים, ישב חבר כנסת, שיכול להיות שאחר כך הוא יחזור חזרה.

רויטל סויד: איזו התעמרות יש כאן.

רויטל סויד: אנחנו רוצים את הכוח הזה בידיים שלנו, נבחרי הציבור?

רויטל סויד: מישהו מאתנו פה עבר איזושהי הסמכה לשיפוט?

רויטל סויד: והכי חמור, הרי בסופו של דבר אנחנו ראינו רק בשבוע שעבר חברי כנסת שמצביעים לא בניגוד לתפיסת עולמם, בניגוד לאיך שהם חיים.

רויטל סויד: חבר הכנסת אמיר אוחנה נאלץ לצאת בבושת פנים ולא להצביע בעד מה שהוא בעצמו, חוקים של הקהילה הגאה.

רויטל סויד: שרן השכל, יושבת-ראש השדולה הגאה, הצביעה נגד כל מה שהיא מאמינה בו מכוח המשמעת הקואליציונית.

רויטל סויד: אז בכוח משמעת קואליציונית מישהו פה יבוא ויצביע?

רויטל סויד: מה זה, אנחנו משחקים פה במשהו?

רויטל סויד: אנחנו מחליטים לקחת את הדעה של הציבור שבחר חברי כנסת ולעשות מזה משחק וצחוק.

רויטל סויד: בואו נפסיק את הפרסה הזאת של הדיון הזה.

רויטל סויד: די.

רויטל סויד: בואו באמת נשב ונחשוב איך אנחנו מעבים את חוק העונשין, שחברי כנסת שחותרים תחת מדינה יהודית ודמוקרטית ותומכים בארגון טרור, מיד אפשר יהיה להעמיד אותם לדין פלילי.

רויטל סויד: בואו ננהל על זה דיון.

רויטל סויד: בואו נחשוב איך אנחנו עכשיו מתקנים את החוק הזה שלבית-משפט תהיה סמכות לא רק לדון בזמן של מערכת בחירות, אם הוא פוסל רשימה או פוסל מועמד, אלא גם תוך כדי כהונה.

רויטל סויד: ניסן סלומינסקי, מי רוצה פה את החוק הזה, בחדר הזה, חוץ ממך?

רויטל סויד: מי?

רויטל סויד: אני מתקשה לתפוס שאנחנו באמת מקיימים את הדיון הזה.

רויטל סויד: בעיני להגיד שהערבים נוהרים בהמוניהם ועומדים להצביע, ובואו מהר כי עמותות השמאל מביאות אותם, זו בעיני הסתה לגזענות.

רויטל סויד: גזענות קשה מאוד.

רויטל סויד: אז מה, על חלק מהגזעניות נוכל להדיח חברי כנסת וחלק לא נוכל להדיח, כי אנחנו לא יודעים מי גזעני יותר?

רויטל סויד: או יש גזענות שאין לה רוב ויש גזענות שיהיה לה רוב?

רויטל סויד: סיגל, עשית כל אשר היה לאל ידך עשות.

רויטל סויד: גם להעביר את מה שאת חושבת ולנסות באיזושהי דרך לתקן את זה.

רויטל סויד: אי-אפשר לתקן משהו שהוא פוגע בדמוקרטיה והוא לא חוקתי.

רויטל סויד: אני מבקשת, אני ממש מתחננת שנפסיק את הדיון הזה וננהל את הדיון הזה דרך בית-משפט, וניתן לבית המשפט את הכוח בשלב הזה, ולא לחברי הכנסת, נבחרי הציבור.

רויטל סויד: אנחנו חייבים להבין מה קרה פה לכולנו במשכן הזה.

רויטל סויד: העיוורון מפני שנאת הערבים מכסה ומסתיר את עינינו, הופך אותנו לאדישים ולקהים מול הפגיעה בדמוקרטיה.

רויטל סויד: ואני מבקשת בכל לשון של בקשה שלא לתת לזה יד.

רויטל סויד: זה חוק של התעמרות, זה חוק שפוגע בדמוקרטיה וזה חוק שאף אחד מהיועצים המשפטיים לא נותן לו באמת גיבוי מלא.

רויטל סויד: לא יכול להיות שתחת ידינו תצא העוולה הזאת.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: יעל, בבקשה.

יעל גרמן: אני כל כך מצטערת, אני אפילו מתביישת, שאני מרגישה צורך להתחיל את דברי ולומר שאני נגד טרור.

יעל גרמן: כאילו היום בוחנים כל אחד אם הוא בימין או בשמאל.

יעל גרמן: אם הוא באמת מגנה את הטרור ואת הטרוריסטים או לא.

יעל גרמן: והרי זה כל כך ברור ומובן מאליו, שכולנו, לרבות הסיעה הערבית, והם אמרו זאת שוב ושוב, כולנו מגנים טרור.

יעל גרמן: ואת הפעולות כנגד הטרור, וכל פעולה שבאמת אולי מביאה לפעולה כזאת או אחרת של טרור, צריך לפעול נגדה במסגרת החוק.

יעל גרמן: יש לנו היום חוק, שאנחנו יושבים עליו עשרות ומאות שעות, חוק הטרור, שם יכול להיות שצריך להוסיף עוד סעיף שבא ואומר שבמקרה שיש התבטאות שמביאה לכדי פעולת טרור, או תומכת בפעולת טרור, יכול להיות שצריך להפעיל עליה סנקציה כזאת או אחרת ועונש כזה או אחר.

יעל גרמן: בהחלט יכול להיות.

יעל גרמן: אני אומרת שוב, אני מתביישת שאני חייבת לומר זאת, כי אני חושבת שזה כל כך ברור מאליו, שאף אחד לא צריך לומר זאת.

יעל גרמן: מדברים על מקרתיזם, וכל הזמן אומרים: איזה שטויות, אנחנו רחוקים מזה.

יעל גרמן: ניסן וחבריי, אנחנו שם.

יעל גרמן: אם אנחנו יושבים היום על חוק כזה, אנחנו נמצאים בעיצומה של תקופה מקרתיסטית.

יעל גרמן: תקופה שבה כל מי שמביע דעה שהיא לא קונצנזואלית, כל מי שרחמנא ליצלן תומך בערבים, או קומוניסטים אז, הוא מוקע על-ידי הציבור, מקבל קללות, ועכשיו גם הולך לחטוף השעיה.

יעל גרמן: אני חושבת שמצאו אותך כשעיר לעזאזל, ניסן.

יעל גרמן: אתה יודע כמה אני מחבבת אותך ומכבדת אותך, וזה לא מהיום ולא מאתמול.

יעל גרמן: אנחנו מכירים זמן רב.

יעל גרמן: אני חושבת שאתה כיושב-ראש צריך לסרב לגעת בחוק האנטי דמוקרטי הזה, ואני רוצה להישען על אילן מאוד גבוה, שהבן שלו נמצא כאן, ולצטט מה מנחם בגין אמר.

יעל גרמן: הוא אמר שני דברים.

יעל גרמן: קודם כל, הוא אמר, שלמדנו שרוב פרלמנטרי נבחר יכול להיות מכשיר בידי קבוצת שליטים ומסווה לעריצותם.

יעל גרמן: ועל כן, הוא אומר, חייב העם, אם הוא בוחר בחירות, לקבוע את זכויותיו גם מול בית הנבחרים.

יעל גרמן: אבל הוא אמר משהו הרבה יותר חשוב.

יעל גרמן: הוא אמר: היינו מציעים שהבית יגביל מרצונו החופשי את סמכויותיו ויאמר שהכנסת לא תחוקק חוק שיש בו הגבלת חופש הביטוי.

יעל גרמן: נאום מיום 9 ביולי 1956.

יעל גרמן: וזה אולי אומר הכול.

יעל גרמן: אין מקומו של החוק הזה בספר החוקים של מדינת ישראל.

יעל גרמן: לא יכול להיות שאדם שנבחר על-ידי הציבור יושעה על-ידי 120.

יעל גרמן: 119 לא יכולים להשעות אחד.

יעל גרמן: לא 90 ולא 75, ובוודאי לא 61.

יעל גרמן: לא יעלה על הדעת.

יעל גרמן: זה דבר שלא יכול להיות.

יעל גרמן: הפה שבחר הוא הפה שאסר.

יעל גרמן: כאשר מנסים להשוות את זה לחוק ההדחה של נשיא או יושב-ראש כנסת, הרי זה מגוחך.

יעל גרמן: בכלל אין מה להשוות.

יעל גרמן: אנחנו, 120 חברים, הם אלה שבוחרים גם את היושב-ראש וגם את הנשיא.

יעל גרמן: אז ברור שאם אנחנו בוחרים את הנשיא ואת היושב-ראש, יש לנו גם סמכות להדיח אותו.

יעל גרמן: אבל אנחנו לא בחרנו אף אחד מהרשימה הערבית, וגם לא בחרנו אף אחד מהרשימה של הבית היהודי.

יעל גרמן: ולא בכדי בתוך הבית היהודי, ואנחנו יודעים יפה מאוד, יש התנגדות.

יעל גרמן: כי יודעים שהיום החוק פונה כלפי הרשימה הערבית, ומחר הוא יפנה כלפי מישהו אחר.

יעל גרמן: אז לא יעלה על הדעת שאנחנו, חברי כנסת, עם מניעים פוליטיים, ניקח לידינו את הזכות להדיח או להשעות חבר כנסת שלא נבחר על ידינו.

יעל גרמן: זה דבר שלא יעלה על הדעת.

יעל גרמן: זה מסוג הדברים שאתה כיושב-ראש ועדת החוקה צריך להבין.

יעל גרמן: אני חושבת שהיועצת המשפטית מבינה את זה.

יעל גרמן: צדקה חברתי, כל היועצים המשפטיים מבינים את זה.

יעל גרמן: אנחנו חייבים לשים את החוק הזה בצד ולומר: אנחנו לא נוגעים בו.

יעל גרמן: אם אתה רוצה, נעבור לחוק הטרור, נראה מה ניתן להוסיף בתוך חוק הטרור.

יעל גרמן: אם יש עילה להעמיד לדין חבר כנסת מימין או משמאל, ערבי או יהודי, בבקשה, נעמיד אותו לדין.

יעל גרמן: ניתן לבית המשפט לשפוט אותו.

יעל גרמן: אבל לא ניקח לידינו את הסמכות שלא ניתנה בידינו מלכתחילה להשעות או חס וחלילה להדיח חבר כנסת.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: חבר הכנסת איימן עודה, בבקשה.

איימן עודה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בקרב האוכלוסייה הערבית ישנו ויכוח ערני, חשוב, לגבי הקמת פרלמנט ערבי בתוך מדינת ישראל.

איימן עודה: כמו באיטליה, כמו בקנדה, כמו בבלגיה, מדינה דו-לאומית, יש בה שני לאומים.

איימן עודה: אומנם הערבים הם פחות מ-20%, אבל הם קבוצה לאומית, והמדינה בעצם בפועל היא מדינה דו-לאומית.

איימן עודה: מבחינה רשמית היא מדינה יהודית, אבל מישהו יכול להגיד לי שהגליל הוא גליל יהודי?

איימן עודה: יש 51% ערבים בגליל.

איימן עודה: מישהו יכול להגיד לי שהנגב הוא יהודי?

איימן עודה: 32% בנגב הם ערבים.

איימן עודה: המדינה בפועל בחיי היום-יום היא מדינה דו-לאומית.

איימן עודה: לכן יש רעיון חשוב, בינתיים אינטלקטואלי, בינתיים אקדמי, להקים פרלמנט ערבי מול הפרלמנט היהודי.

איימן עודה: ישנם אחרים, ואני אחד מהם, שמאמינים במאבק הכללי למען הדמוקרטיה.

איימן עודה: ערבים ויהודים ביחד למען הדמוקרטיה.

איימן עודה: זו גישה, וזו גישה אחרת.

איימן עודה: ואני נמצא בפרלמנט שמתנוסס מעליו דגל שאני לא רואה את הפנים שלי כחלק ממנו.

איימן עודה: אני רואה את תמונת הרצל, אני רואה את הסמל שאני לא בחרתי בו, ולמרות כך, ולמרות ההגמוניה הסמלית והעקרונית החזקה בפרלמנט הזה, למרות כך אני בוחר להיות חלק מהפרלמנט הזה ולהשפיע.

איימן עודה: במדינת ישראל, מי שמקדם את חוק הלאום הוא לגיטימי.

איימן עודה: הוא חלק מהמיינסטרים.

איימן עודה: מי שבעד שהמדינה תהיה לכולנו, הוא נתפס כקיצוני ואפילו לא לגיטימי.

איימן עודה: ישנם חברים בפרלמנט הזה שרצחו ערבים במו ידיהם.

איימן עודה: ישנם חברים בפרלמנט הזה שנתנו הוראות לרצוח את מנהיגי העם הפלסטיני.

איימן עודה: ואנחנו יושבים אתם מתחת לאותו גג.

איימן עודה: ואנחנו, אנשים שלא יודעים מה סוגי הנשק ואיך משתמשים בנשק, אנחנו קיצוניים, אנחנו מסייעים לטרוריסטים, אנחנו אף פעם לא נקבל את ההגמוניה הזאת לא רק מבחינה פוליטית, מבחינה מוסרית.

איימן עודה: מבחינת כבוד לאדם.

איימן עודה: אף אחד לא יכול לשכנע אותנו אחרת.

איימן עודה: למרות כל מסע הדה-לגיטימציה נגדנו והעלאת אחוז החסימה, החלטנו להישאר חלק מהפוליטיקה בישראל.

איימן עודה: ועוד רודפים אותנו.

איימן עודה: ולמרות שחברי הכנסת מבל"ד – פתאום מתחילים לדבר על בל"ד ולא על הרשימה המשותפת, בשביל לחדד.

איימן עודה: אחרי שהוציאו את התנועה האסלאמית, עכשיו מתחילים לעשות דמוניזציה נגד קבוצה, בל"ד, כי אנחנו יודעים, בעוד כמה חודשים רוצים להוציא אותם מחוץ לחוק.

איימן עודה: אז שלושתם אומרים בריש גליה שהם מתנגדים לרצח אזרחים, מתנגדים לפגיעה באזרחים.

איימן עודה: המהות של הביקור שלהם היא לגיטימית, להחזיר גופות.

איימן עודה: להשאיר גופות ולא לקבור אותן זה מעשה לא לגיטימי ולא אנושי.

איימן עודה: אף אחד לא מצדיק את עצם המעשים, אבל אף אחד לא רוצה לשמוע.

איימן עודה: אנחנו נבחרנו על-ידי העם שלנו, ולא נבחרנו על-ידי הימין.

איימן עודה: אנחנו לא נבחרנו על-ידי חברי הכנסת מהימין, ואנחנו לא רוצים לרצות אותם ולא מחפשים את זאת.

איימן עודה: לכן אנחנו שוקלים, ואני באופן אישי שוקל.

איימן עודה: במידה שתחליטו להוציא את חברי בל"ד מהכנסת, גם אני שוקל להתפטר מהכנסת.

אלי כהן: מצוין.

יעל גרמן: מי אמר מצוין?

עודד פורר: אף אחד פה לא יזיל דמעה.

יעל גרמן: אף אחד?

יעל גרמן: אתה מדבר בשמי?

יעל גרמן: זה מעוז הדמוקרטיה הישראלית, איך אתה מדבר בשמי?

מיקי רוזנטל: תגיד שאתה לא תזיל דמעה, אל תדבר בשם אף אחד.

מיקי רוזנטל: מי אתה?

עודד פורר: אמרתי שאני לא אזיל דמעה.

יעל גרמן: אמרת "אף אחד".

עודד פורר: אדם שהסית לטרור, שתמך בטרור, אני לא אזיל דמעה אם הוא יתפטר מהכנסת.

ניסן סלומינסקי: עודד, אתה מדבר אחריו ותוכל להגיד את הדברים שאתה רוצה.

ניסן סלומינסקי: התאפקנו על דברים יותר קשים שהוא אמר קודם.

עודד פורר: יכול להיות שאתם רוצים להכריח אותי להזיל דמעה.

יעל גרמן: דבר בשם עצמך.

זוהיר בהלול: הוא רוצה להכניס ממד של פרחחות לכנסת.

איימן עודה: אולי זה יישאר פרלמנט על טהרת היהודים.

איימן עודה: זה לא מאבק בין יהודים מול ערבים או ערבים מול יהודים, זה מאבק דמוקרטי של כל הערבים והיהודים יחד, שוחרי הדמוקרטיה, מול המקרתיזם, מול הגזענות במדינה.

איימן עודה: תודה.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: עודד, בבקשה.

עודד פורר: אהיה חייב גם להתייחס לדברים שאמר קודמי, אבל לפני כן אני דווקא רוצה להתייחס לקואליציה.

עודד פורר: אני אומר את זה לך, כי אתה גם מייצג את הקואליציה.

עודד פורר: יש פה קואליציה פחדנית, שפחדה להופיע פה בדיון הזה ולדון על הדברים, ועם נציגים מאוד מאוד מצומצמים של מפלגות השלטון.

עודד פורר: כנראה שהם יגיעו רק להצבעה, מהר, ויברחו.

עודד פורר: אבל אם יש להם עמדה, שיעמדו מאחורי העמדה שלהם.

עודד פורר: מיד אדבר לגופו של החוק הזה ומה אני חושב עליו בהקשר הזה.

עודד פורר: אני כן חייב לומר לקודמי, שדיבר פה במילים כל כך יפות על כבוד האדם, אבל אדל בניטה ברחוב הגיא, שהסתובבה עם סכין תקועה בגבה והתחננה לעזרה – הוא סירב לגנות את אותם סוחרים שלא הושיטו לה יד לעזרה.

עודד פורר: כנראה שלה לא מגיע כבוד אדם.

