הוועדה המשותפת לוועדת החוקה, חוק ומשפט ולוועדת הכספים לפי חוק ביטוח רכב מנועי, כנסת 20, פרוטוקול מספר 3, 2016-02-03 10:00

ניסן סלומינסקי: רבותי, אנחנו מתחילים.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש מכולם, זו ועדה משותפת וכל מי שרוצה מוזמן להישאר פה, אבל אני מבקש שנחזור לשקט.

ניסן סלומינסקי: אנחנו פותחים את הוועדה המשותפת של ועדת החוקה וועדת הכספים בנושא של משתנים בביטוח רכב חובה.

ניסן סלומינסקי: כפי שכולנו זוכרים, האוצר פנה בבקשה לאשר לו שלושה משתנים שבמידה והם יאושרו הוא יוכל להעביר אותם לידיעת חברות הביטוח שאם הם ירצו הם יוכלו להשתמש במשתנים האלה כדי לתת הקלות גם בביטוח החובה.

ניסן סלומינסקי: קיימנו דיונים על כל אחד מהמשתנים האלה, והיו לנו שאלות, לפחות על 2 מתוך ה-3, וחוץ מזה ביקשנו להוסיף משתנה נוסף, והיו הרבה מאוד דיונים.

ניסן סלומינסקי: לפני שאפרט, ואתן לאחרים, ידידנו, חבר הכנסת בגין, נאלץ לעזוב את הישיבה בגין הצבעות בוועדת הפנים על חוק המסתננים.

יעל גרמן: גם אני.

ניסן סלומינסקי: אז בניגוד למה שאנחנו רגילים, אני אתן להם לפתוח, והם ישאירו לנו פתק הצבעה, מה שנקרא.

זאב בנימין בגין: אדוני היושב ראש, אני מתנצל, אבל אצלנו הכפילות הזו קיימת לעתים קרובות והדילוגים קצת מקשים - - -

ניסן סלומינסקי: גם השילוש קיים, לצערי.

זאב בנימין בגין: אבל זה דורש מאתנו יכולות שאופייניות לצעירים.

זאב בנימין בגין: אני מצטער שלא הייתי בדיונים הקודמים, אבל בשיחות שהיו כאן בוועדה אכן ראיתי חשיבות בהכללת המשתנה הנוסף שהוא אותו יום בשבוע, על פי בחירתו של האדם, כאחד המשתנים החשובים או אחד מהארבעה.

זאב בנימין בגין: הדעת נותנת שמי שירצה לבחור במשתנה הזה באופן שהוא מחייב אותו יצטרף אליו גם הקריטריון של הרישום האוטומטי כדי שאפשר יהיה בסוף השנה לדעת באמת כמה פעמים ביום או ביממה רצופה הוא לא השתמש ברכב.

זאב בנימין בגין: אני חושב שכך צריך לעשות את זה, באופן הכי פשוט, לכלול זאת כאחד המשתנים.

זאב בנימין בגין: אם יש בינתיים בעיה של נתונים אז אולי ניתן לדחות בחודשים אחדים עד שיתקבלו הנתונים, אבל זה צריך להיות אחד מארבעת המשתנים, כפי שיש הצעה של הייעוץ המשפטי של הוועדה.

מיקי לוי: אתה יכול לצמצם - - - אלה שלא ייסעו בשבת, או בימים אחרים בשבוע?

זאב בנימין בגין: אז נניח שיהיו 30 ימים כאלה, או 40 ימים כאלה בשנה, כלומר, 40 יממות, שאכן הסתבר שהאיש לא השתמש ברכב.

ניסן סלומינסקי: והוא הגדיר את זה מראש.

ניסן סלומינסקי: צריך שיגדיר.

זאב בנימין בגין: אז בזאת הקטנו את העומס והדעת גם נותנת שבזאת גם הקטנו את ההסתברות לחולל תאונה באותו רכב.

זאב בנימין בגין: אז גם המשתנים האחרים הם במידה רבה הסתברותיים.

מיקי לוי: לא יוכלו להשתלט על זה.

ניסן סלומינסקי: יוכלו, יש קופסה ירוקה.

אורי מקלב: המשתנה הזה קיים בביטוח המקיף.

אורי מקלב: הוא קיים.

יעל גרמן: אני רוצה להביע את דעתי לגבי שני נושאים – לגבי הנסועה.

יעל גרמן: אני פשוט מגינה על חברי, חיים ילין, אבל ממש כדוגמה וכמשל.

יעל גרמן: הרי אנחנו לא רוצים לפגוע באלה שגרים בפריפריה ועובדים במקומות שמרוחקים.

יעל גרמן: אני חושבת שאם אנחנו מכלילים את הנסועה אנחנו למעשה פוגעים בפריפריה וזה בדיוק דבר הפוך ממה שהממשלה וכולנו, גם קואליציה וגם אופוזיציה – ממש לא רוצים.

יעל גרמן: אז אני מתנגדת לזה.

ניסן סלומינסקי: את מתנגדת לזה שזה יפגע.

ניסן סלומינסקי: אם נמצא דרך שזה לא פוגע, זה בסדר.

יעל גרמן: אני מתנגדת שיהיה קריטריון של נסועה.

מיקי לוי: במשא ומתן המקדים הורדנו את הקנס על קילומטרים.

<נעמה מנחמי: בהקשר הזה – משרד האוצר הציע שנסועה תהיה רק קריטריון להפחתה.

<נעמה מנחמי: אם הנסועה היא פחות מהממוצע.

<נעמה מנחמי: האם זה מקובל?

מיקי לוי: מי שיעבור את זה – לא ייכנס.

יעל גרמן: אם אתם שואלים אותי זה לא מקובל עלי כי שוב – זה פוגע בפריפריה.

יעל גרמן: כי לפי ההגדרה, בפריפריה לעולם לא יהיו פחות מהממוצע, הם תמיד יהיו יותר מהממוצע.

ניסן סלומינסקי: הם לא נקנסים, אבל.

יעל גרמן: אז נותנים יתרון למי שגר במטרופולין.

יעל גרמן: בוא נאמר את הדברים – לפחות נשים אותם על השולחן:

יעל גרמן: אנחנו נותנים יתרון לתושבי תל אביב והסביבה.

ניסן סלומינסקי: מה הקריטריון השני?

יעל גרמן: זו דעתי, לכן נשארתי, כדי להביע אותה.

יעל גרמן: אני קוראת את קריטריון השבת, כי ברור שאף אחד מראש לא יודע מתי הוא לא ייסע.

יעל גרמן: אבל אני יכולה לומר לך – אנחנו, חברי הכנסת, אם למישהו מאתנו יש רכב פרטי, ברור שבימי שני, שלישי ורביעי, לפחות, לפעמים גם בראשון חמישי, אבל לפחות בוודאי בשני, שלישי ורביעי אנחנו לא נוסעים.