עודד פורר: כנראה שלילדים ולמשפחת הרן שנרצחה על-ידי סמיר קונטאר, שאתם פרסמתם מודעת אבל למותו, כנראה שלהם לא מגיע כבוד אדם.

עודד פורר: אז כבוד אדם מגיע לכל בני האדם, וזה מתחיל מהעניין הזה.

דב חנין: למה אתה לא מגנה את ליברמן?

יוסף ג'בארין: זה לא נכון, פשוט מאוד.

עודד פורר: בוא תגנה.

עודד פורר: הנה, יש לך הזדמנות.

עודד פורר: תגנה את כל הסוחרים ברחוב הגיא שלא הושיטו עזרה.

עודד פורר: תגיד את זה עכשיו.

דב חנין: תגנה את ליברמן.

דב חנין: למה אתה לא מגנה את ליברמן?

דב חנין: את הדעות שלו כלפי הערבים?

דב חנין: אולי יעיפו אותו מהכנסת, תגנה אותו.

עודד פורר: תהיה לו הזדמנות להביא את האמת שלו.

יוסף ג'בארין: חברי הכנסת עובדים אצלך?

יוסף ג'בארין: אנחנו עובדים אצלך?

עודד פורר: אתם מתחפשים ללוחמי זכויות אדם, אבל יש לכם זכויות שאתם שומרים רק - - -

יעל גרמן: אתה אפילו לא מתחפש.

ציפי לבני: שוקלים להחריב מעונש מוות למחבלים לעונש מוות לערבים באופן כללי.

עודד פורר: לגבי החוק הזה, דיברו פה קודם שעושים אובר-רולינג לבוחר ואובר-רולינג לציבור.

עודד פורר: צריך לדייק בהקשר של החקיקה הזאת.

עודד פורר: לא מדובר על אובר-רולינג לציבור, כי בסופו של דבר כשיושעה או יוצא חבר כנסת מסיעה אחת, ייכנס לאותה סיעה חבר כנסת אחר.

עודד פורר: הדמוקרטיה שלנו היא דמוקרטיה ייצוגית, היא לא דמוקרטיה אישית.

עודד פורר: אף אחד מחברי הכנסת היושבים כאן לא נבחר בבחירות אישיות.

עודד פורר: לכשיהיו בחירות אישיות, יכול להיות שהטיעון הזה יכול לעמוד.

עודד פורר: אגב, בקונגרס האמריקאי הבחירות הן כן אישיות, ועדיין קיימת אפשרות הדחה ברוב של שני שלישים על התנהגות בלתי הולמת.

עודד פורר: נכון שהשימוש שהיה בה, חבר הכנסת חנין, היה לגבי נושאים פליליים.

עודד פורר: אבל החקיקה האמריקאית אומרת על התנהגות בלתי הולמת.

עודד פורר: ועדיין לי מאוד מפריע שאם הקואליציה כל כך רוצה לקדם את החוק הזה ועושה את זה בכזאת מהירות, לא טורחים להגיע לדיון הזה.

עודד פורר: בניגוד לעמדתך, אני חושב שעל חוק כזה צריך להיות דיון הרבה יותר מהותי והרבה יותר ארוך, וזה לא צריך להיות כמחטף.

עודד פורר: מהצד השני יש חקיקה שגם עברה קריאה טרומית והייתה יכולה להגיע לדיון כאן, ואתם נמנעים מלהביא אותה.

עודד פורר: את התיקון של סעיף 7א שאנחנו העברנו בחקיקה, שעליו ראוי לדון.

עודד פורר: הוא עבר קריאה טרומית, תביאו אותו לדיון.

עודד פורר: הוא בשל בתוך המסלול, אבל אותו לא מביאים, ומביאים את הצעת החוק הזאת שהיא לא שלמה, וברור לחלוטין שהיא לא שלמה גם בהסכמות שהגיעו אליה בקואליציה.

עודד פורר: אתם נוהגים בהקשר הזה ברמה שיורה לעצמכם כדור ברגל, וזה רק מראה שהקואליציה מקדמת את החקיקה הזאת לא כי היא רוצה לקדם את החקיקה הזאת, אלא כי היא צריכה לתפוס עכשיו איזושהי כותרת כדי להראות שהיא כן עושה משהו כדי להילחם בהסתה.

עודד פורר: צריך להסתכל גם מה קורה בעולם.

עודד פורר: באפריל 2003, במדינה אולי לא דמוקרטית לשיטתכם, שנקראת ספרד, הוציאו את הרשימה הבסקית והגדירו אותה כבלתי חוקית.

עודד פורר: מחקו את שמה מרשם המפלגות.

עודד פורר: הם לא יכלו להתמודד לבית הנבחרים שם.

עודד פורר: על מה?

עודד פורר: מפני שחבריה לא גינו את הטרור.

עודד פורר: על הבסיס הזה.

מיקי רוזנטל: אבל בית המשפט עשה את זה.

יוסף ג'בארין: זה גם לא מדויק, לצערי.

יוסף ג'בארין: הוא לא עשה שיעורי בית.

ציפי לבני: זה היה לפני הבחירות.

עודד פורר: אי-אפשר בהקשר הזה כל הזמן לצקצק בלשוננו.

עודד פורר: אני אומר את זה פה גם לחברי הכנסת מהרשימה המשותפת, שכל הזמן טוענים שהם מייצגים ציבור.

עודד פורר: אני ראיתי איך ראש עיריית נצרת פונה לחבר הכנסת איימן עודה ואומר לו האם הוא מייצג אותו או לא מייצג אותו, בהתלהמות שלו ובהסתה שלו.

עודד פורר: ואני ראיתי את חבר הכנסת באסל גטאס אומר בראיון און-רקורד לטלוויזיה.

עודד פורר: שואלים אותו: למה עלית להר הבית?

עודד פורר: הוא אומר: בשביל להתסיס.

עודד פורר: שואלים אותו עוד פעם, והוא אומר: בשביל להתסיס.

עודד פורר: זה מה שאתם רוצים להגן עליו, על ההתססה הזו?

רויטל סויד: אבל מה זה קשור?

רויטל סויד: למה מראש לא לתת את הכוח הזה לבית המשפט?

רויטל סויד: למה לנו?

עודד פורר: אתם רוצים להגיד לי שיש לכם פה מה להגן על זכותו של מישהו, כמו שאמר חבר הכנסת באסל גטאס על רצח ישראלים: רצח ישראלים על-ידי פלסטינים על רקע לאומני אינו פלילי או עברייני, אלא נעשה בלהט המאבק כנגד הכיבוש.

עודד פורר: ממש אותו אחד שחבט בגרזן בצביקה כהן במעלה אדומים עשה את זה בלהט המאבק כנגד הכיבוש.

עודד פורר: הוא מכיר אותו, הוא רואה אותו יום-יום.

עודד פורר: צביקה כהן פתח לו את הדלת והכניס אותו, והוא חבט בו בגרזן כמו בכלב.

עודד פורר: זה המאבק שלכם?

עודד פורר: תתביישו לכם, מי שמגן על אותם אלה שלא מגנים את הטרור ועל אותם אלה שתומכים בו וחושב שהם צריכים לשבת בבית הזה.

עודד פורר: מי שלא מגנה את הטרור ומי שתומך בטרור, מקומו לא כאן.

עודד פורר: אגב, לא משנה איזה טרור.

יוסף ג'בארין: מה השורה התחתונה, שכולנו?

ניסן סלומינסקי: יוסף, לא עכשיו.

יוסף ג'בארין: אז מה שהוא מציע, שלא נהיה בכנסת?

עודד פורר: אני מציע שתגנה את הטרור ותילחם בו.

עודד פורר: אם תגנה את הטרור, אתה מוזמן להיות שותף שלי.

עודד פורר: לא תגנה אותו, אתה לא שותף שלי, מקומך לא בכנסת.

דב חנין: אני מציע שתגנה את ליברמן.

דב חנין: למה אתה לא מגנה את ליברמן?

יוסף ג'בארין: אולי הוא יגנה את הכיבוש בסופו של דבר.

ניסן סלומינסקי: בבקשה, אלעזר.

אלעזר שטרן: לצערי הרב מחזירים אותנו למבחני נאמנות ולאומיות, וכל בוקר אנחנו צריכים לקום ולהגיד.

אלעזר שטרן: הפעם לצערי הרב עושה את זה חברי מהאופוזיציה.

אלעזר שטרן: אני לא מתכוון להתייחס לאף אירוע טרור, שטריוויאלי מה אנחנו חושבים.

אלעזר שטרן: דרך אגב, רק הקשר בין זה לבין מה שהוא אומר פה בעיני הוא עצוב.

אלעזר שטרן: אמרנו את זה יותר מפעם אחת.

אלעזר שטרן: אני חושב שהפעולות שעושים שלושת חברי הכנסת מבל"ד – לדעתי הם לא צריכים להיות פה, אבל זה עניין של בית המשפט ולא שלי.

אלעזר שטרן: שים לב מה קורה פה, אדוני היושב-ראש.

ניסן סלומינסקי: שמתי לב.

אלעזר שטרן: אתה רוצה לתת לנו סמכויות, ואנחנו לא רוצים אותן.

אלעזר שטרן: אני לא מכיר דיון כזה.

אלעזר שטרן: הבעיה היותר קשה היא שזה לא עושה לך כלום.

אלעזר שטרן: אתה כאילו מסתכל על השעון, נעשה עוד דיון, עוד שלושה דיונים, נעביר את הדיונים, יגידו היועצים המשפטיים מה שהם רוצים, יושב-ראש הכנסת יגיד מה שהוא רוצה, בסוף יגיע הזמן, נקרא לכל השפנים האלה שלא באים לדיון.

ניסן סלומינסקי: דרך אגב, יהיו הצבעות לקריאה ראשונה היום.

ניסן סלומינסקי: רק שנדע.

עודד פורר: אני לא רואה שחברי הקואליציה שלך כל כך מגיעים לפה.

עודד פורר: איפה הם?

יוסף ג'בארין: איפה המצביעים?

עודד פורר: זאת קואליציה של פחדנים.

אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש, מה שאמרת עכשיו, אתה מוריד לזנות את הוועדה שלך.

ניסן סלומינסקי: למה?

אלעזר שטרן: אני בכוונה לא אומר מזנה, אני אומר מוריד לזנות, כדי שזה יישמע יותר ארוך.

אלעזר שטרן: מה שאמרה היועצת המשפטית, שכאילו אתה עושה לה כבוד, זה בכלל לא משנה, בגלל שעוד מעט יבואו כל הבובות וירימו את הידיים בלי שהם הקשיבו למילה אחת שלה.

אלעזר שטרן: ואתה בונה את התיאטרון הזה ככה.

ניסן סלומינסקי: אתה לא עושה את זה בכנסת?

ניסן סלומינסקי: אתה לא עושה את זה כך בכל מקום?

אלעזר שטרן: לא.

ניסן סלומינסקי: אני לא שמח על זה.

אלעזר שטרן: אם תלך החוצה ותשאל למה הכנסת נראית כמו שהיא נראית, למה אנחנו פה ולא יותר טובים מאתנו, אז חלק מהתשובות זה בהתנהגות שלך.

אלעזר שטרן: בבקשה, אל תשווה לאיך התנהגת בוועדת כספים.

אלעזר שטרן: זה לא קשור, אבל אני אגיד את זה.

אלעזר שטרן: בגלל זה חבר שלך, על הצעות שאני התנגדתי להן, לוקח עורך-דין.

אלעזר שטרן: ושלא נהיה אנחנו גם במקומות האלה.

אלעזר שטרן: לא על זאת תהיה תפארתך, ועוד נדבר על זה בהקשרים האלה.

אלעזר שטרן: אבל רק האמירה הזאת שלך עכשיו, שתכף יבואו הג'וקרים להצביע - - -

ניסן סלומינסקי: אמרתי ככה?

ניסן סלומינסקי: אמרתי שיהיו הצבעות היום.

אלעזר שטרן: אתה יודע למה הם לא פה?

אלעזר שטרן: כי חלקם כנראה לא מסוגל להבין.

אלעזר שטרן: לא רק שלא מעניין אותו מה שאומרת היועצת המשפטית, אלא הוא לא רוצה, בגלל שהוא רוצה להחליף.

אלעזר שטרן: אני, דרך אגב, מחכה.

אלעזר שטרן: עד עכשיו שרת המשפטים אמרה שאם היה תהיה שרת משפטים ב-2017 היא תפעל להחליף את השופטים בבית המשפט, אלה נהיו יותר שמרניים.

אלעזר שטרן: דרך אגב, אני מבין שגם תעשו את זה בכנסת.

אלעזר שטרן: אם לא מצאתם בכנסת יועץ משפטי אחד שיתמוך בכם, תפטרו אותם ותביאו אחרים.

אלעזר שטרן: זו סמכותך, לא?

אלעזר שטרן: מי יכול להעיף אותם?

אלעזר שטרן: תעיף.

אלעזר שטרן: סיגל, מה היא בכלל?

אלעזר שטרן: שרת המשפטים תחליף.

אלעזר שטרן: תמצאו כאלה שיגידו לכם שאתם צודקים.

אלעזר שטרן: שיקומו בבוקר ויגידו לכם: אתם הכי גדולים.

אלעזר שטרן: תחדד את פעולת הטרור.

אלעזר שטרן: לא סתם אמרתי את זה.

אלעזר שטרן: תשאיר את זה לשופטים.

אלעזר שטרן: הגשתי הצעה, הנחתי אותה.

אלעזר שטרן: אני אומר לך את האמת, לא כל הליברלים במדינה ייהנו ממנה.

אלעזר שטרן: היא לא טריוויאלית גם מהדברים האלה.

אלעזר שטרן: דרך אגב, היא הרבה יותר פשוטה מאשר להגיד שמי שלא תומך בישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית, שזה כמובן הרבה הרבה יותר מורכב מלהוכיח את הדברים האלה.

אלעזר שטרן: יכול להיות שחצי מהקואליציה שלך לא תומכת בישראל כמדינה יהודית דמוקרטית.

אלעזר שטרן: אתה יודע את זה, נכון?

אלעזר שטרן: תעשה מבחן לחברי הכנסת החרדים ותשאל אותם מי מאמין במדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית.

אלעזר שטרן: אולי נעיף גם אותם.

אלעזר שטרן: אחרי זה גם את זה תצטרך לשנות.

אלעזר שטרן: לאילו מבחנים אתם מביאים אותנו?

אלעזר שטרן: שכל הזמן נגיד: מזל שיש בית-משפט עליון.

אלעזר שטרן: אתם מתלוננים לפעמים שזה לוקח להם יותר מדי זמן, אבל בטח לא שנייה שייכנס לפה מישהו תכף וירים את היד.

אלעזר שטרן: אורן חזן יבוא, דרך אגב?

אלעזר שטרן: שמעתי שהוא מחרים קצת את הוועדות.

אלעזר שטרן: תסתכל שיש לך חיילים במובן הרע של המילה, שעוד מעט אתה תקרא להם והם יבואו לפה להצביע.

אלעזר שטרן: אמרו את זה פה, וסליחה שאני חוזר, אל תהפכו אותנו לשופטים.

אלעזר שטרן: אנחנו יודעים לשפוט.

אלעזר שטרן: חוק השיפוט הצבאי, שם אני נגמר בדברים האלה.

אלעזר שטרן: בעומק של הדברים שלפעמים צריך – לא שפה זה עמוק מדי – אני לא שם, בדברים האלה.

אלעזר שטרן: דרך אגב, אמרת מע"מ אפס?

אלעזר שטרן: לא משנה אם הוא טוב או לא טוב, אבל אם לא היית מטרפד אותו הוא היה עובר.

אלעזר שטרן: אתה טרפדת אותו, משכת אותו כשרצית.

אלעזר שטרן: זה מה שעשית כיושב-ראש ועדה.

ניסן סלומינסקי: ה' ישמור.

אלעזר שטרן: אני מציע שה' ירחם יותר מאשר ישמור, כי זה נראה לי יותר רלוונטי לדיון שלנו.

ניסן סלומינסקי: אתה כל הזמן הופך את הדברים, אבל בסדר.

אלעזר שטרן: בשורה התחתונה, אני מציע לך, אל תעשה היום הצבעה ראשונה.

אלעזר שטרן: תעשה ראשונה, שנייה, שלישית.

אלעזר שטרן: קח את זה למליאה, תחזיר את זה מהמליאה.

מיקי רוזנטל: בואו נתפוס כמה ערבים ונזרוק אותם גם, היום.

אלעזר שטרן: וגם אל תתייחס לכל הדברים האלה שסיגל אמרה.

אלעזר שטרן: היא רק יועצת משפטית.

אלעזר שטרן: שזה לא יהיה מהכנסת הזאת ועוד.

אלעזר שטרן: בשביל מה?

אלעזר שטרן: תעשה חוק על עבירות רטרואקטיביות, בכנסת הזאת.

אלעזר שטרן: אני מבטיח לך דבר אחד, שראש הממשלה יגיד לך מה תעשה, ותגיד לאחרים.

אלעזר שטרן: הרי אתה יודע שגם ברפורמים ובקונסרבטיבים אתם כבר תומכים, כל הקואליציה הזאת, רק בגלל מנעמי השלטון.

אלעזר שטרן: אז גם בזה, בשביל מנעמי השלטון.

אלעזר שטרן: דרך אגב, אני מברך על ההחלטה הזאת, אתה יודע.

אלעזר שטרן: אבל בשביל מנעמי השלטון כנראה אפשר לעשות הכול, גם להיכנס לפה ולהצביע.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: בני, בבקשה.

זאב בנימין בגין: אדוני היושב-ראש, הערות אחדות.

זאב בנימין בגין: שמעתי פרשנויות שונות לגבי הדברים שהשמיעו וכתבו היועצים המשפטיים.

זאב בנימין בגין: אני חושב שההערות הן מרחיקות לכת במובן הבא.

זאב בנימין בגין: שמעתי אמירה מפורשת, כך הבנתי, שאין פגם חוקתי יסודי בהצעת החוק, למרות שגם על הנוסח הזה אני חושב שצריכים לבוא תיקונים, אבל לא כשלעצמה.

זאב בנימין בגין: האם גם הצעת חוק שאין בה פגם חוקתי, הכרחי לחוקק אותה?

זאב בנימין בגין: זו שאלה אחרת.

יעל גרמן: אביך אמר שלא.

זאב בנימין בגין: את לא היית כנראה בדיון הקודם, אז אני לא אשוב לדיון הקודם.

זאב בנימין בגין: אבל זה בסדר.

זאב בנימין בגין: זה מבחינת הממדים של ההצעה שאנחנו עומדים בפניה ותקלותיה.

זאב בנימין בגין: היות שנשמעו כאן דברים בעניין עוד יותר יסודי, אני מבקש לחזור על הלוז של הצעת חוק הלאום, שניסיתי להביא בפני הכנסת.

זאב בנימין בגין: ביום מן הימים אולי היא, או מאוד מאוד דומה לה, תהיה הסעיף הראשון או במבוא לחוקה של מדינת ישראל: ישראל היא מדינת הלאום של העם היהודי, המקיימת שוויון זכויות לכל אזרחיה.

זאב בנימין בגין: כאן זה מתחיל וכאן זה נגמר.

זאב בנימין בגין: לא צריך תוספות.

ציפי לבני: המילה שוויון לא עוברת בקואליציה הזאת.

ציפי לבני: ניסיתי, האמן לי.

אחמד טיבי: כדי להיות הגון, היא לא עוברת בשום קואליציה.

אחמד טיבי: המילה שוויון לערבים באופן כללי לא עוברת בשום קואליציה.

זאב בנימין בגין: עלתה שאלה מה ניתן ללמוד מן ההיסטוריה.

זאב בנימין בגין: אנשים שונים מלקטים מן ההיסטוריה דברים שונים על-פי הבנתם.

זאב בנימין בגין: אני לומד מן ההיסטוריה, בין השאר, שטבע האדם איננו משתנה במהירות, ושמבחינה פוליטית סדנא דארעא חד הוא.

זוהיר בהלול: לא כללו את הפוליטיקאים בהגדרה הזאת.

זאב בנימין בגין: אמרתי מבחינה פוליטית סדנא דארעא חד הוא.

זאב בנימין בגין: בהיותי חבר הקואליציה וחבר הממשלה, לפני שנים אחדות, פרסמתי מאמר, כותרתו הייתה "לדעת לשלוט", ובין השאר כללתי בו את המשפט הבא, אני חושב שהוא עובדתי כתוצאה מלימוד מן ההיסטוריה: רוב בלתי מרוסן עלול להיות דורסן.

זאב בנימין בגין: והייתי אז חבר ממשלת ישראל, ונהניתי מן האמון יחד עם חבריי לממשלה של הרוב בכנסת.

זאב בנימין בגין: על זה נוסיף שעתות של מתח ביטחוני, יש בהן פתח לבעיות גם חוקתיות.

זאב בנימין בגין: אנחנו צריכים לראות את המכלול.

זאב בנימין בגין: יש תופעות שדורשות אכן טיפול, אין להזניח אותן, מבחינת היכולת של הכנסת לשמור על אמון האזרחים.

זאב בנימין בגין: הערה אחרונה.

זאב בנימין בגין: אם תהיה הצבעה היום ואם יאושר החוק לקריאה ראשונה, כרגיל, אתם יודעים חברים, אנחנו מאשרים בקריאה ראשונה נוסחים שונים במליאה, ויש עוד עבודה לא מעטה בהכנה לקריאה שנייה שבה, על-פי הבנתי, נצטרך להוסיף לנוסח העומד בפנינו עוד רסנים מפני שימוש בלתי הולם בהצעת החוק הזאת.

זאב בנימין בגין: ולא האחרון בהם, שמירה על יכולתו של בית המשפט העליון לבדוק לעומק את החלטת הכנסת בנושא זה או כזה.

זאב בנימין בגין: תודה.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: חיים, בבקשה.

חיים ילין: כבוד היושב-ראש, תודה.

חיים ילין: ישבתי ליד חבר הכנסת בני בגין, כי כמו שאמרנו בפעם הקודמת, הרוח של משפחת בגין פה חזקה מאוד.

חיים ילין: באתי מחוק הדבש.

חיים ילין: אמרתי להם שם שאני מגיע לחוק כאן, כי שם הדבש ופה העוקץ.

חיים ילין: ואני לא סתם אומר את הדברים האלה, כי אולי אני אקצין, אבל אנחנו לאט-לאט מידרדרים מדמוקרטיה ובמילים פשוטות להגן על הדמוקרטיה, לאיזשהו שטח אפור מאוד, שקל מאוד להידרדר לדיקטטורה.

חיים ילין: מעבר לכל מה שחברי הכנסת דיברו פה, אני חייב להגיד שיש שיטה שאתם לא מכירים אותה, אבל אני חוויתי אותה.

חיים ילין: זה אותו מקום ששלטון צבאי לא שואל, הוא פשוט מעיף את כל הקונגרס ומעיף את כל הכנסת לקיבינימט והם השולטים.

חיים ילין: זאת אומרת, זה הקצה של הדיקטטורה שאנחנו מכירים אותה, חווים אותה.

חיים ילין: אני חוויתי אותה גם באופן ישיר.

חיים ילין: אבל אנחנו לאט-לאט הולכים לשם, כי לממשלת ישראל אין פתרון לטרור.

זאב בנימין בגין: דרך אגב, אם היושב-ראש לא נמצא, מותר לי לדבר כמה שאני רוצה.

<סיגל קוגוט: יש יושב-ראש אחר.

זאב בנימין בגין: יש יושב-ראש שהוא ממלא מקום, וכפי שאמרתי באחד הדיונים כאן בוועדה, המקום שבו היושב-ראש יושב הוא ראש השולחן.

זאב בנימין בגין: בבקשה, אני ממשיך להעניק לך את רשות הדיבור, חבר הכנסת ילין.

אלעזר שטרן: הצעתי ליושב-ראש להחליט על הצבעה עכשיו.

זאב בנימין בגין: אני מהרהר בכך.

חיים ילין: אנחנו עוברים לשרשרת של חוקים שהם מהכנסת הקודמת.

חיים ילין: פתחנו את הכנסת הזאת עם רשימת חוקים, שמבטלת את כל החוקים הקודמים.

חיים ילין: אחרי זה אנחנו גם רוצים את אמון הציבור בכנסת ישראל.

חיים ילין: זה לא נתפס איך קרוב לשנתיים של עבודה חוקתית יורדת לטמיון.

חיים ילין: אנחנו ממשיכים בחוק הנורבגי, שאני קורא לו חוק הפיורדים בכלל.

חיים ילין: עושים שימוש בחוקים ולוקחים ממנו חתיכה מאוד קטנה, שהיא לתועלת פוליטית לחלוטין, ובעצם העסק הזה מתנהל בצורה פוליטית לחלוטין, בלי להקשיב, בלי שום שיח, בהמון צעקות, בהמון חוסר הקשבה ופתיחות.

חיים ילין: זה, דרך אגב, משקף בסופו של דבר חברה שהיא לא סובלנית.

חיים ילין: חברה שלא יכולה לסבול דעות אחרות.

חיים ילין: החברה הזאת הולכת לשם, ואנחנו מובילים אותה לשם.

חיים ילין: כל כנסת ישראל, בשם 61 חברי כנסת.

חיים ילין: לכן אני אומר שההסתייגות הראשונה שלי על החוק, או אם אצטרך להעביר חקיקה, היא שהרוב שצריך להדיח חבר כנסת הוא אותו רוב שהחקיקה צריכה לעבור בו.

חיים ילין: ולא מעניין מה היועץ המשפטי של הכנסת אמר, שאין חוקה ואנחנו לא דנו על החוקה.

חיים ילין: אני גם אביא חקיקה כזאת.

חיים ילין: אם אנחנו מדיחים ב-90 חברי כנסת, אז החוק הזה צריך לעבור ב-90 חברי כנסת.

חיים ילין: זה ההיגיון הצרוף שיש מעבר לתוכן שיש בפנים.

חיים ילין: אתמול שמעתי, כבוד היושב-ראש, על הצבעה נסתרת.

חיים ילין: רוצים עכשיו שבכל הוועדות ההצבעה תהיה נסתרת.

חיים ילין: למה?

חיים ילין: אני אסביר לך מה הפואנטה פה.

חיים ילין: הפואנטה פה, שפרט לבני בגין, שהוא ידידי ואני מוכן להקשיב לו ולשמוע יום ולילה וללמוד ממנו, אין פה אף אחד מהקואליציה.

זאב בנימין בגין: זה לא הוגן.

זאב בנימין בגין: אני יושב פה לעתים קרובות בחלק ההוא של השולחן, בחקיקות מסוימות, ואין או כמעט ואין לא חברי קואליציה ולא חברי אופוזיציה.

זאב בנימין בגין: אני הצבעתי פעמים אחדות בוועדת הפנים ובוועדת הכספים, לא ידעתי על מה אני מצביע, מודה אני לפניכם.

זאב בנימין בגין: זה הפרלמנט שלנו.

זאב בנימין בגין: כל אחד חבר בשלוש ועדות, בשתי ועדות, בארבע ועדות.

חיים ילין: לא אכנס לזה, אבל אם היה חוק נורבגי אמיתי, אז היה לקואליציה 61 חברי כנסת בתוך הוועדות, ולא היית צריך לרוץ, בני.

חיים ילין: אבל ברגע שלוקחים את הפיורד הזה, אז יש לך אולי עוד שניים-שלושה חברי כנסת למטרות פוליטיות לחלוטין.

חיים ילין: זו האמת.

חיים ילין: אני בעד החוק הנורבגי.

מיקי רוזנטל: מר בגין, זה לא נראה לך מוזר שראש הממשלה תומך ואין פה אף אחד מהקואליציה שבא לדבר בזכות החוק הזה?

ציפי לבני: אין להם בושה.

חיים ילין: למה הצבעה נסתרת?

חיים ילין: כי מצד אחד יושב-ראש הכנסת אומר: אנחנו רוצים כנסת שקופה.

חיים ילין: מצד שני הוא רוצה להסתיר בכלל איך יצביעו פה חברי הכנסת.

חיים ילין: זאת עוד נורמה שמובילה אותנו מדמוקרטיה לדיקטטורה.

חיים ילין: שימו לב, לאט-לאט, זה לא הולך במכה אחת.

חיים ילין: עוד 10 שנים נסתכל אחורה ונבין בכלל מה שאנחנו עשינו.

חיים ילין: התחושה שהקואליציה מעל החוק והתחושה שהקואליציה, או חלק מחברי המפלגה שלך, מסוגלת להודיע שאפשר עם 9D להפיל את בית המשפט, זאת אמירה שאדם כזה לא יכול להיות בכנסת לפי החקיקה שאני קורא פה.

חיים ילין: כנראה שהמלחמה הפנימית שלנו והדיון והוויכוח שיש פה הוא המקום שלנו כמחוקקים והמקום של בית המשפט.

חיים ילין: אולי זה הדיון שצריך להתקיים פה.

חיים ילין: אנחנו לא מעל החוק, וברגע שחברי כנסת אומרים שהחוק הוא לא שווה, אז נראה לי שיש פה מהלך שהוא אחר לגמרי.

חיים ילין: החוק הזה כנראה יעבור, ואז ייקחו אותו לבג"ץ, ואז בג"ץ יפסול אותו, ואז יבוא אותו חבר כנסת ויגיד: אמרתי לכם שהבג"ץ הוא נגד הדמוקרטיה במדינת ישראל?

חיים ילין: הרי זה התרגיל.

חיים ילין: הוא כל כך שקוף, ואתם לא יכולים להסתיר שום דבר.

חיים ילין: הוא שקוף לחלוטין.

חיים ילין: בני, אני מוכן להיות תמים כמוך לאורך כל החיים שלי בכנסת, אבל אני מודיע לך חגיגית שזה המהלך, כי ברור לך לחלוטין שבג"ץ יפסול את החוק.

חיים ילין: אני לא יודע אם החוק יעבור, זה נכון, ואני מקווה מאוד שהוא לא יעבור.

זאב בנימין בגין: אני מסיק מדבריך שיש כאן מזימה, ואתה ממליץ שאנחנו נחוקק חוק שבו לא תהיה שום אפשרות לבית המשפט העליון להתערב, לשנות, להביע את דעתו ולפסול את החלטת הממשלה.

זאב בנימין בגין: אם זו המזימה, בוא נסכל אותה.

חיים ילין: לא.

חיים ילין: המזימה היא שהחוק הזה יעבור, ובג"ץ יפסול אותו, ואז יבואו ויגידו שוב ששופטי בג"ץ שמאלנים.

חיים ילין: אני ממש מדמיין, נכון?

חיים ילין: האמת שחילקו אוסקרים, אולי מגיע לי על הדמיון הפורה שלי, על התסריט שאני מציג.

חיים ילין: אני אומר לכל החברים פה מהמפלגות הערביות, וחבל לי שעודד לא נמצא פה, הוא נתן דוגמה של החבל הבסקי ב-2003.

חיים ילין: שנה לאחר החקיקה בספרד אל-קעידה מבצע פיגוע בתוך מדריד, 196 הרוגים היו שם.

חיים ילין: מי שחושב שהחקיקה הזאת, שנתנו אותה כדוגמה בספרד, עצרה את הטרור – בשום פנים ואופן.

חיים ילין: מה שעצר את הטרור זה ההידברות.

חיים ילין: מה שעצר את הטרור באירלנד זה בדיוק זה, זה מנהיגות.

חיים ילין: אין לנו פה מנהיגות, אין פה הידברות, אין פה שוויון.

חיים ילין: כנראה גם לא יהיה שוויון, כל עוד הממשלה הזאת מכהנת, ולכן אין תשתית בכלל להיות מדינה יהודית, דמוקרטית, ליברלית.

חיים ילין: ואני מוסיף גם ליברלית.

חיים ילין: הגלס"ר הבדואי, שהוא מורכב מחיילים בדואים, ערבים, צ'רקסיים, דרוזים ויהודים, ששלוש פעמים נתנו את גופם כדי לעצור את המחבלים שבאו מרצועת עזה ולפגוע בקיבוץ כרם שלום ובדרום המועצה האזורית אשכול, אותו גלס"ר משקף מעל הכול את השוויון שאנחנו רוצים לקיים במדינת ישראל, אבל אף אחד לא מדבר עליהם.

חיים ילין: כי זו הצלחה בלתי רגילה בתוך צה"ל, כור ההיתוך הזה.

חיים ילין: אני לא רוצה לקרוא לזה כור היתוך, אבל אם אנחנו ככנסת נדע לכבד את הדעות של האחרים ולא כל הזמן לשים איזשהו סרגל מי מסית יותר ומי מסית פחות, ואנחנו נדע לקבוע את גבולות ההידברות בתוך הכנסת, מי אלה שכך אומרים ומי אלה שרוצים שבית המשפט יחוסל על-ידי 9D, אז אנחנו נדע איך להתנהג, וגם העם ידע שיש פה מנהיגות.

חיים ילין: זו דרך ארוכה, כבוד היושב-ראש.

חיים ילין: אין לי ספק שהחוק הזה לא לוקח אותנו לאותו מקום שדיברתי עליו.

חיים ילין: תודה.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: חבר הכנסת טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, זכויות אדם זה מושג שפותח על-ידי ההגות הליברלית וההומניסטית, בעיקר על-ידי הפרופ' ג'ון לוק.

אחמד טיבי: זכויות אדם מתחלקות לזכויות טבעיות, זכויות פוליטיות וזכויות חברתיות.

אחמד טיבי: חלק מהזכויות הטבעיות מוכרות לכולם כאילו הן מובנות מאליהן.

אחמד טיבי: אבל גם את המובן מאליו, בעיקר כאן בכנסת, צריך לומר.

אחמד טיבי: הזכות לחיים, הזכות לחירות, חופש המחשבה, חופש המצפון, שוויון.

אחמד טיבי: הזכות להליך הוגן היא גם זכות.

אחמד טיבי: ונשאלת השאלה אם ההליך כאן, חוק ההשעיה, מה שהיטבת לבטא חוק "ערבים החוצה", זה הליך הוגן או שזאת אמירה כלפי מיעוט לאומי שלם.

אחמד טיבי: הכנסת הזאת יכולה לחוקק טכנית את החוק הזה.

אחמד טיבי: למה?

אחמד טיבי: כי היא פשוט יכולה.

אחמד טיבי: יש לה רוב.

אחמד טיבי: אני מבקש להסביר כאן בפניכם את הדילמה שלי ושל חבריי, הדילמה של מנהיגים ערבים, של פוליטיקאים, של חברי כנסת ונבחרי ציבור ערבים, להיות בכנסת או לא להיות בכנסת.

אחמד טיבי: אני רוצה שתדעו, שלהיות בכנסת זו פשרה לא קלה.

אחמד טיבי: זו פשרה מצפונית, זו פשרה לאומית, פשרה ציבורית ואישית של כל אחד מאתנו.

אחמד טיבי: של יוסף, של טלב, של איימן, של אוסמה, של כל אחד מאתנו.

אחמד טיבי: וכי למה?

אחמד טיבי: כי במדינה שמגדירה את עצמה כמדינה יהודית, יש הדרה של כל מה שהוא לא יהודי.

אחמד טיבי: כאן יש מציאות דו-לאומית.