יעל גרמן: אבל זה לא תמיד באופן קבוע.

יעל גרמן: לפעמים אנחנו חוזרים, ואנחנו כן נוסעים בערב וכו'.

יעל גרמן: לכן, להערכתי זה לא צריך להיות מראש, לא צריך לקבוע מראש, זה צריך להיות - - -

ניסן סלומינסקי: חבר הכנסת בגין אמר בלי לקבוע מראש.

יעל גרמן: אני באה לבקש כאן שהקריטריון יהיה שוויוני.

יעל גרמן: שלא יהיה הבדל באמת בין מי שנח בשבת, וזה בסדר גמור, ואני, דרך אגב, לא נוסעת כי אני נחה, אבל זה לא משנה.

יעל גרמן: זה לא יהיה בגלל שמישהו נח בשבת או מי שהחליט שביום אחר הוא לא נוסע, וזה יהיה אותו קריטריון.

יעל גרמן: תודה רבה.

<נעמה מנחמי: האם הנוסח שהוצע על ידי מקובל?

זאב בנימין בגין: כן.

זאב בנימין בגין: כן.

זאב בנימין בגין: בסדר.

<נעמה מנחמי: חסר את הגדרת הימים, שכמובן – הוועדה תקבע.

ניסן סלומינסקי: אז נחזור לענייננו, ואני אתחיל עם קריטריון קריטריון.

<נעמה מנחמי: ירון, הבנתי ממך שייתכן שנפל אי דיוק במסמך ההכנה שלי.

<נעמה מנחמי: אתה רוצה לומר מה הם אי הדיוקים?

<ירון גולן: מה שאמרנו זה כדי לאשר משתנה - - -

<נעמה מנחמי: לא, לא.

<נעמה מנחמי: לפני זה.

<נעמה מנחמי: כתבת שנפלו אי דיוקים או שיש דברים שהם לא נכונים במסמך ההכנה.

<נעמה מנחמי: אתה רוצה לומר מה בלתי נכון שם?

<ירון גולן: אם היושב ראש יתעקש לעשות את הדיון - - -

<ניר ברטל: היא פשוט ציטטה שיחה ביניהם ויש מחלוקת על מה נאמר.

<נעמה מנחמי: אז בוא תאמר לפרוטוקול.

<נעמה מנחמי: ביקשת שאתקן.

<נעמה מנחמי: ככל שקיימים אי דיוקים אני אשמח לשמוע עליהם.

מיקי לוי: אנחנו מבקשים שתגיד לנו מה אי הדיוקים.

מיקי לוי: בסדר?

<ניר ברטל: היועצת המשפטית של הוועדה כתבה מסמך שהיגיע גם אלינו.

<ניר ברטל: היו שתי מחלוקות עליו.

<ניר ברטל: העברנו אליה, וביקשנו שככל שהיא תמצא לנכון והיא תסכים אתם – שיתוקן.

<ניר ברטל: הדבר הראשון זה עניין משפטי.

<ניר ברטל: אנחנו חושבים שלאו דווקא ההמלצה שהיועצת המשפטית כתבה עומדת בהוראות החוק.

<ניר ברטל: הדבר השני זה איזשהו ציטוט של שיחה שנאמרה.

<ניר ברטל: אל"ף, אני חושב שהציטוט הוא לא מדויק - - -

<נעמה מנחמי: אז מה כן היה?

<נעמה מנחמי: בוא תאמר לפרוטוקול מה כן היה.

<קריאה: אולי גם נכון יותר – אם את רוצה שנפתח עד הסוף, שבפעם הבאה שהלשכה המשפטית מתקשרת אז היא תפנה ללשכה משפטית אחרת, ולא לגורם מקצוע באותו משרד.

<נעמה מנחמי: אתה רוצה לומר מה כן קרה?

<ניר ברטל: האי דיוק השני שאנחנו מצאנו במסמך הזה זה ציטוט של שיחה שנערכה ביני ובין נעמה, הדברים כמו שהובאו הם לא כמו שנאמרו, אל"ף, ודבר שני, הם מציגים תמונה מאוד קטנה ומצומצמת של תהליך, והרבה שיחות שנערכו.

<ניר ברטל: אז להציג רק דבר מסוים, ולהתעלם מהניגזרת הכוללת שלו, והרבה שיחות נוספות, זה – ואהיה עדין בלשוני - לייצר מצג לא נאמן למציאות.

<נעמה מנחמי: אז מה כן המציאות?

<נעמה מנחמי: בוא ותספר לנו מה היה.

<ניר ברטל: אז אני אספר.

<ניר ברטל: בשביל להיות נאמן למציאות, ייקח לי 60 שניות ואני אסיים.

<ניר ברטל: לפני 10 שנים, המפקח על הביטוח דאז קבע הוראה שחברת ביטוח רשאית לתת החזר לחלק מדמי הביטוח שהיא גבתה.

<ניר ברטל: ההוראה הזו קיימת 10 שנים.

<ניר ברטל: בעקבות הדיונים האחרונים פה, בוועדה, חברי הוועדה ביקשו, הוועדה ביקשה לבחון הוספת משתנה של אי נסיעה בימים מסוימים.

<ניר ברטל: אנחנו ניהלנו דיונים אינטנסיביים, גם עם היושב ראש, פחות אינטנסיביים, אבל גם דיונים עם היועצת המשפטית, על איך אפשר לקדם את בקשת הוועדה.

<ניר ברטל: הועלו הרבה רעיונות – בין 5 ל-7 רעיונות, אם אני זוכר נכון, על מנת לאפשר את אותו משתנה, ושיעמוד בהוראות החוק.

<ניר ברטל: אחת מהאופציות שהועלו זה להשתמש באותו סעיף שקיים כבר 10 שנים, לאפשר, כמו שמישהו הציע קודם – שיהיה החזר בדיעבד, בגין אי נסיעה ביום מסוים.

<ניר ברטל: היו בשבוע האחרון דיונים יותר אינטנסיביים בעניין הזה, לרבות על הישימות של העניין הזה, אם אפשר לעשות את זה מראש, מבחינת הבן אדם - איזה בן אדם יכול להצהיר וכמה אנשים יכולים להצהיר מראש בתקופת הביטוח, באיזה ימים לא ייסעו בעוד 11 חודשים, ולכן אם ההחזר צריך להיות מראש או צריך להיות בדיעבד, היכולת הטכנית לנטר ולעקוב אחרי הדבר, ההיתכנות הכלכלית של זה, וגם ההיתכנות המשפטית של זה.

<ניר ברטל: ברור שבדיונים שעולים והם עוד לא מבשילים, עולות דעות כאלה, ועולות דעות אחרות.

<ניר ברטל: אנחנו התחלנו את הדיון מנקודת מוצא שיש לזה יכולת, וצריך לבחון את ההיתכנות המשפטית של זה.

<ניר ברטל: אני חייב להגיד לך שעד לרגע זה משרד האוצר עוד לא קבע ועוד לא כתב ועוד לא הכריע בסוגיה הזו, האם אפשר לבצע החזר דמי ביטוח בגין פרמטר שלא אושר בוועדה.

<ניר ברטל: זה לא הוכרע לא לכאן ולא לכאן, אנחנו עדיין בודקים את זה, למרות שהסעיף שמאפשר את זה קיים 10 שנים, אבל ככל שידוע לי, לא נעשה בו שימוש עד היום.

<ניר ברטל: לצורך העניין, פה, מה שנרמז בשיחה, בציטוט הלא מדויק, שיש פה ניסיון לעקוף את הוועדה - -

<ירון גולן: בהסכם ג'נטלמני.

<ניר ברטל: - - בהסכם ג'נטלמני, שאף אחד לא יידע עליו, אז אני אגיד שזה לא נכון, כי כל הרעיון שנעשה זה למלא את רצון הוועדה.

<ניר ברטל: הוועדה ביקשה את זה ואנחנו נענינו לבקשתה אילך ליישם את זה.

<ניר ברטל: העלינו מספר אופציות, אבל תכף נראה איזו אופציה נבחרה, אם נבחרה.

<ניר ברטל: כמובן שכאשר עולה האופציה, היא נבחנת, משפטית, וטכנית.

<ניר ברטל: לכן, לקחת ציטוט שכמו שהסברתי כרגע הוא לא נכון, ולהציג אותו כחזות הכל, זה גם לא נכון.

<ניר ברטל: לכן, אני חושב שאם מצטטים בן אדם, נכון להראות לו לפני שמפרסמים את אותו פרסום ואת הציטוט הזה, לתגובתו.

<ניר ברטל: אם אתם השתכנעתם שהציטוט הוא לא נכון, אז אתם יכולים לשקול לתקן אותו או לא.

<נעמה מנחמי: לא השתכנעתי שהציטוט לא נכון, אבל אני לא אכנס לנושא הזה.

<נעמה מנחמי: אני אעזוב את נושא הצוטט-לא צוטט.

<נעמה מנחמי: מה שמשמעותי כאן, כרגע, זו המהות.

<נעמה מנחמי: מבחינה מהותית, עמדת הייעוץ המשפטי לוועדה היא שאין שום סמכות להשתמש בחוזר שנכתב על ידי המשרד על מנת לעקוף הוראה ספציפית בחוק שחוקקה הכנסת, במטרה לפקח על ההתנהלות של משרד האוצר באישור המשתנים.

<נעמה מנחמי: העובדה שדבר ייעשה כהחזר בסוף שנה, או כפרמטר שנקבע מראש, אינה משנה.

<נעמה מנחמי: משנה המהות, והמהות היא שמדובר על משתנה שמשפיע על המחיר.

<נעמה מנחמי: העובדה שיקראו למשהו "חתול", לא הופך אותו ללא משתנה.

<נעמה מנחמי: מדובר במשתנה.

<נעמה מנחמי: הוועדה ביקשה את אישור המשתנה, משרד האוצר מצא שיש קשיים באישור הזה, וניסה, בדרך עקיפה לאשר דבר כזה.

<נעמה מנחמי: אני מאוד מצטערת, בתור הייעוץ המשפטי לוועדה אנחנו מאשרים משתנים בצורה ברורה, מסודרת, מפורטת, ועל השולחן.

<נעמה מנחמי: אנחנו לא מאשרים דברים בהסכמים ג'נטלמניים - - -

<ניר ברטל: את רומזת שנעשו דברים שלא על השולחן?

<נעמה מנחמי: אני לא אומרת מה.

<נעמה מנחמי: אני אומרת מה אנחנו עושים.

מיקי לוי: אנחנו נעבור עכשיו על המשתנים?

<נעמה מנחמי: אז אנחנו נעבור עכשיו על המשתנים.

<ירון גולן: אדוני, אם אפשר – אני מהלשכה המשפטית באוצר, חשוב לי להדגיש – אני שומע את העמדה של הלשכה המשפטית של הכנסת ואני חייב לומר שיש התלבטות פנימית בתוך האוצר בשאלה הפרשנית הזו.

<ירון גולן: אנחנו, כמובן, ניקח בחשבון גם את העמדה המשפטית של הכנסת, בסוגייה הזו.

<ירון גולן: אנחנו עדיין לא הכרענו בשאלה הספציפית.

<ירון גולן: היה חשוב לי להגיד את זה, כדי שעוד פעם - - -

מיקי לוי: בסדר, אם לא ימצא חן בעיניכם, אתם יכולים למשוך את החוק.

מיקי לוי: אין לי בעיה.

<נעמה מנחמי: אני, אגב, ביקשתי את העמדה הזו בכתב, ולא הצלחתי לקבל אותה - -

<ניר ברטל: נכון, כי אין אותה.

<נעמה מנחמי: - - האדם היחיד שהצליח לקבל אותה, משום מה, זה יושב ראש הוועדה שקיבל את ציטוט הסעיף בצורה מסודרת, על ידי - - -

מיקי לוי: תכף אנחנו נגיע לסעיף, כי אם הסעיף הזה יתקע טריז בין כאלה שכן מקבלים וכאלה שלא מקבלים – או משנה את המהות, אני אומר לכם, אני לא אאשר את זה.

מיקי לוי: אתם יודעים שצללתי גם לזה.

מיקי לוי: אבל בואו ניכנס לנושאים עצמם.

מיקי לוי: בואו נראה מה המשתנים שעומדים בפנינו, ואחר כך נקבל החלטה בהצבעה.

<ניר ברטל: אני רק אחזור ואבקש – הסטנדרטים פה, של להביא דברים לא מדויקים - - -לא משפטית, וגם לא - - -

<ניר ברטל: עדיין לא הצלחתי להבין מה לא מדויק במה שכתוב - - -

<ניר ברטל: אפשר להמשיך ולדון על זה.

מיקי לוי: עזוב את זה.

מיקי לוי: אנחנו הולכים למהות, בסדר?

מיקי לוי: אם נקבע שהמשתנים הם משתנים, אז לא נאשר.

מיקי לוי: אם לא, אז אין בעיה.

מיקי לוי: חבל לנו להקים ועדת חקירה, ןאין צח"מ כרגע בנושא – כן נאמר-לא נאמר.

<נעמה מנחמי: לא היה הסכם ג'נטלמני?

<נעמה מנחמי: אתה יודע מה, לא ניכנס לזה.

<נעמה מנחמי: עזוב, חבל.

<נעמה מנחמי: בוא ניכנס למהות.

<נעמה מנחמי: חבל, מכבודנו, חבל.

<נעמה מנחמי: אז אני אקרא את ארבעת הפרמטרים שמוצע כרגע להוסיף.

<נעמה מנחמי: אני אבהיר בכל אחד מי מציע אותם.