אחמד טיבי: יש לאום של הרוב, וקבוצת הרוב וקבוצת הלאום של המיעוט.

אחמד טיבי: אנחנו מייצגים אותה בכנסת, שהיא אחד המקומות הכי גזעניים שיש במדינת ישראל.

אחמד טיבי: ולמרות זאת אנחנו נמצאים כאן, כי אנחנו כאן כדי לייצג את הציבור שלנו באופן דמוקרטי, כי היו בחירות, להעלות את הנושאים שלו ולנסות להביא לשינוי של המציאות של הדרה, אפליה, גזענות, במקום הקשה הזה.

אחמד טיבי: זה לא קל.

אחמד טיבי: לא קל להיות ערבי במדינת ישראל, אבל בעיקר מאוד לא קל להיות חבר כנסת ערבי, בעיקר בתקופה הזאת.

אחמד טיבי: מי גילה את הנוסחה הזאת של העליהום על חברי הכנסת הערבים או על ערבים?

אחמד טיבי: ראש הממשלה נתניהו.

אחמד טיבי: הוא גילה את זה ביום הבחירות, אמר שהערבים נוהרים לקלפי, וגילה שיש דיווידנד פוליטי.

אחמד טיבי: הוא הרוויח שניים-שלושה מושבים תוך כמה שעות.

אחמד טיבי: גילה כי טוב, והמשיך בנאום הנורא, הגזעני, המתלהם, בדיזנגוף.

אחמד טיבי: והתקיף את כל הציבור הערבי.

אחמד טיבי: גילה כי טוב, והתנפל על שלושת חבריי מסיעת בל"ד, שאתם יכולים להסכים, לא להסכים, לאהוב, לא לאהוב את מה שהם עשו.

אחמד טיבי: כפי שאתם לא אמורים לאהוב או להסכים עם כל מה שאנחנו עושים.

אחמד טיבי: אבל העליהום וההתקפה והניסיון להדיר אותם – אתם יודעים מה התוצאה של לזרוק שלושה מחברינו מהכנסת.

אחמד טיבי: אתם עלולים להוביל – או עשויים מבחינת

אחמד טיבי: כם – להתפטרות כל הרשימה המשותפת.

אחמד טיבי: ואז אתם תהיו עם כנסת טהורה לנצח.

אחמד טיבי: כנסת יהודית.

אחמד טיבי: כנסת ליהודים בלבד.

אחמד טיבי: ואתם יודעים מה הכוונה שלי.

אחמד טיבי: האם לזה התכוונתם?

אחמד טיבי: יכול להיות שכן.

אחמד טיבי: יכול להיות שתפתרו לנו את הדילמה היום-יומית של כל אחד מאתנו.

אחמד טיבי: לומר לכם שאני נהנה מכל רגע?

אחמד טיבי: שאני קם בבוקר, תופס את האוטו ורץ מהר כדי להגיע לכנסת, להרגיש שמחת חיים, להיות פה עם חלק מכם?

אחמד טיבי: לשמוע בפרצוף, מאחורי הגב, ביטויי שנאה, ביטויי גזענות?

אחמד טיבי: לא זה המצב.

אחמד טיבי: מיקי אמר שהחוק הזה הוא חוק "ערבים החוצה".

אחמד טיבי: אני רוצה לחדד.

אחמד טיבי: החוק הזה, חוק ההשעיה, הוא התרגום הפרלמנטרי של הקריאה "מוות לערבים".

אחמד טיבי: יש מי שרוצה להדיר אותנו מהכנסת.

אחמד טיבי: יש מי שרוצה לבטל את האזרחות של כלל הערבים, בעיקר של תושבי ואדי עארה.

אחמד טיבי: זה התרגום של הדרה מלאה, של טרנספר אזרחי לציבור הערבי.

אחמד טיבי: חברי הכנסת הערבים מעולם לא פגעו באדם, לא גרמו לשפיכות דמים, לא הרגו איש.

אחמד טיבי: הם גם לא יודעים להרוג.

אחמד טיבי: אנחנו לא יודעים להשתמש בנשק.

אחמד טיבי: מול אחרים בבית הזה, שהרגו וידיהם מגואלות בדם, וגם מתגאים בכך.

אחמד טיבי: מקסימום ידיי מגואלות בדם של ילדים שאני הבאתי לעולם, ואני גאה על כך.

אחמד טיבי: אחרים מתגאים שהם רצחו פלסטינים, חלקם אזרחים.

אחמד טיבי: עם אלה אנחנו יושבים בכנסת.

אחמד טיבי: וזה לא קל.

אחמד טיבי: מאוד מאתגר, גם רגשית, גם מצפונית.

אחמד טיבי: זו הפשרה שאנחנו עושים יום-יום כדי לייצג את הציבור שלנו, לא רק בנושאים הלאומיים, אלא בנושאים שרובנו עוסקים בהם יום-יום, בנושאי חינוך, בנושאי כלכלה, בנושאי תשתיות, במאבק באלימות.

אחמד טיבי: רק אתמול הגשתי הצעה לוועדת סמים על כביש 6, אגרה, והממשלה דחתה, לא אני.

אחמד טיבי: ובסוף אומרים שחברי הכנסת הערבים עוסקים בהסתה, בעניינים לאומיים, ולא עוסקים בנושאים אזרחיים למען הציבור שלהם.

אחמד טיבי: יכול להיות שתצליחו בסופו של דבר להעביר את החוק הזה.

אחמד טיבי: יכול להיות שהכנסת הזאת תישאר בלעדינו.

אחמד טיבי: אנחנו לא נתנדף מהארץ הזאת, שהיא הארץ שלנו, המולדת שלנו.

אחמד טיבי: אנחנו כאן כדי לנסות להגיע לעמק השווה עם יהודים אחרים, שאפשר להגיע לשפה משותפת אתם.

אחמד טיבי: לעתים אפילו בהצעות חוק מסוימות, אנחנו מוצאים את עצמנו תומכים בהצעות חוק של אנשים מהימין, או שותפים בהצעות חוק יחד עם אנשים מהקואליציה, מהאופוזיציה.

אחמד טיבי: זו דרכה של עבודה משותפת בכנסת.

אחמד טיבי: הרצון שלנו, של כל חבריי, הוא רצון של חיים משותפים, לא של הדרה, לא של סוס ורוכבו.

אחמד טיבי: לעולם לא נרכין ראש, לעולם לא נגמגם.

אחמד טיבי: אנחנו לא שייכים לזן שמפחד כאשר ראש הממשלה מתנפל עלינו, יהיו הסיבות אשר יהיו.

אחמד טיבי: ואני מצפה מרבים שיקומו נגד החוק הזה, אלה ששתקו או תמכו בחוקי ועדות הקבלה למשל, שהוא חוק נורא.

אחמד טיבי: החוק הזה הוא תמונת ראי של חוק ועדות קבלה, אבל לכנסת.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני באמת אומר לכם שלא קל לי, לא קל לנו להיות כאן, בכנסת.

מיקי רוזנטל: גם לנו לא.

אחמד טיבי: נכון.

אחמד טיבי: לא קל לכולנו בתקופה האחרונה.

אחמד טיבי: משתלם להיות קיצוני ומתלהם בשנים האחרונות.

אחמד טיבי: הגזענות הפכה להיות מיינסטרים בחברה הישראלית.

אחמד טיבי: היה לה קרבן אחד, שהוא הערבים.

אחמד טיבי: לאחרונה יש בוגדים אחרים, אנשי שמאל, סופרים.

אחמד טיבי: זו ההתפתחות הטבעית של פשיזם, ולכן אפשר להרוס לנו בתים, אפשר להפקיע לנו קרקעות, אפשר למנוע מאתנו לרוץ לבחירות בכנסת, אבל רבותי, כדאי לכם לזכור, אי-אפשר להעלים אותנו מן הארץ הזאת.

זאב בנימין בגין: אדוני היושב-ראש, אני רואה שאני הנציג היחיד של הקואליציה, אם אני סופר נכון, ואבקש להעיר שבשש השנים האחרונות ממשלות בראשותו של בנימין נתניהו קידמו את החברה הערבית יותר מכל קודמיהן, ובייחוד בהחלטה האחרונה מלפני כחודש ימים.

אחמד טיבי: הערבים לא מרגישים את זה.

אחמד טיבי: אנחנו לא יודעים.

זאב בנימין בגין: תודה.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: זוהיר, בבקשה.

זוהיר בהלול: אני רוצה להיות קצת אסוציאטיבי ולענות למר בגין.

זוהיר בהלול: לא כך תכננתי לפתוח.

זוהיר בהלול: לא בכסף ולא במצלצלים קונים דמוקרטיה.

זוהיר בהלול: זה שהממשלה בראשותו של בנימין נתניהו מעבירה 15 מיליארד שקלים לציבור הערבי, זה עדיין לא נותן לו את התוקף המוסרי לפגוע במהות הדמוקרטית שבה יש הדרה לקבוצה מסוימת ויש הכשרה לקבוצות אחרות.

זוהיר בהלול: אז באמת, מר בגין, דווקא ממך, כמגדל השן של הערכים האוניברסליים, אני חושב שלא קלעת במשל הזה לעמדות המאוד ערכיות שאני בוודאי מוקיר.

זוהיר בהלול: אדוני היושב-ראש, אני חושב שאתה צריך לחוש בימים האלה בוש ונכלם.

זוהיר בהלול: כי תחת חסותה של ועדתך, שהיא ועדת חוקה, חוק ומשפט, אחת מהוועדות הערכיות בכנסת ישראל, שאמורה להגן על המהות הדמוקרטית והחוקים, אולי גם החוקה שעדיין לא כוננו אותה, אתה צריך להיות האיש שיגן דווקא, ולאו דווקא שיכשיר את החוק ההדרתי הזה.

זוהיר בהלול: אתה יושב מאחורי דגל ישראל, ומגילת העצמאות שקמה אל אוויר העולם גם כאשר דגל ישראל מתנוסס, מ-1948 – אתה צריך להיות מחויב למגילת העצמאות.

זוהיר בהלול: מגילת העצמאות מדברת על שוויון מלא לכלל האזרחים במדינה, וגם הוזכרה המילה ערבים בתוך מגילת העצמאות.

זוהיר בהלול: איך אתה נותן יד באופן אכזרי לתהליכים מאוד אכזריים בהתנהלותה הדמוקרטית של מדינת ישראל?

זוהיר בהלול: בהדרתם ובהרחקתם של חברי בל"ד, אתה בעצם תיצור אתוס של אותם חברי כנסת שיורחקו מן הכנסת.

זוהיר בהלול: העם היהודי נבנה על אתוסים.

זוהיר בהלול: אני רק מזכיר לך את האתוס של דרייפוס, בשביל הבינה והתבונה והזיכרון הקולקטיבי של כולנו.

זוהיר בהלול: אתוס שהניע אתכם כדי לכונן את מדינתכם.

זוהיר בהלול: אתה בעצם, במחי החלטה אנטי דמוקרטית לא רק בעליל, אתה תביא לכינונו של אתוס בלתי רגיל כאן, שאולי יקראו לו – אינני יודע אם אני מצליח לכוון לדעת גדולים – B.G.CH, כי אני לא רוצה להשתמש בראשי התיבות של השמות שיורחקו מן הכנסת במילים שיתפרשו כמשהו נתעב.

ניסן סלומינסקי: אתה כל כך בטוח שהם ילכו לעשות עוד תמיכה בטרור?

ניסן סלומינסקי: אנחנו לא מדברים אחורה, אנחנו מדברים קדימה.

ניסן סלומינסקי: נקודת המוצא היא שהם באמת ילכו לעשות עוד תמיכות טרור מובהקות עד כדי כך.

דב חנין: מה שנראה לך כתמיכה בטרור זה לא מה שנראה להם.

דב חנין: אתה תחליט שזו תמיכה בטרור.

דב חנין: זה הוויכוח.

זוהיר בהלול: אתם במעשיכם מנשירים במו ידיכם את העלים מהעץ הדמוקרטי, שעל העלים האלה קמה מדינת ישראל.

זוהיר בהלול: חבר הכנסת סלומינסקי, אני מאוד מעריך אותך, אבל אינני מבין למה אתה שם את ידך בתרגיל המזוהם הזה.

זוהיר בהלול: אני ערבי פלסטיני, שנולדתי במדינה הזאת, ואני ישראלי גא.

זוהיר בהלול: אני אומר לך, אני לבריות אומר שזאת מדינה בעלת מהות דמוקרטית.

זוהיר בהלול: ולנוכריים אני אומר זאת בכנסים גדולים מאוד.

זוהיר בהלול: אבל יש לי ביקורת על כך.

זוהיר בהלול: אתם בעצם גם לא תתנו לערבי כמוני את האפשרות להתהדר בעניין הזה, כיוון שאתם גורמים לרגרסיה בלתי הפיכה, בתהליכים שאתם רוקחים כאן בבניין הזה למה שנקרא המהות הדמוקרטית של המדינה הזאת.

זוהיר בהלול: איך אפשר באמת לעשות מעשה כזה?

זוהיר בהלול: הרי אמרה לך רויטל סויד שזה יתחיל בנו, אבל זה יימשך בכם, חובשי הכיפה.

זוהיר בהלול: כי אתם גם יכולים להיות קורבנות מזדמנים.

זוהיר בהלול: איך אפשר לתת לעניין הזה לעבור?

זוהיר בהלול: מה זה התרגיל המזוהם הזה, בפרפרזה של התרגיל המסריח, שבו 90 חברי כנסת ירחיקו, רחמנא ליצלן, אנשים בגלל שימוש במרחב הדמוקרטי הקרוי חסינות שניתן?

זוהיר בהלול: המרחב הזה ניתן לכל חברי הכנסת.

זוהיר בהלול: אז אני מבקש ממך לשקול מחדש, ולא להיות כנוע לתרגילים מסריחים, מזהמים, שפוגעים במהות הימצאותך אתה, באופן אישי, בכנסת ישראל.

זוהיר בהלול: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: אורי, בבקשה.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

רויטל סויד: חבר הכנסת מקלב, לא שמעת את כל הדוברים שהיו פה.

אורי מקלב: שמעתי אותך, ולכן אמרתי לך שהדברים שלך היו מאוד חזקים.

רויטל סויד: אם יש לנו כבר נציג מהקואליציה, אז אנחנו רוצים שהוא ידע מה היה.

אורי מקלב: גם בגין נמצא פה, והוא גם מהקואליציה.

אורי מקלב: ודווקא זה שכל הזמן ייסר אותנו וביקר אותנו, הנציג מישראל ביתנו, על כך שלא נמצאים מהקואליציה, הוא היה כאן והלך.

אורי מקלב: אבל לבקר אחרים זה מאוד קל כשאף אחד לא אומר "קשוט עצמך" לפני שאתה מבקר אחרים.

אורי מקלב: אבל יכול להיות שמי שנמצא זה אחד שמתנגד, ומי שלא נמצא הוא אולי אחד שתומך.

אורי מקלב: אבל אנחנו לא שינינו את דעתנו מתחילת הדברים.

אורי מקלב: גם היום אנחנו חושבים שיותר טוב שהחוק הזה לא נברא משנברא.

אורי מקלב: העמדה שלנו לא השתנתה בעניין הזה.

אורי מקלב: זה נכון שנעשו שינויים בהצעת החוק, ואני גם מודה ליועץ המשפטי בחלק הזה שלו.

אורי מקלב: יש חלק רעיוני שגם אנחנו היינו נגד, בלי קשר לחלק המשפטי, אבל גם בפעילות שלכם הרבה בעניין הזה, ושבאומץ אתם הצפתם את הנושאים המשפטיים והלא חוקתיים בחוק הזה.

אורי מקלב: אבל גם היום, לאחר שנעשו שינויים, וגם לאחר שדובר וסוכם שלאחר הקריאה הראשונה ייעשו עוד שינויים, אני מבטיחכם נאמנה שהחוק הזה, חוץ מקליפה דקה של הכותרת שלו, בתוכן ובמהות לא תהיה לו שום משמעות.

אורי מקלב: לא יהיה חוק השעיה.

אוסאמה סעדי: זה בדיוק העניין כאן.

אוסאמה סעדי: אז למה אתה צריך אותו?

אורי מקלב: אני לא צריך אותו.

אורי מקלב: אני אומר את הדעה שלי בעניין, אל תשאל אותי למה.

ציפי לבני: אז תתנגדו.

ציפי לבני: תמנעו את זה.

ציפי לבני: ראש הממשלה הוא פחדן פוליטי.

אורי מקלב: אנחנו חלק מהמתנגדים ולכן יש השינויים האלה.

אורי מקלב: תרמנו בשינויים המהותיים.

אורי מקלב: הסיכום הוא שגם אחרי הקריאה הראשונה עדיין יעשו עוד שינויים.

דב חנין: אגב, זה מה שהבטיחו לנו גם בהעלאת אחוז החסימה.

אורי מקלב: חוץ מאולי ספין כזה או ספין אחר שמישהו יעשה בזה שימוש.

אורי מקלב: אני אתייחס למה שאתה אומר כדוגמה גם בחוק הזה.

אורי מקלב: לא ארחיב פה בזמן המוגבל שאתה נותן לנו למה אנחנו נגד החוק, במהות של החוק.

אורי מקלב: אנחנו חושבים שזה גם תחילתו של מדרון חלקלק בחוק הזה.

אורי מקלב: אבל אני גם רוצה להעלות ולהציף עוד דבר.

אורי מקלב: אנחנו חושבים שלחוק הזה אין שום תועלת מעשית.

אורי מקלב: אבל במיוחד אני שואל את אלה שהם היוזמים של החוק, למה הם רוצים לחוקק את החוק הזה.

אורי מקלב: כשאין חוק, זה רק עושה להם טובה.

אורי מקלב: מה התכלית שלו?

יוסף ג'בארין: מי זה הם?

יוסף ג'בארין: זה היו"ר.

אורי מקלב: לא היו"ר.

אורי מקלב: היוזמים של החוק.

אורי מקלב: זו המפלגה הגדולה שמרכיבה את הקואליציה, שהיא עומדת מאחורי החוק.

אורי מקלב: חלק ממנה הם היוזמים.

אורי מקלב: נניח שהיינו מקבלים את החוק בגרסה הראשונה והיינו אומרים שכל חבר כנסת שעושה כך, ואנחנו נקבע ואנחנו נשעה חברי כנסת, אנחנו אפילו נוציא חברי כנסת, ואז מה הייתה התועלת?

אורי מקלב: הם רוצים להגיע לנושא של הטרור.

אורי מקלב: הם היו מונעים את הטרור?

יעל גרמן: אז למה אתה הולך להצביע בעדו?

ניסן סלומינסקי: יעל, בבקשה.

אורי מקלב: את מדברת בפן אחד והמפלגה שלך מדברת אחרת.

אורי מקלב: יש כאן באמת חלוקה מאוד טובה.

יעל גרמן: המפלגה שלי חד-משמעית נגד.

אורי מקלב: יש לנו בעיה אחת, שנדע את האמת, אנחנו לא מנהיגי ציבור.

אורי מקלב: אנחנו בסך הכול נבחרי ציבור.

אורי מקלב: רובנו עושים מה שלציבור נוח ומה שהציבור רוצה, ורוצים למצוא חן בעיני הבוחרים.

אורי מקלב: זה משתנה כל הזמן, ואחד מדבר כך ואחד מדבר אחרת.

אורי מקלב: זה מה שאתם עושים כאן בוועדה, ואחרי זה במליאה.

אורי מקלב: יושב-ראש המפלגה שלך מדבר בדיוק הפוך.

חיים ילין: אתה עושה אותנו בובות, לפי מה שהעם רוצה.

חיים ילין: זה לא נכון.

ניסן סלומינסקי: זכותו של אדם להגיד מה שהוא רוצה, גם אם הוא בקואליציה.

ניסן סלומינסקי: נאמרו כאן דברים מהאופוזיציה, ושתקנו.

אורי מקלב: חיים, אני לא מתווכח אתך.

אורי מקלב: אני אמשיך בדברים שלי ואני אדבר על עצמי.

אורי מקלב: גם בעניין הזה, הרי אין מי שמוסיף מנדטים לליכוד יותר מחברי בל"ד.

אורי מקלב: כמה מנדטים מוסיפה חנין זועבי לליכוד?

אורי מקלב: אנחנו יודעים גם באמירה האחרונה, בבחירות, הנה הם באים.

אורי מקלב: מה הליכוד רוצה?

אורי מקלב: אתם הרי לאומנים, אתם רוצים לפתח את הרגשות הלאומניים.

אורי מקלב: איך אתם מפתחים את זה?

אורי מקלב: שאתם מביעים מה רוצה לאום אחר שיש פה.

אורי מקלב: אתם מציפים את זה החוצה.

אורי מקלב: גם השליחים וגם חברי הכנסת אומרים את מה שהם מרגישים.

אורי מקלב: אני רוצה להגיד לכם תודה רבה שאתם נמצאים פה.

אורי מקלב: כל אחד יסביר את זה אחרת, אבל אנחנו יודעים בדיוק את מה שאתם מייצגים, מה הם חושבים ומה הם עושים.

אורי מקלב: אתם עושים את זה, אחרת לא הייתם הולכים נגד אלה שבחרו בכם.

אורי מקלב: חברי כנסת עושים את זה המעשים האלה, הם רוצים למצוא חן, הם משקפים את מה שהבוחרים שלהם רוצים וחושבים, וכך הם מחזיקים.

אורי מקלב: הם כמעט ולא באים דווקא להגיד את הדעה העצמית שלהם, אלא את מה שמשקף.

אורי מקלב: אז כל אחד יסביר אחרת.

אורי מקלב: אתם תמשיכו, ומי שזה מאוד לא מוצא חן בעיניו ולכן הוא רוצה להצביע למפלגות לאומניות מאוד, יודע עכשיו בזכותכם, בזכות החברים שנמצאים פה.

אורי מקלב: אין חשיפה.

אורי מקלב: אם זה היה רק בעיתונות ערבית, לא היינו יודעים.

אורי מקלב: אם זה היה קורה רק במסגדים, לא היינו יודעים את זה.

אורי מקלב: אבל כשבאים אחרים ופועלים בחוץ, בחשיפה התקשורתית שיש פה בכנסת, בחשיפה התקשורתית שיש לחברי כנסת, יודעים בדיוק מה חושבים חלק מתושבי המדינה, וכל אחד יחליט.

אורי מקלב: אז יש כאלה שבזכות זה יצביעו למפלגה הרבה יותר לאומנית, ששמה על זה דגש.

ניסן סלומינסקי: אלעזר, תחזור לקראת 13:00.

ניסן סלומינסקי: כי יהיו הצבעות.

דב חנין: איזה הצבעות?

דב חנין: עוד לא התחלנו בדיון בחוק לגופו.

ניסן סלומינסקי: קריאה שנייה ושלישית.

דב חנין: מה זה קריאה שנייה ושלישית?

זאב בנימין בגין: חברים, חבר הכנסת מקלב הופרע באמצע דבריו.

דב חנין: אולי הדיון יהיה אחרי ההצבעות לקריאה שנייה ושלישית.

דב חנין: להעיר רטרואקטיבית על החוק.

ציפי לבני: מה סדר הדיון, אדוני היושב-ראש?

ניסן סלומינסקי: ב-13:00 אנחנו מתכוונים להצביע.

דב חנין: על מה להצביע?

דב חנין: עוד לא דיברנו על הנוסח של החוק.

ציפי לבני: יש לי הערות לסעיפי החוק.

ניסן סלומינסקי: אנחנו כבר ישיבה שלישית בנושא הזה.

רויטל סויד: היועצת המשפטית העלתה כמה הערות.

דב חנין: זה הזמן להזמין עוד פעם את היועץ המשפטי לכנסת.

רויטל סויד: זה לא אמיתי.

אורי מקלב: אני שואל למה אתם רוצים למנוע מחברי כנסת שמייצגים ציבור לייצג מה שהציבור שלהם חושב.

אורי מקלב: איזו תועלת יש לכם בזה?

אורי מקלב: איזו זכות יש לכם לעשות את זה?

אורי מקלב: מעבר לכך, גם בחשבון אלקטוראלי, למה אתם רוצים את זה?

אורי מקלב: זה הרי מוסיף לכם, אתם הרי יודעים את האמת למה אתם רוצים.

אורי מקלב: יש כאלה שגם מסבירים, ויש לנו חבר כנסת פרשן כמו חבר הכנסת שטרן, שמנסה להסביר שאנחנו מתנגדים לחוק בגלל שאנחנו מפחדים שבסופו של דבר זה יגרום לציבור החרדי.

רויטל סויד: אז מה תצביע עכשיו?

אורי מקלב: זה נכון שזה יכול להיות, אבל דבר אחד אני רוצה להגיד לכם, אנחנו לא מפחדים מדבר כזה.

אורי מקלב: הכנסת אצלנו זה לא עשרת הדיברות.

אורי מקלב: הכנסת אצלנו זה לא ככלות הכול.

אורי מקלב: להיות במקום הזה, זה ברירת מחדל.

אורי מקלב: היה ויכוח גדול מאוד ביהדות החרדית אם בכלל להיות בכנסת או לא.

רויטל סויד: יבוא יום ומי שלא אומר "הלל" ביום העצמאות ייחשב כמי שהוא לא תומך במדינה יהודית ודמוקרטית.

אורי מקלב: אני נמצא במקום הזה, בארץ ישראל, לא בגלל המדינה ולא בגלל שאני חייב להסכים.

אורי מקלב: אם אני אחליט שלא להגיד "הלל", אז תוכלו להשיב אותי בכלא.

ציפי לבני: אורי, אני מאוד מכבדת את מה שאתה אומר, אבל אל תצביע בעד החוק.

רויטל סויד: אנחנו רוצים להבין מה הוא הולך להצביע.

ניסן סלומינסקי: חכי ותראי מה הוא מצביע.

רויטל סויד: לא, שיגיד לנו.

איימן עודה: אנחנו מתלהבים מזה שיש מישהו בקואליציה שמתנגד.

רויטל סויד: אולי נשמע את משרד המשפטים?

אוסאמה סעדי: משרד המשפטים דיבר?

רויטל סויד: משרד המשפטים לא אמר מילה.

רויטל סויד: היום הוא אמר שהוא בא עם עמדה.

אורי מקלב: תפסיקו רק לדבר בשמנו שאנחנו נגד החוק בגלל שאנחנו מפחדים שזה יגיע אלינו.

אורי מקלב: בגלל המהות אנחנו נגד החוק, ולא בגלל דברים כאלה.

אורי מקלב: שום דבר לא מפחיד אותנו, אם כן נהיה פה או לא נהיה פה.

אורי מקלב: אנחנו נמצאים בארץ ישראל עוד לפני המדינה, אחרי המדינה.

אורי מקלב: אנחנו כאן בגלל האחיזה שלנו והרצון שלנו להיות פה, וזה לא משנה שום דבר.

אורי מקלב: אני לא חייב להסכים לשום דבר שאחרים מכתיבים או למסגרת מסוימת.

אורי מקלב: אני יכול להסכים ויכול לא להסכים, כך אני רואה את הדברים.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: יוסף, בבקשה, ואחריו ציפי לבני.

ציפי לבני: אני רק שואלת אם ברמת הדיון הולך להיות דיון בחוק.

יוסף ג'בארין: בינתיים רק דיון עקרוני.

יוסף ג'בארין: כבוד היושב-ראש, חבריי, אני דווקא רוצה לפתוח ולברך על העמדה של חברי חבר הכנסת אורי מקלב, ואני שומע ממנו שהוא בעצם מתנגד, לפחות לנוסח העכשווי שמוצע.

יוסף ג'בארין: זו כבר סיבה אחת לך, כבוד היושב-ראש, לא לקיים הצבעה היום.

יוסף ג'בארין: אני חושב שאי-אפשר לקיים הצבעה בשעה 13:00 כפי שמתוכנן.

יוסף ג'בארין: אמר חברי חבר הכנסת דב חנין, לא משנים חוקה בצורה כזאת.

יוסף ג'בארין: עד שלא יתקיים דיון מהותי ויושלם, עד שלא נשמע את עמדת משרד המשפטים, שמשום מה השתתק בימים האחרונים סביב אחת מהצעות החוק הכי חשובות לדעתי ברמה המשטרית, עד שלא יתקיים דיון בכל אחד מסעיפי החוק.

יוסף ג'בארין: לכן אני אומר שבהחלט אי-אפשר לקיים הצבעה היום.

יוסף ג'בארין: היות שההצעה הזאת היא בעצם הצעה של ועדת החוקה, ואני לא אכנס לבעייתיות של השתלשלות העניינים אבל אני מניח שאני אפנה את רוב דבריי ליו"ר הוועדה, שהוא בעצם עומד מאחורי ההצעה הזאת.

יוסף ג'בארין: אני רוצה להגיד לך, שבשנה האחרונה והיחידה שהייתה לי עד עכשיו בכנסת, הייתי ער אולי לשלוש נקודות שפל בכנסת.

יוסף ג'בארין: הראשונה התחילה עוד לפני הכנסת, ביום הבחירות, כשראש הממשלה הצהיר ושלח את הודעות הסמ"ס בדבר אותם הערבים שנוהרים לקלפיות, ולכן שלטון הימין בסכנה.

יוסף ג'בארין: אי-אפשר לא לראות את החוט המקשר בין אותה הצהרה לבין הצעת החוק הזאת.

יוסף ג'בארין: אם הערבים נוהרים, ואגב כולם יודעים שזה היה שקרי, כי כשזה הופץ בבוקר כמעט ולא הגיעו לקלפיות בחברה הערבית - - -

מיכל רוזין: אם זה היה אמיתי זה היה בסדר?

יוסף ג'בארין: זה היה שקרי וגם בזוי וגם גזעני.

יוסף ג'בארין: ולכן אי-אפשר לא לראות את החוט המקשר.

יוסף ג'בארין: מי שלא רוצה לראות את הערבים בקלפיות, לא רוצה גם לראות את הנציגים שלהם בכנסת.

יוסף ג'בארין: נקודת השפל השנייה הייתה באותו נאום של סגן שר הפנים דאז, חבר הכנסת מזוז, כשאמר מעל דוכן הכנסת לי ולחבריי ברשימה המשותפת:

יוסף ג'בארין: אנחנו עושים לכם טובה שאתם פה.

יוסף ג'בארין: יכול להיות שחלק מחברי הכנסת כבר שכח, אני לא שוכח דברים גזעניים.

יוסף ג'בארין: ומי שמרגיש שהוא עושה לנו טובה שאנחנו בכנסת, קל לו להיפטר מאתנו, כי הוא מוותר על הטובה הזאת.

יוסף ג'בארין: נקודת השפל השלישית, כבוד היושב-ראש, הייתה באותו נאום שאני קורא לו נאום דאע"ש, של ראש הממשלה, מעל דוכן הכנסת, בנאום שפתח את המושב הנוכחי, מושב החורף, הוא פנה לחברי הרשימה המשותפת ואמר לנו שאנחנו נואמים כאשר שובל של דגלי דאע"ש מאחורינו.

יוסף ג'בארין: והדברים האלה עברו בשקט.

יוסף ג'בארין: לפני שאני חבר כנסת, לפני שאני ערבי, אני כבן-אדם, כשראש הממשלה במדינה שלי אומר עלי שאני מדבר כשדגלי דאע"ש מאחורי, זה הכי בלתי אנושי שאני יכול לשמוע כלפי.

יוסף ג'בארין: ולכן אני רק רואה את הקשר בין שלוש נקודות השפל לבין הצעת החוק, שבעצם רק משלימה ומתרגמת את דברי הגזענות, את דברי דה-הלגיטימציה הזאת, להצעת חוק שלצערי עכשיו הוועדה מתיימרת לעמוד מאחוריה.

יוסף ג'בארין: אני חושב שכולם מבינים שהנקודה המרכזית שסביבה מתנהלת השיח על הצעת החוק היא ההתנגדות הנחרצת של חברי הכנסת הערבים והיהודים לסוגיית הכיבוש שנמשך זה חמישה עשורים.

יוסף ג'בארין: זה הנושא העיקרי.

יוסף ג'בארין: וגם כשמתייחסים לדוגמאות למה רוצים להרחיק וכדומה, זה הכול סביב הכיבוש.

יוסף ג'בארין: אני חושב שבמקום שכולנו נעסוק בסוגיה המהותית על האסונות של הכיבוש, אנחנו מתעסקים בחברי הכנסת שבעצם מתנגדים, בצדק כמובן, לכיבוש.

יוסף ג'בארין: ולכן אני רואה כאן הסתה מאוד ברורה של הדיון מהנושאים העיקריים, מהנושא שראש הממשלה נכשל בו, כדי להסית את הדיון, שעכשיו מראים אותנו בדיונים האלה מאז אולי היבחרנו לכנסת.

יוסף ג'בארין: אני רוצה להתייחס לטיעונים הקונקרטיים שמועלים בעד החוק הזה.

יוסף ג'בארין: קודם כל, אני חושב שבקרב כל המשפטנים קיימת אחדות דעים שאנחנו לא צריכים את החוק הזה, כי בשני ההקשרים שמדברים עליהם, גם בעניין של הסתה לגזענות וגם של תמיכה בארגון טרור וכדומה, הדין הפלילי נותן את המענה.

יוסף ג'בארין: ולכן אם באמת בית המשפט ירשיע חבר כנסת באחת העבירות כאן, זה מוביל להשעיית חבר כנסת או לסיום כהונתו.

יוסף ג'בארין: ולכן אנחנו לא צריכים את ההתערבות החוקתית הזאת.

יוסף ג'בארין: הדין גם נותן לוועדת האתיקה להתערב במקרים הללו, ולכן בטווח הזה בין הסמכויות שיש לוועדת האתיקה לבין הדין הפלילי, אני חושב שהמשפט הישראלי נותן תשובה.

יוסף ג'בארין: לא שאני שמח על המצב הזה, אבל לפחות שיש תשובה.

יוסף ג'בארין: ואי-אפשר להגיד שהמשפט הישראלי לא נותן תשובה למקרים הללו.

יוסף ג'בארין: לכן צריך לזכור כאן שהמשפט הישראלי כיום נותן את הכלים להתמודד עם הדוגמאות שאני שומע מפיהם של חברי הכנסת.

יוסף ג'בארין: הטיעון השני, שיש כאן רוב גדול של 90 חברי כנסת.

יוסף ג'בארין: עם כל הכבוד, אותם 90 חברי כנסת עדיין משאירים את חברי הרשימה המשותפת, ואולי גם מרצ, באותו מיעוט של אותם 30 חברי כנסת.

יוסף ג'בארין: גם אם יהיו 100 חברי כנסת, עדיין המיעוט הפוליטי יישאר מיעוט פוליטי.

יוסף ג'בארין: האמן לי, כבוד היושב-ראש, אם היום ירצו להדיח אחד מחברי הכנסת של בל"ד, אתה תמצא 90 חברי כנסת.

יוסף ג'בארין: לכן זה לא תיאורטי מדי.

יוסף ג'בארין: גם הטיעון בדבר שלא פוסלים רשימות, הרי ייכנס לכנסת מי שעומד בתור ברשימה.

יוסף ג'בארין: גם זה טיעון מופרך.