<נעמה מנחמי: הפרמטר הראשון – מערכת ניטור נתוני נהיגה.

<נעמה מנחמי: כאמור, הנוסח של הפרמטר הזה שונה ועודכן לאור חשש של הוועדה בנושאי פרטיות.

<נעמה מנחמי: לכן אני אקרא את הנוסח המתוקן: "מערכת ניטור נתוני נהיגה"- מערכת המנטרת את אופי וסיכון הנהיגה ברכב בהתבסס על מדידה אינרציאלית של תאוצות ותאוטות הרכב, ומעניקה חיווי ומשוב מצטבר אודותיו.

<נעמה מנחמי: על המערכת לעמוד בתקן ישראלי, אירופאי או אמריקאי, או לקבל את אישור הממונה על שוק ההון, ביטוח וחיסכון, לאחר שנועץ עם משרד התחבורה.

בכך ש: 1.

בכך ש: מבטח או עושה שימוש במשתנה יציג גם תעריף ביטוח ללא שימוש במשתנה זה 2.

בכך ש: לגבי מערכת הניטור, מערכת הניטור לא תשמור מידע על מיקום או שעת השימוש ברכב, אלא אם ביקש זאת בעל הפוליסה מראש, ובכתב.

בכך ש: ב.

בכך ש: מבטח לא יקבל ממערכת הניטור מידע על מיקום או שעת השימוש ברכב.

בכך ש: ג.

בכך ש: מבטח יקבל ממערכת הניטור חיווי מספרי בלבד אודות אופי וסיכון הנהיגה ברכב המשקלל תקופה שלא תפתח מחודש ימים.

בכך ש: ד.

בכך ש: מבטח ימחק את כל המידע והנתונים בעלי הזיהוי או שיוך אישי, לרבות של הנהג או בעל פוליסה ספציפי, לא יאוחר משלוש שנים מתוך תקופת הביטוח, או במועד מוקדם, לפי בקשת בעל הפוליסה.

בכך ש: ה.

בכך ש: מבטח יוודא כי ספק מערכת הניטור יתחייב למחוק את כל המידע והנתונים בעלי זיהוי או שיוך אישי, לרבות של הנהג או בעל פוליסה ספציפי לא יאוחר משלוש שנים מיום קליטת הנתונים, או במועד מוקדם, לפי בקשת בעל הפוליסה.

בכך ש: ו.

בכך ש: מבטח לא יעשה כל שימוש בנתונים שקיבל ממערכת הניטור לצורך יישוב תביעה.

בכך ש: ז.

בכך ש: מבטח לא יעביר את הנתונים שקיבל ממערכת הניטור לכל גורם אחר, אלא בהתאם לדרישה על פי דין.

בכך ש: ח.

בכך ש: מבטח יוודא כי ספק מערכת הניטור יתחייב שלא להעביר את הנתונים לכל גורם אחר, אלא בהתאם לדרישה על פי דין".

בכך ש: אני רק רציתי לבקש את אישור המאגר, כי המערכת הזו תוריד את הסיכון הביטוחי.

<ירון גולן: לא הבנתי מה את מבקשת - דוח סטטיסטי של המאגר?

<נעמה מנחמי: כן.

<נעמה מנחמי: לא נוכל לאשר את המשתנה אם אני לא אראה את האישור שהמערכת הזו אכן - - -

<ניר ברטל: הדוח לא בפני כרגע, אבל - - -

<נעמה מנחמי: אז אפשר לעשות הפסקה, ושתעבירו את ה - - -

<ירון גולן: אם הרשות פונה לכנסת לקבלת אישור משתנה על בסיס הדוח, אם הממונה פנתה, אם יו"ר הוועדה יבקש לראות את הדוח - - -

מיקי לוי: אנחנו מבקשים.

מיקי לוי: בהחלט.

מיקי לוי: שיירשם בפרוטוקול שאנחנו מבקשים להביא - - -

<נעמה מנחמי: אפשר לעשות הפסקה, ושישלחו לכם את הדוח.

<קריאה: איך אתם רוצים לקבל אותו – להדפיס?

<נעמה מנחמי: כן, או להעביר לי במייל, אפשר.

<נעמה מנחמי: הכל אפשר.

<נעמה מנחמי: אני אסביר לכם – אתם פשוט טענתם שהמשתנה האחרון לא אושר - - - אין עליו דוח סטטיסטי.

<נעמה מנחמי: אז אנחנו מבקשים – אל"ף, דוח סטטיסטי גם לגבי המשתנה האחרון, וגם דוח סטטיסטי לגבי יתר המשתנים שביקשתם להוסיף.

<ירון גולן: נוציא דוח, אין בעיה.

<ירון גולן: את רוצה לעכב את הדיון, יש הרבה דרכים.

<נעמה מנחמי: אני לא רוצה לעכב את הדיון, אני פשוט רוצה שיהיה שוויון בין כל המשתנים, בין אם הם הוצעו על ידיכם ובין אם הם הוצעו על ידי הוועדה.

<נעמה מנחמי: זה צריך להיות - - -

מיקי לוי: אפשר לעשות חמש דקות הפסקה, אין בעיה.

ניסן סלומינסקי: רגע, מה קרה?

<נעמה מנחמי: אנחנו מבקשים את האישור על החיסכון הביטוחי, האפקט הביטוחי - - -

<קריאה: של ההנחה.

<נעמה מנחמי: לכל המשתנים, גם למשתנה - - -

ניסן סלומינסקי: הדוח של המאגר או של המומחה שלהם?

<נעמה מנחמי: כן.

<נעמה מנחמי: אני אסביר למה.

ניסן סלומינסקי: אני מבין למה.

ניסן סלומינסקי: אני אומר – אם יש על חלק מהמאגרים, היינו רוצים לראות.

ניסן סלומינסקי: אם אין, אנחנו נסמוך עליכם, אבל נסמוך על כל ארבעת המשתנים.

<ניר ברטל: בדיון הקודם העברנו לכם מסמך מאוד רחב ש- - -עם הפניה לסעיף הספציפי.

<נעמה מנחמי: אז בוא תפנה אותי לסעיף הספציפי שבו זה מאושר.

ניסן סלומינסקי: לא, אנחנו מדברים על דוח שמראה שבאמת, נניח בגין הקופסה – יהיה כך וכך פחות תאונות.

ניסן סלומינסקי: לזה את מתכוונת.

<נעמה מנחמי: נכון.

ניסן סלומינסקי: אז מה זה שייך לסעיף ספציפי?

<נעמה מנחמי: אנחנו רוצים התייחסות של המאגר לכל ארבעת הפרמטרים באופן שוויוני.

<ירון גולן: מה שניר אמר לי שהועבר לוועדה, - - - מסמך עם שאלות ותשובות, ובמסגרת המסמך הזה יש קישור לדוח שהכין מאגר המידע.

ניסן סלומינסקי: יש את הדוח?

<נעמה מנחמי: אז תפנה אותי לסעיף, ואני אסתכל.

<נעמה מנחמי: בשמחה.

<נעמה מנחמי: אם אתם רוצים, אפשר לעשות פה הפסקה של חמש דקות, כדי שתוכלו להתארגן על זה.

<ניר ברטל: אנחנו מאורגנים.

<ניר ברטל: נראה ש - - -

<נעמה מנחמי: אחלה, אז בוא תפנה אותי לסעיף ספציפי.

<ניר ברטל: אני מניח שהשאלות והתשובות בפניך.

<נעמה מנחמי: לא.

<נעמה מנחמי: השאלות והתשובות – לא, אבל מאגר המידע – כן.

<נעמה מנחמי: השפעת הנסועה – אני רואה, הקופסה הירוקה – אני לא רואה.

<ניר ברטל: הקופסה הירוקה, קודם כל, יש פה ציטוט של חמישה מחקרים עולמיים - - -

<נעמה מנחמי: כן, אבל לא של המאגר.

<נעמה מנחמי: לפי חוק צריך אישור של המאגר.

<ניר ברטל: אני אענה לך על השאלות אם רק תינתן לי ההזדמנות.

<ניר ברטל: בעמוד 7 לדף השאלות והתשובות - - -יש שם שני משפטים שמתחילים עם נקודה, ואחרי כן משפט שמתחיל עם "כמו כן".

<נעמה מנחמי: ולגבי קורס הנהיגה – בוא נוודא גם את זה.

<נעמה מנחמי: אני לא רואה את זה לגבי קורס הנהיגה.

<נעמה מנחמי: אתה יכול להפנות אותי?

<ניר ברטל: אין פה הפניה.

<נעמה מנחמי: אז איך נאשר את זה?

<ניר ברטל: אין בפנינו כרגע את הדוח, נציג לכם דוח חדש.

<נעמה מנחמי: אז לא נאשר את קורס הנהיגה, מן הסתם.

<נעמה מנחמי: לא נוכל לאשר אותו.

<נעמה מנחמי: לא נאשר את כל הארבעה, כלומר, לא נעשה איפה ואיפה.

<ניר ברטל: לאשר את הארבעה זו היא המלצה שנוגדת את החוק.

<נעמה מנחמי: אני לא חושבת - - - לא יותר מהמשתנה של קורס הנהיגה.

<נעמה מנחמי: אם על קורס הנהיגה אין אישור סטטיסטי, אין אישור של - - -

<קריאה: לא אמרנו אין אישור, אמרנו שלא נמצא בידינו, כרגע.

<נעמה מנחמי: בבקשה, אז נעשה הפסקה ותציגו בפנינו.

<תמר פרידמן: אנחנו צריכים להחזיר אחורה - - - משרד התחבורה, להגדרה של מספר פסילות רישיון.

<תמר פרידמן: יש לנו בעיה מהותית עם ההגדרה הזו.

<תמר פרידמן: יש הגדרה על מספר פסילות רישיון.

<תמר פרידמן: אנחנו משרד התחבורה.

<תמר פרידמן: יש לנו בעיה מהותית עם כמה דברים בהגדרה הזו.

<נעמה מנחמי: אם אפשר, רקע כללי, של דקה.

<נעמה מנחמי: בעצם, המשתנים האלה מאושרים במשך שנים בוועדה.

<נעמה מנחמי: בכל פעם בא משרד האוצר ומבקש לאשר מספר משתנים, והוועדה, בדרך כלל, בשינויים קלים ולאחר שאלת שאלות, מאשרת לו את המשתנים.

<נעמה מנחמי: באחד המקרים בהם הוועדה אישרה מספר פסילות היא לא אישרה את הגדרת השאלה, איך מגדירים מספר פסילות, ומשרד האוצר השלים את החסר בעצמו.

<נעמה מנחמי: אני מבינה שעם ההגדרה הזו שהגדיר משרד האוצר לגבי השאלה איך מודדים מספר פסילות יש למשרד התחבורה בעיה.

<נעמה מנחמי: האם הבנתי נכון?

ניסן סלומינסקי: רגע, אבל רצו, בהגדרה הזו, שלמי שיש פחות פסילות תהיה לו אפשרות לקבל הנחה?

ניסן סלומינסקי: זה היה משתנה?

<ניר ברטל: כן.

<ניר ברטל: הבעיה של שמרד התחבורה היא לא עם המשתנה, עם המידע שיכול לתת אינדיקציה על המשתנה.

<ניר ברטל: יש להם בעיה בבסיס המידע, לא בהגדרה של המשתנה.

<נעמה מנחמי: הבעיה הראשונה היא שהוועדה מעולם לא אישרה את ההגדרה של הפסילה אלא רק את הכותרת, והתוכן שניתן להגדרה ניתן לה באופן עצמאי על ידי משרד האוצר, בלי אישור של הוועדה.

ניסן סלומינסקי: אבל למה אנחנו חוזרים לזה עכשיו?

<נעמה מנחמי: בגלל שיש למשרד התחבורה בעיה עם היישום של ההגדרה הזו.

<ירון גולן: אבל זה לא משתנה שעכשיו נמצא בפני הוועדה.

ניסן סלומינסקי: ואישרו את המשתנה הזה?

<נעמה מנחמי: לא, לא אישרו את המשתנה הזה.

<נעמה מנחמי: לא אישרו את ההגדרה שאתם לקחתם לעצמכם את החרות להגדיר.

<ירון גולן: את רוצה להגיד שהוועדה הקודמת בכנסת לא עשתה את עבודתה נאמנה?

<ירון גולן: אני לא מבין.

אורי מקלב: אתם לא הבאתם את הנתונים הנכונים.

אורי מקלב: אתם מילאתם תוכן בלי אישור הוועדה.

<נעמה מנחמי: אתם מילאתם תוכן בלי לקבל את אישור הוועדה, ולכן משרד התחבורה נמצא כאן.

<ירון גולן: אדוני, זו הערה מאוד חמורה כלפי משרד האוצר.

<ירון גולן: אנחנו באנו לכנסת, קיבלנו אישור ועדה - - -

אורי מקלב: - - - אני לא מכיר חומר שהונחו בפני הוועדה.

אורי מקלב: שם זה המעשה הכי חמור.

אורי מקלב: זו העלמת מידע מחברי הוועדה.

<קריאות: - - -

אורי מקלב: כל יום אני שואל אותך – ניסן, סיכמו איתך?

אורי מקלב: הביאו לך ניסוח?

אורי מקלב: אתה אומר לי – לא.

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: בוא נחזור רגע - - -

אורי מקלב: תוך כדי הצבעות אני שואל את ניסן – למה הכוונה?

אורי מקלב: אני צריך ללמוד את הניסוח תוך כדי הצבעה בוועדה - - - תוך כדי הצבעות?

אורי מקלב: זה מה שעשינו לפני כמה דקות.