יוסף ג'בארין: גם בתוך חד"ש וגם בתוך המפלגות הערביות מתקיימים פריימריז, ובפוליטיקה יש משמעות מהותית מאוד גם לזהותו של אותו חבר כנסת מכהן.

יוסף ג'בארין: ולכן זה לא טכני כזה.

מיכל רוזין: חזרת לטיימר רק כי הלכתי?

מיכל רוזין: מה קרה?

עיסאווי פריג': אתה כל כך ממהר שח"כים ערביים יעופו מכאן?

מיכל רוזין: מה הלחץ?

דב חנין: אתה רוצה מטעם הוועדה, זה מטעם הוועדה.

דב חנין: חברי ועדה לא יכולים להתבטא.

מיכל רוזין: ניסן, זה שינוי בחוקה, אתה לא יכול לעשות את זה ככה.

ניסן סלומינסקי: הם לא חברי ועדה.

עיסאווי פריג': אני אוכל לדבר, ניסן?

ניסן סלומינסקי: לא בטוח.

עיסאווי פריג': אני מבקש.

עיסאווי פריג': שכן שלי, אהובי.

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה, תגיד משפט אחרון.

דב חנין: אבל זה דיון בהצעת חוק מטעם הוועדה.

דב חנין: מה זה?

דב חנין: אתם בחרתם את הערוץ הזה.

יוסף ג'בארין: אני שומע את היועצת המשפטית ואותך.

יוסף ג'בארין: אתה שמעת טיעונים לגופו של עניין.

ניסן סלומינסקי: שמעתי.

יוסף ג'בארין: התמזל מזלי ואני משפטן, אז תן לי קצת לבטא את הידע שלי.

ניסן סלומינסקי: חבל על הזמן.

ניסן סלומינסקי: משפט אחרון.

יוסף ג'בארין: גם הטיעון שזה קורה במקומות אחרים, גם הוא טיעון מופרך.

יוסף ג'בארין: כולם מכירים את הפוליטיקה הישראלית ואת המיעוט הפוליטי שקיים ואת סוגיית הכיבוש.

יוסף ג'בארין: גם אם זה יתקיים בבית מחוקקים של מדינות אחרות, למרות שגם שם בדרך כלל זה מבוסס על הרשעה בפלילים ולא באופן אוטומטי, הנסיבות הפוליטיות באותן מדינות אינן זהות לאלה שלנו, ולכן הן לא מאפשרות הדחה, כאשר אני מאתגר אותך ואומר: היום אתה יכול למצוא 90 חברי כנסת שידיחו חלק מחברי הכנסת הערבים.

יוסף ג'בארין: ולכן צריך להתייחס לנסיבות הפוליטיות הללו.

יוסף ג'בארין: אסיים במשפט.

יוסף ג'בארין: אתה אולי מתנחם בטיעון: נחוקק את החוק הזה, אולי זה לא ייושם ולא יפסלו וכדומה.

יוסף ג'בארין: אבל מה שאתה עושה, כבוד יו"ר הוועדה, אתה נותן כאן חביות של דלק לאותם חברים בתוך הכנסת, שכל מה שהם עושים כאן זה רק להדליק תבערות.

יוסף ג'בארין: על-ידי החוק הזה אתה נותן להם את חביות הדלק ואתה אומר להם: תדליקו תבערות כמה שאתם רוצים.

יוסף ג'בארין: בתבערות אני מתכוון להמשך ההסתה ואת הדה-לגיטימציה, ואתה רק נותן להם את הדלק הזה.

יוסף ג'בארין: תודה רבה.

עיסאווי פריג': אני רשום?

ניסן סלומינסקי: אתה רשום, אבל - - -

עיסאווי פריג': מה זה "אבל"?

עיסאווי פריג': נבחרתי על-ידי אזרחי מדינת ישראל.

דב חנין: זה זמני.

עיסאווי פריג': זכותי לדבר.

עיסאווי פריג': מה זה "אבל"?

מיכל רוזין: אתה תודח על-ידי חבר כנסת.

ניסן סלומינסקי: אמרתי לך שאתה רשום.

עיסאווי פריג': אמרת "אבל".

ניסן סלומינסקי: "אבל" אומר, שלא יכול להיות שמישהו אחרי ארבע שעות או שלוש שעות מגיע פתאום ורוצה לדבר.

מיכל רוזין: גם חבר קואליציה שייכנס?

ניסן סלומינסקי: ציפי, בבקשה.

ציפי לבני: הבעתי את עמדתי נגד החוק בדיון הראשון שנעשה, ואני אוסיף רק מעט דברים, אבל גם הייתי רוצה לשמוע מיו"ר הוועדה איך אתה מתכוון לנהל את הדיון הזה.

ציפי לבני: יש כאן שורה של הערות של היועצת המשפטית, שאנחנו לא מקיימים בהן דיון.

ציפי לבני: הן מהותיות.

ציפי לבני: דרך אגב, שלא יובן, גם אם כל ההערות יתקבלו, עדיין אצביע נגד החוק.

ציפי לבני: למען הסר ספק.

ציפי לבני: אבל הדיון הזה לא מתקיים.

ציפי לבני: זה חוק בעל משמעות.

ציפי לבני: אני מציעה, אני מבקשת, אני דורשת שיתקיים דיון בהערות של היועצת המשפטית.

אוסאמה סעדי: זה חוק יסוד.

ציפי לבני: זה לא עניין של אופוזיציה וקואליציה.

ניסן סלומינסקי: מה עשו עד עכשיו את חושבת?

דב חנין: דיון כללי.

ניסן סלומינסקי: פתחו בהערות ובהן דיברו.

ניסן סלומינסקי: זו ישיבה שלישית, בישיבה הקודמת גם דיברו.

דב חנין: לא, זה היה דיון מקדמי.

ניסן סלומינסקי: מה זה דיון מקדמי?

ניסן סלומינסקי: באמת, נו.

מיכל רוזין: איפה המומחים שיתייחסו לכל סעיף?

מיכל רוזין: מומחים בנושא משילות, מדעי המדינה?

מיכל רוזין: כלום, שום דבר.

ציפי לבני: אני מבקשת דיון והצבעה על כל אחת ואחת מההערות של היועצת המשפטית, גם דיון תוכן וגם הצבעה על כל אחת ואחת מההערות.

ציפי לבני: אני מציעה שזה לא יהיה היום.

ציפי לבני: כל החוק הזה מהשטן, אבל החיפזון כאן קל וחומר.

ציפי לבני: מאחר שהבעתי את התנגדותי לחוק כבר בדיון המקדמי – דרך אגב, אני סבורה שהדיון כאן היה מרתק, חשוב מאין כמוהו, ולכן חשוב היה שיתקיים עוד לפני שהגענו לנקודות.

ציפי לבני: אני חושבת שטוב שהקשבנו אחד לשני, כולל דברים שנאמרו כאן מנהמת הלב, לא בכוונה להתריס אלא לשים על השולחן את מציאות החיים המאוד מאוד מורכבת במדינת ישראל בין יהודים לערבים.

ציפי לבני: והמציאות הזאת הולכת ונעשית לא רק מורכבת, אלא מסובכת, קשה, לעתים אלימה, כי הסכסוך בין מדינת ישראל לבין הרשות הפלסטינית זלג פנימה לתוך מדינת ישראל ומשפיע על יחסי יהודים וערבים אזרחי מדינת ישראל.

ציפי לבני: ובעת הזאת נדרשת הנהגה.

ציפי לבני: אמר כאן אורי מקלב – שדיבר בעיני מאוד נכון ויפה, חבל שהוא מצביע ההפך – אתם כאן נמצאים כדי לומר את מה שהציבור שלכם רוצה.

ציפי לבני: הציבור שלנו ממש לא רוצה שנהיה כאן.

ציפי לבני: הציבור במדינת ישראל, לדעתי, בכללי, די תומך בכל החקיקות האלה.

ציפי לבני: אבל זאת העת שבה מנהיגי ציבור, נבחרי ציבור, צריכים לומר לא רק את מה שהציבור שלהם רוצה לשמוע.

ציפי לבני: אין לי ציפייה מראש הממשלה שיגדל ויתעלה לגודל הרגע הזה, כי הוא זה שיוצר את הרגעים האלה.

ציפי לבני: והסיפור הוא לא כל חוק בנפרד.

ציפי לבני: יש כאן דיונים שהם כאילו דיונים מופרדים בכל מיני חוקים, שבכל חוק אפשר למצוא את ההיגיון שמאחוריו ולמה זה נדרש ולמה זה לא נורא ולמה זה כן נמצא במסגרות של ה"יהודית דמוקרטית".

ציפי לבני: אבל אחרי כל חוק כזה יש עוד נקודה על פניה של מדינת ישראל, והחיבור, כשמחברים את הקווים, זה כמו בציור של ילד.

ציפי לבני: כשמחברים את הקווים בין הנקודות האלה, התמונה הזאת הופכת להיות למאוד מאוד מכוערת בכל מה שקשור לערכים של מדינת ישראל, למה שהיה פעם מגילת העצמאות ולערכים שלה כמדינה יהודית ודמוקרטית.

ציפי לבני: ובעיני שוויון שהממשלה הזאת מסרבת להכניס באיזשהו חוק, שוויון זה לא טובה של המדינה היהודית לדמוקרטיה.

ציפי לבני: שוויון בעיני זה גם ערך יהודי, לפחות על-פי היהדות שלי.

ציפי לבני: אבל זה אולי נושא לדיון אחר.

ציפי לבני: יש כאן מגמה.

ציפי לבני: הנקודות האלה, הסך הכול הכולל, הוא לא מקרי.

ציפי לבני: יש כאן מגמה שמובלת על-ידי ראש הממשלה.

ציפי לבני: הערבים שנהרו לקלפיות עם עמותות השמאל ובמימון ממשלות זרות, זה היום מדיניות.

ציפי לבני: לכן תמיד כשראש הממשלה עולה לדוכן הוא מוצא ציטוט של חבר כנסת ערבי, סליחה, מהספסלים האחוריים, כדי לבוא ולזעוק בקול ואז לפנות ולדרוש שכולנו ביחד נעמוד ונגנה.

ציפי לבני: זה ראש ממשלה שמצייר את אויבינו כחיות טרף.

ציפי לבני: זאת ממשלה שמבקשת שכולנו נחשוב שאין בני-אדם בצד השני.

טלב אבו עראר: את השכנים, לא את האויבים.

טלב אבו עראר: את אומרת "את אויבינו".

טלב אבו עראר: הוא אומר "את שכנינו".

ציפי לבני: בעיני יש למדינת ישראל אויבים ויש לה שכנים ויש לה יריבים.

ציפי לבני: אבל זה חלק מטקסטים שילכו ויישמעו כאן עוד ועוד, כי הם אלה שתמורת כמה לירות שמחים לשלוח את הילדים למות, וכל הטקסטים האלה הם בכוונת מכוון לגרום לעם ישראל להיות ביחד, לחשוב שאין שום פתרון, כי נגזר עלינו ככה לחיות.

ציפי לבני: ובגלל הכישלון המחפיר של הממשלה הזאת במאבק בטרור, ששריה נכון להיום גם מספרים לנו שיהיה עוד יותר גרוע, בגלל זה האויבים עכשיו יהיו אויבים מבית.

ציפי לבני: הכישלון במאבק באויבים, ואני מצטערת, הטרוריסטים הם אויבי מדינת ישראל, אויבים ממש, אבל בגלל חוסר היכולת של הממשלה להילחם בהם נמציא אויבים מבית, וביחד נשב ונשנא אותם ביחד.

ציפי לבני: במקום שתהיה כאן מנהיגות שהיא מנהיגות מאחדת, מנהיגות שנותנת כבוד ולא באיזו החלטת ממשלה כפי שצוין כאן קודם, הנה, אנחנו אזרחים דואגים לכם.

ציפי לבני: הדבר הזה פעם היה אחרת במפלגה שראש הממשלה עומד בראשה.

ציפי לבני: זה קודם כל נוגע לנו, אבל במקביל נראה לי שיש כאן שר אוצר לשעבר ושר חוץ לשעבר שעוסקים עכשיו במלחמה ב-BDS.

ציפי לבני: הרי זה השירות הכי גדול, כל החקיקות האלה.

ציפי לבני: זה השירות הכי גדול שאנחנו עושים לאויבי ישראל.

ציפי לבני: אני זאת שרצה ממקום למקום בעולם ואומרת: ערכיה של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית הם ערכים של שוויון.

ציפי לבני: מדינת העם היהודי, שכל אזרחיה אזרחים שווים.

ציפי לבני: ואני מאמינה בזה, על זה אני גם נלחמת בבית.

ציפי לבני: אבל דווקא מתוך זה שזה גם כל כך בעייתי בפנים, אבל זה גם נותן את אותם כלים בידי אויבינו.

זאב בנימין בגין: סליחה, חברת הכנסת לבני.

זאב בנימין בגין: אני צריך לעזוב, כי נקראתי להצבעה בוועדת הפנים לאחר דיון שלא הייתי בו.

עיסאווי פריג': אתה יודע מה להצביע?

זאב בנימין בגין: לא.

ציפי לבני: אני באמת שואלת, אנחנו יכולים לעבור על הדיון לגופו?

ציפי לבני: אני רוצה להביע עמדה על כל סעיף.

ציפי לבני: אני לא יודעת אם אתה רוצה שכל אחד ידבר על כל סעיפים או על כל הסעיפים ביחד.

ציפי לבני: אני רוצה להצביע על דבר אחד קטן, שחשבתי עליו גם בנפרד, שאפילו הצעה כזאת להדיח חבר כנסת תהיה לא ברוב מספרי, אלא ברוב שכולל כמו בחשבון שהיה לנו N 1, קואליציה פלוס עוד מפלגה.

מיכל רוזין: ליברמן למשל.

ציפי לבני: את יודעת מה, Nּ 2.

ציפי לבני: קואליציה פלוס 2.

ציפי לבני: זה שאנשים אומרים שזה רוב של 61, הרי 61 זה כל קואליציה מקרית.

ציפי לבני: ממילא אצביע נגד החוק, אבל אם אפשר לעשות הצבעה למשל על זה כאן היום ועכשיו ולעשות דיון.

ציפי לבני: אתה עושה את זה טכנית.

ציפי לבני: אתה לא מוכן לקיים דיון.

ניסן סלומינסקי: אני אגיד לך למה.

ניסן סלומינסקי: היה לנו בשבוע שעבר דיון מאוד רציני, והיום קראנו את החוק.

ניסן סלומינסקי: סיגל פתחה בזה, עם הנקודות, וכל אחד קיבל 10 דקות להתייחס.

מיכל רוזין: אם היית עושה כמו בחוק הטרור - - -

ציפי לבני: דיברו כאן אנשים מנהמת לבם.

ציפי לבני: באמת, אני לא מסכימה עם חלק גדול מהאנשים שדיברו, הם לא דיברו על הנקודות.

ניסן סלומינסקי: כל אחד עשה מה שהוא רוצה.

מיכל רוזין: בחוק הטרור אתה יודע לעבור סעיף-סעיף ולדון על כל מילה.

מיכל רוזין: גם פה צריך לעבור סעיף-סעיף ולדון.

ניסן סלומינסקי: סיגל עברה על כל הנקודות, וכל אחד התבקש להתייחס לנקודות.

מיכל רוזין: לא.

מיכל רוזין: שאלתי אותך בבוקר אם יהיה דיון או נאומים.

ציפי לבני: אתה ביקשת, אנשים שלא היו בדיונים הקודמים הגיעו.

ציפי לבני: זה נוגע לחייהם, זה נוגע לחייהם הפוליטיים.

ציפי לבני: אני לא שותפה אתם בכלום.

ציפי לבני: דיברו כאן באמת באופן שבו היה מעל השאלה של כל סעיף וסעיף.

ציפי לבני: תכבד את זה.

ניסן סלומינסקי: אני מכבד את זה.

ניסן סלומינסקי: זה היה בשבוע שעבר, גם השבוע.

ציפי לבני: אז מה?

ציפי לבני: אז מה?

מיכל רוזין: צריך לעשות דיון על כל סעיף, כמו בכל חוק.

מיכל רוזין: צריך לעשות על כל סעיף דיון כשלעצמו ולהחליט בעד או נגד על כל סעיף.

מיכל רוזין: כמו שאנחנו עושים בחוקים האחרים במשך שעות על גבי שעות שאנחנו יושבים פה ודנים על מילה כזאת או אחרת.

ניסן סלומינסקי: טלב, בבקשה.

טלב אבו עראר: כבוד היושב-ראש, אני לא מתפלא על ראש הממשלה נתניהו.

טלב אבו עראר: אולי בהצעת החוק הבאה שלו הוא גם יציע כנסת בלי ערבים.

טלב אבו עראר: הרי נתניהו, כדי לשרוד עם ממשלתו הצרה במספר והצרה באופק, אין לו בעיה להעסיק את העולם כולו.

טלב אבו עראר: הייתה תקופה שהוא הפחיד את כל העם מהאיום האיראני, עד שבא העולם ואמר: תסתום את הפה.

טלב אבו עראר: ואז הוא הסכים עם איראן.

טלב אבו עראר: בא ואמר: הפלסטינים הם סרבני שלום.

טלב אבו עראר: בא ראש השב"כ שלו ואמר: אתה שקרן, הוא רוצה שלום.

טלב אבו עראר: ואז בא להתמקד, כדי לפרוק לחץ, באוכלוסייה הערבית, אזרחי מדינת ישראל, ובנציגיהם.

טלב אבו עראר: הרי מי שיסבול הוא מי שיאשר את החוק הזה.

טלב אבו עראר: אוכלוסייה בלי הנהגה תהיה אנרכיה.

טלב אבו עראר: ואם אתם רוצים באמת אוכלוסייה ערבית, אזרחי מדינת ישראל כאן, בלי מנהיגים, אתם תסבלו, לא אנחנו.