ניסן סלומינסקי: בבקשה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו עושים קצת סלט ומבזבזים את הזמן.

ניסן סלומינסקי: העלו כאן ערעור לגבי משהו שאני לא בקיא בו.

ניסן סלומינסקי: לא היה בסדר היום ואני לא יודע על מה מדובר.

ניסן סלומינסקי: אני מבין שאושר בזמנו, על ידי ועדת החוקה, הקודמת, כנראה, משתנה שנקרא "מספר פסילות רישיון", ויש עכשיו מחלוקת מה ההגדרה של זה.

<ניר ברטל: אין מחלוקת מה ההגדרה.

<ניר ברטל: לפחות לא עם משרד התחבורה.

<ניר ברטל: משרד התחבורה, מה שהוא אומר – שהוא לא יכול לתמוך מיכונית בהעברת המידע, אבל זה בסדר כי הוא לא צריך לתת את האינדיקציה על מספר הפסילות.

<ניר ברטל: יש מאגר מידע.

ניסן סלומינסקי: ומאחר וה- issue נמצא בפנינו – אז תסבירי בבקשה, מה הערר שלכם?

<תמר פרידמן: משרד התחבורה, בעצם - - - אנחנו מרכזים את נתוני הפסילות של כל הנהגים, אבל אנחנו לא יודעים לעשות הבחנה.

<תמר פרידמן: אם, נגיד, לבן אדם סודרה פסילה, נניח שהוא קיבל פסילה לחצי שנה.

<תמר פרידמן: אנחנו לא יודעים לעשות את ההבחנה, אם אחרי חודשיים מבוטלת לו הפסילה, אם בית המשפט החליט להקל בעונש שלו ולקצר אותו לחודשיים או לבטל לגמרי את הפסילה אחרי חודשיים.

<תמר פרידמן: יש עוד דוגמאות, אם נניח מישהו קיבל פסילה של שוטר, ואחרי זה הוא קיבל פסילה עד תום ההליכים, ופסילה של בית המשפט, ובעצם, הכל מתייחס לאירוע יחיד.

<תמר פרידמן: אצלנו אין את ההפרדה.

<תמר פרידמן: כל אחד זה אירוע בפני עצמו.

<תמר פרידמן: חברות הביטוח מתייחסות – לפחות, כלל הידוע לי – הן מתייחסות לכל אחד בתור - - -

ניסן סלומינסקי: הבנתי.

ניסן סלומינסקי: מה שאני מבין מניר שהם, לצורך הנושא הזה יש להם כנראה מאגר שנותן להם את התשובה שהם צריכים - - -

<תמר פרידמן: אנחנו נשמח לקבל את המאגר הזה.

ניסן סלומינסקי: אני מבין שיש לכם - - -

מיקי לוי: - - - פסילה של קצין משטרה, ופסילה אחר כך של בית משפט ועוד פעם בית משפט – זה אותו אירוע.

מיקי לוי: אתם מחשיבים את זה לשלוש פסילות?

<קריאות: - - -

מיקי לוי: אתם מתעמרים באזרחים.

ניסן סלומינסקי: הוא אומר שלא.

ניסן סלומינסקי: לכם יש מאגר?

ניסן סלומינסקי: אז בוא תסביר את זה.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע למה נכנסנו לזה, אבל טוב.

<ניר ברטל: תעצרו אותי כשהנקודה ברורה.

<ניר ברטל: יש לשר האוצר מאגר מידע לאיתור הונאות.

<ניר ברטל: אחד מהדברים שאותו מאגר מידע עושה זה מאמת נתונים של בעל רכב, שבא לרכוש פוליסה, וחברת הביטוח שואלת אותו כמה פסילות רישיון היו לך?

<ניר ברטל: הוא עונה, וחברת הביטוח יכולה ללכת למאגר ולאמת את אותו מידע – האם באמת היו לו מספר פסילות.

<ניר ברטל: המאגר מקבל את הנתונים בעיקר ממשרד התחבורה, כי הוא הגורם שמחזיק את מאגר הרישיונות והפסילות.

<ניר ברטל: בגלל שהנתונים שמגיעים לא מטוייבים הוא מבצע עליהם כל מיני פעולות טיוב.

<ניר ברטל: אם תרצו אני אשמח לפרט את הדגם השולל, את תיק פסילה, עשיתי על זה דוקטורט.

<ניר ברטל: יש פה לשלב בין שלושה גורמים: משטרה, משרד התחבורה, משרד משפטים, משרד האוצר – לשלב, שכולם ידעו - - -

<קריאה: בית משפט.

<קריאה: זה הכי קריטי.

<ניר ברטל: נכון.

<ניר ברטל: זה מה שאני אומר.

<ניר ברטל: כל שלושת הגורמים האלה שוללים רישיון.

<ניר ברטל: משרד התחבורה – נקודות, בית המשפט שופטים, והמשטרה – שוטר.

<ניר ברטל: אין אף מקום בארץ שבן אדם יכול ללכת ולראות כמה פסילות רישיון יש.

<ניר ברטל: מאגר המידע כן מנסה להתמודד עם אותה תופעה, להצליב בין מקורות המידע, כי חסר לו איזה מספר, שכל גוף שולל, שהמשטרה מסרבת להעביר למשרד התחבורה, משרד התחבורה מ- - - להוציא הוצאות מיכון בשביל לפתור את זה.

<ניר ברטל: אנחנו כן מנסים לפתור את זה כדי שלאזרחים, שבאים לעשות ביטוח - - -

ניסן סלומינסקי: אז אם אתם אומרים שלמישהו היו שתי פסילות, נניח, אז הכוונה היא שזה שתי פסילות אמיתיות, זה לא שני גופים שפסלו על אותו הדבר.

ניסן סלומינסקי: את זה אתם יודעים לעשות.

<רות פרמינגר: וחברות ביטוח יודעות להגיע לחומר הזה?

<ניר ברטל: כל החומר בפני חברות הביטוח.

<ניר ברטל: ברור לך, אנחנו מדברים על קובץ נהגים של 5-4 מיליון נהגים, ויש עשרות אלפי נהגים שקולים.

<ניר ברטל: לפעמים, מסיבה כזו או מסיבה אחרת, קורות גם טעויות, כי לפעמים הנתונים שהובאו לידינו לא מדויקים – היתה טעות בספרה, טעות בשם, טעות בתאריך.

<ניר ברטל: במקום כזה, כשנתגלתה טעות, לבן אדם יש זכות לבוא ולערער על הנתונים שהוא מקבל מהמאגר ולהציג תמונה נכונה.

<קריאה: איך הוא יידע?

<ניר ברטל: לצורך העניין אנחנו כבר שלוש שנים פועלים מול משרד המשפטים ומשרד התחבורה.

<ניר ברטל: קיימנו מספר דיונים והתכתבויות על מנת שהם יעבירו לנו נתונים יותר מדויקים כדי שנוכל - - -אנחנו פנינו לפני מספר שנים גם למשרד התחבורה וגם למשרד המשפטים שיעשו את השינוי המיכוני הפשוט הזה, הנדרש, הפשוט, על מנת לצמצם לאפס את המקרים האלה.

<ניר ברטל: איפה שהוא, בין הגופים האלה, הם מסרבים לעשות את ההשקעה.

<ניר ברטל: אם אני זוכר נכון, התשובה האחרונה ממשרד המשפטים ומשרד התחבורה היתה - זה לא בסדרי עדיפויות, ואין לנו את הקצאת המשאבים לעשות את התיקון המיכוני הנדרש.

<ניר ברטל: לכן אנחנו מתמודדים עם זה כפי יכולתנו, עם המידעים החסרים והלא שלמים שקיימים.

<נעמה מנחמי: תמי, איך את מציעה לנו לפתור את זה?

<תמר פרידמן: אני חושבת שהם צריכים להקים איזשהו מאגר ולבדוק - - - אני לא יודעת - - -

ניסן סלומינסקי: הוא אומר שיש להם.

<תמר פרידמן: במצב הקיים היום, אני יודעת שמשרד התחבורה לא רואה בתור - - - אם לבן אדם יש אירוע יחיד, הוא רואה את זה בתור שתי פסילות נפרדות - - -

<ניר ברטל: משרד התחבורה רואה את זה?

<ניר ברטל: אז הבעיה היא אצלם.

<תמר פרידמן: אנחנו מקבלים שידור מבית המשפט, שידור מהמשטרה, כל אחד - - -

ניסן סלומינסקי: את זה הבנתי, אבל אם הם עושים את הבדיקה הזאת - - -

<תמר פרידמן: אם הם עושים את הבדיקה, לבריאות.

<תמר פרידמן: אני פשוט אומרת שמשרד התחבורה לא יודע לעשות את ההפרדה.

מיקי לוי: אני לא מוכן.

מיקי לוי: אני עכשיו קצין משטרה, כמו בכובע הקודם שלי – באתי, לקחתי ממך את הרישיון ל-30 יום, אין שום בעיה, אחרי 30 יום אני מחזיר, ועוד חצי שנה או שנה – אלוהים יודע מתי יהיה המשפט, ובית המשפט פוסל אותי לעוד 3 חודשים.

מיקי לוי: שתי פסילות?

<תמר פרידמן: נכון.

<תמר פרידמן: במשרד התחבורה – זה מה שמופיע.

מיקי לוי: אנחנו דופקים את האזרחים, חברה', אני לא מוכן לזה.

<תמר פרידמן: למשרד התחבורה אין עניין ביטוחי.

מיקי לוי: יהיו לו יותר פסילות.

ניסן סלומינסקי: הם קובעים את זה אצל ניר, והמאגר שלהם בודק את זה.

<ניר ברטל: המאגר מידע של משרד התחבורה - - -.

<ניר ברטל: הבעיה היא במשרד התחבורה.

<תמר פרידמן: פשוט שלא יסתמך על מאגר המידע של משרד התחבורה - - -

ניסן סלומינסקי: הוא לא מסתמך, זה מה שהוא אומר.

<תמר פרידמן: אם הוא לא מסתמך, אז מעולה.

<תמר פרידמן: פשוט רצינו להבהיר.

<תמר פרידמן: שלא יהיו אחר כך טעויות, כי המידע לא מצוי במשרד התחבורה.

<ניר ברטל: אם תפנה למאגר המידע שלנו, על מידע שמתקבל ממשרד התחבורה נעשית עוד עבודה, כדי למנוע את הדברים האלה, ככל שאפשר.

<ניר ברטל: אנחנו פנינו למשרד התחבורה כדי שיעשו את השינוי אצלם, שגם אצלם יהיה פעם אחת, וגם אצלנו יהיו, פחות ופחות מקרים.

<ניר ברטל: זה עניין של תקציב, מיכון ודברים כאלה.

<קריאה: תפנה אותם לראש אגף התקציבים.

<צור אהרון: אנחנו היינו שמחים, ברשותך – זה סוכם שנתונים על הפסילות נלקחות לחישוב לצורך מאגר משרד האוצר.

<צור אהרון: ברגע שהאחריות היא עליהם, אנחנו מאושרים.

<ניר ברטל: משרד האוצר - - - הוא לא מסתמך על מאגרים אחרים.

<קריאות: - - -

<נעמה מנחמי: איך נוודא, באמת, שהאזרח לא ייפגע, בסופו של דבר?

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: חברה', עזבו, זה לא הנושא שלנו כרגע.

ניסן סלומינסקי: מי שאחראי על המשתנים ואומר לנו כאן, לפרוטוקול, שהם עושים את מה שיכול להיות שמשרד התחבורה היה צריך לעשות ואין לו את אותם - - - זה לא בסדרי עדיפות, או משהו, או משהו, אבל הוא עושה את זה, והוא יודע - - -

<תמר פרידמן: לא, משרד התחבורה לא זקוק למידע הזה.

ניסן סלומינסקי: מאה אחוז, אבל מאחר והוא צריך את המידע, אז הוא עושה את זה, ואם הוא אומר שהוא עושה את זה, אז הוא יודע להגיד אם ליעקב, כשהוא אומר שתי פסילות, זה שתי פסילות אמיתיות, ולא תרכובת של אותה פסילה.

ניסן סלומינסקי: הוא אומר לנו שהוא יודע את זה.

<נעמה מנחמי: אולי, למען הסדר הטוב, מאחר שזה לא אושר בצורה מסודרת בוועדה, נקריא את זה עכשיו, כדי שזה כן יקבל את אישור הוועדה, אז נקריא במלואו: "מספר פסילות רישיון – מספר פסילות הרישיון אשר אירעו בשלוש השנים שקדמו לתאריך תחילת הפוליסה לפי קביעת בית משפט, קצין משטרה או רשות רישוי, למעט פסילה שבוטלה..." - - -

<תמר פרידמן: אז רק שיובהר לגבי "בוטלה", שלמשרד התחבורה אין הגדרה, כי אנחנו לא יודעים אם בוטלה - - -

אורי מקלב: והפסילות האוטומטיות?

אורי מקלב: יש פסילות אוטומטיות.

אורי מקלב: נהג חדש, אם הוא מעורב בתאונה, הוא יכול להיות ממש לא אשם - - -

מיקי לוי: זה מה שאמרו.

מיקי לוי: הם יקחו בחשבון רק פסילה אחת, לא מצטברת, על אותו אירוע.

אורי מקלב: אבל רק בסופה או גם בתחילתה?

אורי מקלב: הפסילה הזו יכולה להיות גם בתחילתה.