טלב אבו עראר: החוק הזה פוגע בחוקי יסוד, בזכות לבחור ולהיבחר, בזכות חופש הביטוי.

טלב אבו עראר: לא יכולה להיות מדינה דמוקרטית נאורה שהציבור בוחר והכנסת מגרש או משעה.

טלב אבו עראר: זכינו לזה רק בתקופה של נתניהו, שהוא ביקש להתחזק בכוחו הפוליטי רק באמצעות הסתה נגד האוכלוסייה הערבית.

טלב אבו עראר: בנוסף למה שאמרו חברי אחמד טיבי ויוסף ג'בארין, אם אתם רוצים כנסת בלי ערבים, אין לנו בעיה בכלל.

טלב אבו עראר: הרי כל יום הציבור שלנו מתחנן עקב המדיניות הכול-כך דיקטטורית כלפי האוכלוסייה הערבית, מבקשים מאתנו להתפטר כולנו.

טלב אבו עראר: שמעת את זה, יוסף, או לא?

טלב אבו עראר: כל יום מציעים לנו את זה.

טלב אבו עראר: באמת אפשר לחיות ואפשר לשרת את האוכלוסייה שלנו בלי כנסת.

טלב אבו עראר: אני רואה שאתה ממהר להצביע, רוצים להעביר את החוק הזה במחטף.

טלב אבו עראר: הרי החוק הזה יאפשר לעשות דילים בין מפלגות, חבר הכנסת עיסאווי פריג'.

טלב אבו עראר: כלומר, אם בליכוד יש חבר כנסת שמפריע, בא הליכוד, תופר דיל עם מפלגת המחנה הציוני, בוא נתפטר מחבר הכנסת הזה, תצביעו אתנו, ואנחנו נצביע אתכם בחוק אחר.

טלב אבו עראר: אפשר לעשות דבר כזה.

טלב אבו עראר: לא רק כלפי חברי הכנסת הערבים, אלא גם חברי כנסת מהימין וגם מהשמאל.

טלב אבו עראר: יש הרבה אמצעים כלפי חבר כנסת שעבר עבירה.

טלב אבו עראר: אם עבר, יש ועדת אתיקה היום, שחברי יוסף הוא אחד החברים בה, והיא עושה את העבודה בצורה הכי מקצועית שיש.

טלב אבו עראר: אפשר.

טלב אבו עראר: אז החוק הזה מיותר, הוא חוק גזעני, הוא חוק סתימת פיות, חוק לחיסול חשבונות, לא חוק דמוקרטי.

טלב אבו עראר: מי שנשאר אצלו מיליגרם של ספק שמדינת ישראל איבדה את הדמוקרטיה שלה, אז עכשיו זה יוכיח שמדינת ישראל כלפי האזרחים שלה היא מדינה דיקטטורית לגבי ערבים.

טלב אבו עראר: לא דמוקרטית.

טלב אבו עראר: תודה.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, לא נמצא.

ניסן סלומינסקי: עיסאווי, בבקשה.

עיסאווי פריג': ידידי ושכני ורעי ניסן, למען האמת, כשאני חושב ביני לבין עצמי וקורא את הצעת החוק, אני לא מתרגש.

עיסאווי פריג': יש ביהדות משפט שלימדו אותי חברים: מהרסייך ומחריבייך ממך יצאו.

אלי כהן: אבל זה לא הפירוש שאתה רוצה להגיד.

אלי כהן: אני אגיד לך את הפירוש.

עיסאווי פריג': את הצעת החוק אתה מקדם בשיטה של עבודה קבלנית.

עיסאווי פריג': הרי בעבודה יש עבודה יומית ועבודה קבלנית, ואיך שהדברים מתנהלים כאן אתה רוצה לגמור את זה בצורה קבלנית, לעבור לחוק הבא.

עיסאווי פריג': השיטה שאותה אתה מציע ושאתה מנסה בכל כוח לדחוף את החוק, עצוב לי לראות את זה כאן.

עיסאווי פריג': כי אני מסתכל על הדברים מזווית אחרת.

עיסאווי פריג': הדאגה שלי היא המיינסטרים הישראלי.

עיסאווי פריג': המיינסטרים הישראלי הפך להיות שכל דבר באי קבלת האחר או בהדרת האחר או בלאומניות הגואה והמשתוללת, הפכה להיות חלק מהמיינסטרים שלנו.

עיסאווי פריג': זה טבעי.

עיסאווי פריג': דבר שבעבר ניהלנו ויכוח, כולנו היינו נגד זה.

עיסאווי פריג': היום זה מתקיים בעד ונגד, וזה מדאיג אותי.

עיסאווי פריג': אתה נגרר ולא מנסה להיות מביל.

עיסאווי פריג': אתה כחלק מממשלה.

עיסאווי פריג': מכאן יש לנו משבר מנהיגות, שהיא נגררת לא גוררת.

עיסאווי פריג': נגררת אחרי הרחוב, הרחוב רוצה כך.

עיסאווי פריג': לפני כמה ימים בדקתי ב"גוגל", צמד המילים הנפוץ ביותר בימים האחרונים במשחקי כדורגל ובאירועים רבים הוא "מוות למחבלים", "מוות לערבים".

עיסאווי פריג': זה הפך להיות הצמד הכי נפוץ, והאוזן כבר התרגלה לזה.

עיסאווי פריג': אתה עכשיו בא ואומר: אני רוצה למחוא כפיים לאספסוף הזה, כי אם אני לא אהיה שם, אני לא אהיה כאן.

עיסאווי פריג': אז אני שואל אותך, ידידי, כמה שאלות.

עיסאווי פריג': דיברה לפניי חברת הכנסת ציפי לבני על מגילת העצמאות, שעכשיו אתם מחליפים אותה במגילת ההדרה או מגילת אי קבלת האחר.

עיסאווי פריג': אתם מנסים לקרוא לה בכל מיני שמות.

ניסן סלומינסקי: אתה לא יודע לקרוא ולהבין נכון.

מיכל רוזין: אני אחראית על עאידה?

ניסן סלומינסקי: לא, חס ושלום.

עאידה תומא סלימאן: אף אחד לא אחראי עלי.

מיכל רוזין: ברור.

עיסאווי פריג': למה?

מיכל רוזין: הוא מאשים אותי בכל מיני דברים שאני לא יודעת מה הוא רוצה.

מיכל רוזין: הלכתי לחוץ וביטחון ובאתי.

עאידה תומא סלימאן: בגלל שבאתי?

עאידה תומא סלימאן: למה, אסור לי?

עיסאווי פריג': אני לא מצליח להבין את הדחיפות ואת הלחץ להעביר את החוק הזה כמה שיותר מהר.

עיסאווי פריג': היו שני דברים.

עיסאווי פריג': יושב-ראש הכנסת, מיד כשהחוק הזה עלה על סדר-היום, הצהיר שהוא לא יקדם את זה.

עיסאווי פריג': אני לא יודע איפה זה נמצא, אם חזר בו או לא חזר בו.

עיסאווי פריג': אבל לפי איך שהדברים מתקיימים, אתה דוחף אותו.

עיסאווי פריג': אני רוצה להזהיר את כולנו מדבר מסוים.

עיסאווי פריג': כשאני התחלתי ואמרתי "מהרסייך ומחריבייך ממך יצאו", מה שאמר חבר הכנסת טלב אבו עראר הוא נכון.

עיסאווי פריג': יש לחץ ברחוב הערבי להתפטרות חברי הכנסת הערבים מהכנסת, וזה לא מזיק לכם, זה לא מזיז.

עיסאווי פריג': אני מבין את התחושות.

עיסאווי פריג': זה מקום שאנחנו לא יכולים להשפיע.

עיסאווי פריג': ביום הראשון שהחוק הזה ייכנס לתוקף, ביום הראשון שזה יופעל על חבר כנסת, אתה תקבל כנסת ללא ערבים.

עיסאווי פריג': יכול להיות שזה לא מזיז, כי לזה אנחנו חותרים.

עיסאווי פריג': אבל זה לא משנה.

עיסאווי פריג': יכול להיות שזה מה שאתם רוצים, אני לא יודע.

עיסאווי פריג': אבל אני מזהיר אתכם מהנזק.

עיסאווי פריג': חברת הכנסת לבני דיברה על ה-BDS.

עיסאווי פריג': זה השירות הגדול ביותר שאתה נותן לאויבי ישראל.

עיסאווי פריג': בכל הצעות החוק הגזעניות והדרת האחר שאתה עושה כיהודי, כמי שיש לו ההיסטוריה שהיא היסטוריה אנושית עצובה ושאתה מקדם דברים כאלה, אתה יורה לעצמך לא ברגל, בראש.

עיסאווי פריג': ניסן, עזוב את החקיקה ועזוב קואליציה-אופוזיציה.

עיסאווי פריג': אתה גם בא ממפלגה רעיונית, מפלגה שיש לה דרך.

עיסאווי פריג': אני חולק עליך, זה משהו אחר, אבל אסור לכם לקדם חקיקה כזאת.

עיסאווי פריג': הערבים ימשיכו לחיות, ימשיכו לאכול, ימשיכו לבנות בתים, ימשיכו לישון טוב.

עיסאווי פריג': הכנסת לא תביא להם את הישועה.

עיסאווי פריג': אבל כאזרח ישראלי שרוצה גם בטובתה של המדינה, החוק הזה מזיק פי מיליון ממה שהוא מועיל.

עיסאווי פריג': שמעת, ידידי?

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: יש לי הרבה מה להגיד, אבל החלטתי לא להגיד.

עיסאווי פריג': בטח שיש לך הרבה מה להגיד.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, בבקשה.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני כחבר בוועדת החוקה מאז שנבחרתי לכנסת הזאת כחבר כנסת חדש, אני משתתף קבוע בדיונים של ועדת החוקה ומנסה להשפיע ולהגיד את עמדתי בחוקים השונים.

אוסאמה סעדי: אבל עברה כמעט שנה שלמה ואנחנו דנו בעשרות חוקים, אבל הכוחנות הזאת של להעביר את החוק – לא רק את החוק הזה, גם ראינו את אותה כוחנות בכמה חוקים קודמים.

אוסאמה סעדי: אני מזכיר לכם את חוק ההזנה בכפייה.

אוסאמה סעדי: אני לא יודע אפילו איך קראנו לזה מבחינה משפטית, חוק למניעת נזק וכדומה.

אוסאמה סעדי: אבל זו הזנה בכפייה.

אוסאמה סעדי: אתם זוכרים כמה ישיבות, ואדוני היושב-ראש דחפת ולחצת והעברת את זה, והשר לביטחון פנים אמר שזה חוק שצריך להכניס אותו וזה טוב למדינת ישראל.

ניסן סלומינסקי: זה לא היה אצלי.

ניסן סלומינסקי: זה היה בוועדת הפנים.

עיסאווי פריג': ואם היה אצלך לא היה עובר?

עיסאווי פריג': היה עובר יותר מהר.

אוסאמה סעדי: אותו דבר היה.

אוסאמה סעדי: לחצו בכוחנות ואמרו שזה ימנע נזק לאסירים.

אוסאמה סעדי: ובסוף חוקקו את זה, העבירו את זה בקריאה שנייה ושלישית, ומה אנחנו רואים?

אוסאמה סעדי: שום דבר.

אוסאמה סעדי: שום דבר לא נעשה.

אוסאמה סעדי: אפילו בשביתות האסירים שהיו.

אוסאמה סעדי: עכשיו דיברתי עם חבריי בשביתתו של האסיר מוחמד אלקיק למשך 94 יום, ולא ביצעו את זה.

אוסאמה סעדי: וטוב שכך.

אוסאמה סעדי: אני שמח על כך שאמרו שבסופו של יום החלטנו להקפיא את החוק הזה ולא לבצע אותו.

אוסאמה סעדי: אותו הדבר אני שומע פה את אותה מנטרה מחבר הכנסת מקלב, שדיבר כל כך לגופו של עניין.

אוסאמה סעדי: אותם טיעונים יכולתי להגיד, בדיוק כמו חבר הכנסת מקלב.

אוסאמה סעדי: אבל בסופו של יום ובשורה התחתונה הוא אמר: אני נגד, אני נגד, אנחנו נגד, אבל אנחנו נצביע בקריאה הראשונה ואולי נכניס עוד שינויים, ובסופו של יום זה יישאר אות מתה בספר החוקים.

אוסאמה סעדי: אז למה אנחנו מחוקקים חוקים כאלה אם בסופו של יום אנחנו לא נבצע את זה ולא ניישם את זה?

אוסאמה סעדי: בשביל מה?

אוסאמה סעדי: זה לעשות רק נזק.

אוסאמה סעדי: זה מסוג החוקים שיישארו כתם שחור בספר החוקים של מדינת ישראל, וזה בכייה לדורות.

אוסאמה סעדי: כי זה מעמיק את הקרע שקיים בחברה ואת הקרע שקיים בין יהודים לערבים, ואנחנו עמלים לאחד את הקרע הזה ולאחות את הקרעים האלה.

אוסאמה סעדי: איזו יוזמה זאת של ועדת חוקה?

אוסאמה סעדי: זו לא יוזמה של ועדת חוקה.

אוסאמה סעדי: אני אמרתי לך, אדוני היושב-ראש, מדובר בהצעת חוק, אם אתה רוצה להגיש אותה, תגיש אותה כהצעת חוק פרטית.

אוסאמה סעדי: אם ראש הממשלה רוצה להגיש את זה, הליכוד יכול להגיש את זה.

אוסאמה סעדי: איך אפשר להצביע, אדוני היושב-ראש, עוד חמש דקות, עוד 10 דקות, עוד חצי שעה?

אוסאמה סעדי: עד עכשיו לא שמענו את דעתו של היועץ המשפטי לממשלה, את הדעה המקצועית של משרד המשפטים.

אוסאמה סעדי: שמענו הערות לא רק של סיגל, אלא גם של היועץ המשפטי לכנסת, שאמר שהעניין של העילה של מדינה יהודית דמוקרטית היא עילה עמומה ביותר, אני מציע להוריד אותה מהצעת החוק.

ניסן סלומינסקי: היועץ המשפטי לכנסת?

ניסן סלומינסקי: הלוואי שהוא היה אומר את זה.

ניסן סלומינסקי: אם הוא היה אומר את זה, האמן לי, זה היה יורד.

אוסאמה סעדי: זה מה שהוא אמר.

אוסאמה סעדי: אתה יכול לשאול את היועצות המשפטיות כאן.

אוסאמה סעדי: זה מה שאמר איל ינון.

אוסאמה סעדי: הוא אמר: העילה הראשונה של סעיף 7א(א), מדינה יהודית דמוקרטית, זה עמום מדי.

אוסאמה סעדי: זה גם כתוב במה שכתבה סיגל, אבל הוא אימץ את זה.

ניסן סלומינסקי: סיגל כן, אבל לא איל ינון.

אוסאמה סעדי: אבל הוא אמר את זה.

אוסאמה סעדי: תחזור לפרוטוקול.

אוסאמה סעדי: כששאלתי אותו לגבי העילה השנייה של הסתה לגזענות, הוא אמר: אם גם את זה נוריד, אז מה יישאר?

אוסאמה סעדי: אני חושב שכאשר יש לנו שתי עילות, שזה הסתה לגזענות ותמיכה בארגון טרור או במאבק של מדינה או אויב, הכלים צריכים להיות כלים של הרשויות המוסמכות.

אוסאמה סעדי: מה שאתה אמרת מדליק אצלי נורה אדומה, שאנחנו רוצים למנוע מעשה עתידי.

אוסאמה סעדי: אם חבר כנסת יתמוך מחר בטרור, אתה תקבע, אדוני היושב-ראש, מי תומך בטרור ומי לא?

אוסאמה סעדי: אנחנו נקבע?

אוסאמה סעדי: אני מחר אקבע אם חבר הכנסת סמוטריץ או סלומינסקי תמכו בארגון טרור יהודי או לא?

אוסאמה סעדי: בשביל זה יש רשויות, יש פרקליטות, יש תביעה.

אוסאמה סעדי: אי אפשר שגוף פוליטי, כמו הכנסת, כמו ועדת הכנסת, עם כל הכבוד, יבואו ויחליטו על הדחת חבר כנסת.

אוסאמה סעדי: אין תקדימים כאלה בעולם.

אלעזר שטרן: אתה אומר שזאת הצעה של ועדת חוקה.

אלעזר שטרן: הרי על כל הצעה יש הצבעה.

אלעזר שטרן: במה זה שונה?

אלעזר שטרן: אולי צריך לעשות הצבעה בוועדה אם הוועדה רוצה שתהיה הצעה כזאת.

רויטל סויד: בדיוק.

רויטל סויד: בוודאי, זה נכון.

מיכל רוזין: ואז צריך לפתוח דיון על כל סעיף ולדבר על הנוסח שלו ולהצביע עליו.

מיכל רוזין: צריך לשמוע את משרד המשפטים.

ניסן סלומינסקי: חברת הכנסת עאידה, יש לך חמש דקות.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת, אני לא מבינה למה התפלאתם על הכניסה שלי לישיבה וההשתתפות שלי בישיבה.

אלעזר שטרן: נורית הגיעה, אפשר להצביע.

מיכל רוזין: גם לה מגיעה זכות דיבור, סליחה.

עיסאווי פריג': על מה יש לה לדבר?

עיסאווי פריג': היא תצביע בעד.

עאידה תומא סלימאן: שמתי לב שכאשר נכנסתי לדיון, הייתה התפלאות שהגעתי לדיון הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהיה מן הראוי להתפלא אם לא כולנו נגיע לדיון הזה.

עאידה תומא סלימאן: כי בעיני מה שקורה בדיון הזה הוא חמור ביותר, למרות שהיה לי דיון חשוב גם כן בוועדה אצלי.

עאידה תומא סלימאן: אבל ראיתי לנכון להגיע, כי אני חושבת שמי שחושב שאנחנו פה רק כדי להגן על עצם קיום הימצאות חברי הכנסת הערבים בכנסת ישראל הוא טועה מיסודו.

עאידה תומא סלימאן: ואם רוצים לנהל את הדיון הזה בכיוון שבאים להגן על הערבים בכנסת, אז אתם טועים בגדול.

עאידה תומא סלימאן: כי בעצם מה שאנחנו מבקשים, וזה אולי נשמע אבסורדי, אבל חברי הכנסת הערבים והיהודים שעומדים מול הצעת החוק הזאת, באים להגן על הכנסת הזאת מול חלק מחבריה שרוצים להוביל אותה לעוד תהום חדשה שבה עוקרים מהיסוד כל אפשרות של לבנות מבנה או אווירה דמוקרטית במדינה.

עאידה תומא סלימאן: עצם העובדה שקודם כל קובעים שהצעת החוק הזו באה בשם הוועדה.

עאידה תומא סלימאן: קודם כל תחליטו באמת אם הוועדה, אם חברי הוועדה, אני לא חברת ועדה.

עאידה תומא סלימאן: אם הייתי יכולה, הייתי מצביעה נגד העיקרון הזה של להביא את זה בשם ועדת החוקה.

עאידה תומא סלימאן: זה לא עוד חוק שמביאים, זה חוק שיעצב את פני הפוליטיקה הישראלית ומה שנקרא הדמוקרטיה הישראלית והחברה הישראלית.

עאידה תומא סלימאן: מה בעצם החוק הזה אומר?

עאידה תומא סלימאן: אתן דוגמה מעצמי, עאידה תומא, שנבחרה על-ידי ציבור בגלל שהוא מאמין שהיא תקדם את הדברים שהוא רוצה שהיא תקדם, בגלל שהוא הכיר את המשנה הפוליטית שלי והאידיאולוגית שלי והוא תומך בה והוא רוצה שאני אבטא אותה בכנסת.

עאידה תומא סלימאן: יבוא מי שנבחר כדי לקטול את האידיאולוגיה הזו, מי שנבחר בגלל שהוא נגד היסודות האלה שאני מביאה אתי ואני מביאה לכנסת, והוא יחליט על גורלי.

עאידה תומא סלימאן: הוא יחליט אם הציבור הזה, שהוא אזרחי מדינת ישראל, בחר בי, יש לו הזכות לבחור כרצונו או לא.

עאידה תומא סלימאן: בעצם אני לא מסתכלת רק על התוצאה הסופית שישבו כמה חברי כנסת ויצביעו נגד זה שנמשיך בכהונה שלנו, או חבר כנסת אחר ימשיך בכהונה.

עאידה תומא סלימאן: זה חרב לפני התוצאה הסופית.

עיסאווי פריג': אתה מגייס חברים?

עיסאווי פריג': אתה רוצה לקיים הצבעה היום על החוק?

עיסאווי פריג': אני רואה שהליכוד מגיע.

דב חנין: כל מיני כאלה שלא מתעניינים בדיון הזה.

עיסאווי פריג': אתה באמת מתכוון לעשות הצבעה?

מיכל רוזין: ראוי שכל חבר כנסת שמגיע ידבר.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שלפני שמגיעים לתוצאה הסופית שאם יעבור החוק הזה ואם יהיה מקרה, ואני בטוחה שיהיה מקרה, כמו שמתנהגים בדורסנות עכשיו וכמו שמתנהגים בצורה שלא מכבדת אף אחד ולא מכבדת שום עיקרון ולא מכבדת את הכנסת עצמה, כך יתנהגו וימצאו את השעיר לעזאזל הראשון שיבצעו את הצעת החוק עליו כאשר היא תהיה חוק.

עאידה תומא סלימאן: אבל לפני זה, אפילו לחוקק את החוק הזה, זה מסע טרור נגד חברי הכנסת.

עאידה תומא סלימאן: אוי ואבוי לכם אם תפתחו את הפה ואם תתבטאו, כי הכול יכול להיחשב כתמיכה בטרור, ואז תיזהרו, אתם יכולים לעוף מהבניין הזה.

עאידה תומא סלימאן: חברי הכנסת יתנהגו כאילו הם צריכים לעשות צנזורה פנימית לעצמם לפני שהם מתבטאים, כי החרב הזו מונחת על ראשם.

עאידה תומא סלימאן: ובחרב הזו יכול להשתמש הרוב, שבעצם לא רוצה את הדעות שלהם ולא רוצה את קיומם.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן לשאול את השאלה המהותית: של מי הצעת החוק הזאת?

עאידה תומא סלימאן: מי שרוצה לקדם אותה, שיישא באחריות האישית ויוביל אותה, ולא יכפה אותה על הוועדה המכובדת הזאת.

עאידה תומא סלימאן: הרי הוועדה הזאת קיימה דיונים מכובדים.

עאידה תומא סלימאן: בקדנציה הקודמת, כאשר העבירה את חוק המשילות, הגיעו לפה פרופסורים, משפטנים, ארגונים הביעו את דעתם.

עאידה תומא סלימאן: לא קיימו את זה במחטף כזה ולא בדורסנות כזאת.

עאידה תומא סלימאן: חברי הוועדה ויושב-ראש הוועדה לקחו על עצמם את האחריות להסתכל מסביב ולא להיות נעולים על מטרה, כי קיבלו הוראות להיות נעולים על המטרה הזו וללכת עד הסוף.

עאידה תומא סלימאן: אם באמת רוצים לפתוח דיון כזה, בבקשה, תנהלו אותו לפחות כמו שצריך.

עאידה תומא סלימאן: קחו אחריות עליו כמו שצריך.

עאידה תומא סלימאן: אל תפילו את זה, אל תעשו את זה בדורסנות כזאת.

עאידה תומא סלימאן: כי בסופו של דבר לא מדובר פה על הכיסאות של חברי הכנסת הערבים.

עאידה תומא סלימאן: האמינו לי, דבר ראשון שהבנתי אחרי שנכנסתי לכנסת, שלא רק קשה להיות חבר כנסת ערבי, אלא חבר כנסת באופוזיציה, ואפילו אם אני יושבת-ראש ועדה זה לא ייתן לי שום עמדת כוח כדי להעביר דברים, כי הקואליציה הזאת והממשלה מתנהגת בדורסנות כזאת שהיא לא נותנת לאף אחד לנשום.

עאידה תומא סלימאן: אז אל תלכו יותר קדימה ואל תעשו את זה בחיפזון כזה, כי בעצם אתם פוגעים בבית הזה, אתם פוגעים בדמוקרטיה ולא בנו אישית.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עיסאווי פריג': מה בוער לך, ניסן, לקדם את החוק?

עיסאווי פריג': מעניין אותי.

עיסאווי פריג': איפה החרדים עומדים בחוק הזה?

עיסאווי פריג': איפה החרדים עומדים?

עיסאווי פריג': מעניין אותי.

ניסן סלומינסקי: אני אזכיר שאנחנו מצביעים לצורך קריאה ראשונה.

עיסאווי פריג': מה בוער לך?

ציפי לבני: אני מבקשת לעשות הצבעה על כל אחת מההערות של היועצת המשפטית.

מיכל רוזין: אבל לא עברנו על הסעיפים.

רויטל סויד: ניסן, קודם נעשה הצבעה על הדיון בוועדת חוקה.

דב חנין: אני רוצה לשמוע את עמדתה של היועצת המשפטית.

עיסאווי פריג': אתה עובד בניגוד לתקנות, שהיועצת המשפטית נותנת את דעתה.

מיכל רוזין: היועצת המשפטית העלתה הרבה מאוד סוגיות ושאלות סביב הסעיפים.

יעל גרמן: האם משרד המשפטים אמר את דברו?

יעל גרמן: איך זה יכול להיות שמשרד המשפטים יושב כאן ולא מוציא הגה?

יעל גרמן: איך זה יכול להיות?

יעל גרמן: אנחנו רוצים לשמוע את עמדת משרד המשפטים.

יעל גרמן: אנחנו מבקשים.

ניסן סלומינסקי: שאלתי את נציג משרד המשפטים בשבוע שעבר, ואין לו דעה.

יעל גרמן: מה זה אין לו דעה?

יעל גרמן: אנחנו מבקשים לשמוע את דעתו של משרד המשפטים.

ניסן סלומינסקי: שאלתי אותך בשבוע שעבר.

<עמי ברקוביץ: נכון, ואמרתי שנביא את הדברים.

ניסן סלומינסקי: אז למה לא אמרת לי שיש לך דעה?

ניסן סלומינסקי: בבקשה.

אוסאמה סעדי: אולי אחרי ההצבעה נשמע אותו?

עיסאווי פריג': יכול להיות שדעתו אתנו, בואו נשמע את דעתו.

מיכל רוזין: זה לא מעניין את סלומינסקי.

ניסן סלומינסקי: עמי, בבקשה.

<עמי ברקוביץ: אני מביא את העמדה מטעם היועץ המשפטי לממשלה, לא מטעם ועדת שרים לחקיקה, כי הנושא לא הובא בפניה.

עיסאווי פריג': היועץ המשפטי החדש?

<עמי ברקוביץ: נכון.

<עמי ברקוביץ: לעמדת היועץ, לא ניתן לומר שהצעת החוק - - -

תמר זנדברג: רגע, זו פעם ראשונה שאנחנו שומעים את עמדת היועץ המשפטי לממשלה בחוק כל כך - - -

מיכל רוזין: נכון.

ניסן סלומינסקי: תמר, אני מבקש.

ניסן סלומינסקי: רצינו לשמוע אותו.

מיכל רוזין: לא רצית לשמוע, הכרחנו אותך.

ניסן סלומינסקי: לא ידעתי שיש לו.

ניסן סלומינסקי: בבקשה.

עיסאווי פריג': לא נעים להיות נציג של יועץ משפטי ברגעים כאלה.

<עמי ברקוביץ: בעיקר כשלא נותנים לו לדבר.

<עמי ברקוביץ: לא ניתן לומר שהצעת החוק המבקשת לתקן את חוק יסוד: הכנסת, כך שתתאפשר השעיה עד כדי הדחה של חבר כנסת מכהן על בסיס עילות הפסילה להתמודדות לכנסת, כפי שנקבעו בסעיף 7א לחוק יסוד: הכנסת, ובהתאם לפרוצדורה כפי שהיא המותוות בהצעה במתכונתה כעת, היא בלתי חוקתית.

<עמי ברקוביץ: זאת בהתחשב בכך שמדובר בהצעה לתיקון חוק יסוד, ובשים לב גם לאמירות בפסיקת בית המשפט העליון, באשר לתחולה בישראל של דוקטרינת התיקון החוקתי הלא-חוקתי, בשל פגיעה בעקרונות היסוד של השיטה.

<עמי ברקוביץ: מבלי לגרוע מן האמור, מובן כי חקיקתו של תיקון כזה המוצע, מחייבת זהירות רבה נוכח הקשיים שהוא מעורר.

<עמי ברקוביץ: הכוונה בהקשר זה היא לקשיים המובנים שבקיומו של משפט עמיתים על בסיס אידאולוגי, תוך הסמכת רוב פוליטי של חברי כנסת להחליט על הפסקת כהונה של חבר כנסת מכהן, אשר נבחר כדין.

<עמי ברקוביץ: מובן גם כי בהסדר שכזה - -

מיכל רוזין: ללכת עם ולהרגיש בלי.

תמר זנדברג: ממש.

<עמי ברקוביץ: - - יש כדי לפתוח פתח להתנכלות של הרוב למיעוט, ולזכויות הייצוג שלו בכנסת, ולגרום לסיכול רצון הבוחרים שהצבעתם הביאה לבחירתו.

<עמי ברקוביץ: ומכאן הזהירות הרבה הנדרשת בגיבושו של ההסדר בהתאם לפרטים שייקבעו.

רויטל סויד: היועץ המשפטי נגד החוק.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אי-אפשר לבצע את ההליך הזה.

דב חנין: אתה לא יכול לא לקיים דיון על כל סעיף.

דב חנין: אתה לא יכול לא לקיים דיון על כל סעיף.

ניסן סלומינסקי: דב, צא החוצה.

דב חנין: אתה לא יכול לא לקיים דיון על כל סעיף.

ניסן סלומינסקי: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

דב חנין: מה זה צא החוצה?

ניסן סלומינסקי: אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

ניסן סלומינסקי: אני קורא אותך לסדר פעם שלישית.

ניסן סלומינסקי: נא לצאת.

ניסן סלומינסקי: (חבר הכנסת דב חנין יוצא ממליאת הוועדה.

ניסן סלומינסקי: )

מיכל רוזין: אתה לא תעשה הצבעה.

<קריאה: - -

עבדאללה אבו מערוף: זה טרור.

עבדאללה אבו מערוף: זה טרור.

עבדאללה אבו מערוף: זו דיקטטורה.

<קריאה: - -

עבדאללה אבו מערוף: הטרור הזה לא יעבור.

עבדאללה אבו מערוף: הטרור הזה לא יעבור.

עבדאללה אבו מערוף: לא ניתן לטרור הזה לעבור.

עבדאללה אבו מערוף: היו משטרים כאלו.

עבדאללה אבו מערוף: היו משטרים כאלו.

ניסן סלומינסקי: חבר הכנסת אבו מערוף, נא לצאת.

עבדאללה אבו מערוף: הטרור הזה לא יעבור.

עבדאללה אבו מערוף: (חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף יוצא ממליאת הוועדה.

עבדאללה אבו מערוף: )

ניסן סלומינסקי: מי בעד הצעת החוק?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

מיכל רוזין: מה זה?

רויטל סויד: היועצת המשפטית נגד החוק.

אוסאמה סעדי: תתביישו לכם.

יעל גרמן: כל היועצות המשפטיות אמרו.

תמר זנדברג: - - -

ניסן סלומינסקי: תמר, צאי החוצה או שתהיי בשקט.

תמר זנדברג: אתה לא יכול לקיים הצבעה.

רויטל סויד: ניסן, תעשה הצבעה, ניסית להסתיר את העמדה של היועצת המשפטית.

יעל גרמן: כל היועצות אמרו שהצעת החוק הזאת לא תקינה.

יעל גרמן: אי אפשר להצביע עליה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו עוברים להצבעה שמית.

<אסף פרידמן: חבר הכנסת סלומינסקי.

ניסן סלומינסקי: בעד.

<אסף פרידמן: חבר הכנסת בגין.

זאב בנימין בגין: בעד.

<אסף פרידמן: חברת הכנסת ענת ברקו.

ענת ברקו: בעד.

<אסף פרידמן: חברת הכנסת ציפי לבני.

ציפי לבני: נגד.

<אסף פרידמן: חברת הכנסת רויטל סויד.

רויטל סויד: אנחנו לא מצביעים.

אוסאמה סעדי: לא נרשה לכם.

אוסאמה סעדי: בושה וחרפה מה שאתם עושים.

יעל גרמן: לא, אדוני.

יעל גרמן: זה לא יכול להיות.

אלעזר שטרן: אתה הבטחת לי.

<אסף פרידמן: חבר הכנסת אורן.

מיכאל אורן: בעד.

<אסף פרידמן: חבר הכנסת יואב בן צור.

יואב בן צור: בעד.

ניסן סלומינסקי: שבעה הצביעו בעד.

תמר זנדברג: איך אפשר להצביע בלי - - - ההצבעה לא חוקית.

ניסן סלומינסקי: תמר, צאי בבקשה החוצה.

ניסן סלומינסקי: צאי החוצה או שתהיי בשקט.

תמר זנדברג: ביקשנו חוות דעת של היועץ המשפטי של הוועדה.

תמר זנדברג: מה זו ההצבעה הזאת?

ניסן סלומינסקי: להוציא את תמר.

יעל כהן-פארן: תוציא את כולם, למה את תמר?

יעל גרמן: על מה הצבעת?

רויטל סויד: ניסית להסתיר מאתנו את העמדה של היועץ המשפטי לממשלה.

<קריאה: - - -

<קריאה: - - -

מיכל רוזין: יאללה, בוא נביא כבר את כל החוקים - - -

ניסן סלומינסקי: שבעה הצביעו בעד.

תמר זנדברג: ההצבעה הזאת לא חוקית.

תמר זנדברג: אנחנו לא - - - לא היה דיון בסעיפים.

ניסן סלומינסקי: טוב, רבותי, עכשיו נצביע על החוק השני.

תמר זנדברג: ניסן, ההצבעה הזאת לא חוקית ואתה לא יכול לקיים אותה בלי חוות דעת של היועצת המשפטית.

<אסף פרידמן: חבר הכנסת סלומינקי.

ניסן סלומינסקי: בעד.

<אסף פרידמן: חבר הכנסת בגין.

זאב בנימין בגין: בעד.

<אסף פרידמן: חברת הכנסת נורית קורן.

נורית קורן: בעד.

<אסף פרידמן: חברת הכנסת ציפי לבני.

ציפי לבני: אני מבקשת לדעת על מה ההצבעה.

ניסן סלומינסקי: על החוק השני.

ציפי לבני: נגד.

<אסף פרידמן: חבר הכנסת מיכאל אורן.

מיכאל אורן: בעד.

<אסף פרידמן: חבר הכנסת יואב בן צור.

יואב בן צור: בעד.

<אסף פרידמן: יעל גרמן.

יעל גרמן: אמרתי לך, אנחנו לא נצביע - - -

ניסן סלומינסקי: שני החוקים אושרו על-ידי שבעה חברי הוועדה לקריאה ראשונה.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש רביזיה על שתי ההצבעות ב-13:55.

ניסן סלומינסקי: הישיבה נעולה.