<נעמה מנחמי: אגב, כן יכולה להיות בעיה עם פסילה שקרתה, וזו היתה פסילה ל-30 יום, והאדם, למרות שלא היה אשם, לא פעל לבטל אותה, או אולי אפילו לא הספיק לבטל אותה, כי עד שהוא הגיע כבר להליך היא כבר לא היתה קיימת, היא פשוט לא חודשה.

<נעמה מנחמי: גם עם זה יש בעיה, אז השאלה איך - - -

אורי מקלב: - - -

ניסן סלומינסקי: אני לא מצליח להבין לאן הגענו בכלל, איך נכנסנו.

ניסן סלומינסקי: היה אסור לי ללכת להצבעה שם.

<תמר פרידמן: - - - ואחר כך הוא קיבל פסילה של בית משפט, אין לנו אפשרות לדעת אם מדובר באותה פסילה.

ניסן סלומינסקי: רבותי, הסברנו את זה שלוש פעמים שהמאגר שממנו לוקחים את הנתונים על הפסילות לא נמצא במשרד התחבורה, והוא נמצא במאגר של האוצר, שיודע לעשות את העבודה, נקודה.

אורי מקלב: הוא לא יודע לעשות את העבודה.

אורי מקלב: אדוני היושב ראש, הוא לא יודע.

ניסן סלומינסקי: אבל כל המשתנים האלה אצלם.

<תמר פרידמן: הם לוקחים את המידע מתחבורה, מהנהלת בתי המשפט, מהמשטרה, ובסופו של דבר זה נרשם במאגר אצלם כי אצלנו המידע לא יהיה להם מדויק.

<נעמה מנחמי: בסדר.

<נעמה מנחמי: השאלה היא – האם אתם נותנים?

<נעמה מנחמי: האם חברות ביטוח פונות אליכם כדי לקבל את המידע?

<תמר פרידמן: יש להם.

<תמר פרידמן: אני חושבת שלכל חברות הביטוח יש צפייה בדברים שלנו.

<נעמה מנחמי: ולחברות הביטוח יש צפייה במאגרים אצלכם, גם?

<ניר ברטל: בהתאם להגדרות ולכללים שנקבעו.

<נעמה מנחמי: האם, כאשר חברת ביטוח מבקשת לדעת כמה פסילות יש לאדם, היא פונה למשרד התחבורה, או אליכם?

<ירון גולן: למאגר.

<נעמה מנחמי: אליכם.

<ניר ברטל: אני לא יודע לאן חברת ביטוח פונה אם היא רוצה לפנות.

<ניר ברטל: אני רק יודע שאנחנו הקמנו את המאגר - - - ביטוח, משמש את חברות הביטוח.

<ניר ברטל: ככל שהיא עושה שאילתא למאגר הזה היא מקבלת את הנתונים הקיימים במאגר.

ניסן סלומינסקי: די, בואו נרד.

אורי מקלב: זה לא בסדר - - -

ניסן סלומינסקי: מה לא בסדר?

אורי מקלב: אני אגיד לך.

אורי מקלב: הייתי בדיונים בוועדות כאן, בכנסת, שקציני רכב של חברות שביקשו לקבל מידע על פסילות, לא יכלו לקבל אותם.

ניסן סלומינסקי: ממי?

ניסן סלומינסקי: ממי הם ביקשו?

אורי מקלב: מהמאגרים של המדינה.

אורי מקלב: הם לא יכולים לקבל כי הדברים, הפסילות, הם דברים מאוד מאוד משתנים.

אורי מקלב: רק פסילה של בית המשפט, בסופו של דבר - - -

<תמר פרידמן: לא.

<תמר פרידמן: היה מאגר של פסילות שהמשטרה היתה צריכה להקים בפקודה, זה עוד מ-2006, והמשטרה לא עשתה את זה.

אורי מקלב: אני אומר לך שלקחת פסילות כמשתנה, זה עושה עוול לאנשים.

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: אבל הם אומרים שלא מסתמכים על המאגר שלהם.

ניסן סלומינסקי: הם לוקחים את הנתונים מהם, עושים את העבודה, מנתחים את זה, וקובעים בסוף ששלושת הפסילות שרשומות אצלם זו פסילה אחת, ואצלם רשום פסילה אחת.

<קריאות: - - -

<נעמה מנחמי: משרד התחבורה מבקש שנרשום בהגדרה של מספר פסילות, שזה לפי המאגר של משרד האוצר.

<ירון גולן: אבל כל המשתנים הם פה על פי המאגר הזה, זה מגוחך.

ניסן סלומינסקי: לכן אני אומר – תרשמי שמשרד התחבורה לא יודע לעשות את הניתוח של הפסילות, ואצלו רשומות שלוש פסילות על אותה פסילה.

ניסן סלומינסקי: אם את זה אתם רוצים שנרשום, בפרוטוקול, נרשום את זה.

ניסן סלומינסקי: אתם רוצים שנרשום את זה?

<ניר ברטל: יש חוזרים והוראות אחרונים - - -

ניסן סלומינסקי: אתם לא תרצו לרשום כזה דבר בפרוטוקול, זה לבושתכם.

ניסן סלומינסקי: אז על מה הדיון פה, עכשיו?

<תמר פרידמן: זה המידע שאנחנו מקבלים.

<תמר פרידמן: פשוט - - -

ניסן סלומינסקי: אתם מקבלים מידע, אם אתם רוצים שיסתמכו עליכם, אתם צריכים לדעת שאם יש שלוש פסילות ששלושתן מדברות על דבר אחד, אצלכם צריך לעשות את העבודה.

ניסן סלומינסקי: אתם לא עושים את זה, בסדר.

ניסן סלומינסקי: אתם רוצים שנכתוב את זה בפרוטוקול, שאתם לא עושים את זה?

ניסן סלומינסקי: אני מוכן לכתוב את זה.

<תמר פרידמן: אין לנו משמעות לכמות.

<תמר פרידמן: משרד התחבורה צריך לדעת אם בתאריך X היתה שלילה או לא היתה שלילה, זהו.

<תמר פרידמן: לא משנה לנו אם זה משטרה, אם זה בית משפט - - -

ניסן סלומינסקי: רגע, אנחנו לא דנים עכשיו על משרד התחבורה.

ניסן סלומינסקי: אתם רוצים שנכתוב בפרוטוקול שמשרד התחבורה – אצלו יכולות להירשם שלוש פסילות על אותו מקרה כ - - -

<תמר פרידמן: אני רוצה שיירשם שמשרד התחבורה - -

ניסן סלומינסקי: אין לו מאגר על הפסילות.

<תמר פרידמן: - - לא, אין לו מידע לגבי ביטול פסילה, כן?

<תמר פרידמן: כי כמו שהסברתי קודם, יכול להיות שבית המשפט קיצר לבן האדם את העונש, ויכול להיות שבית המשפט אישר את הפסילה.

ניסן סלומינסקי: אין לכם מאגר על פסילות?

<תמר פרידמן: נכון.

<תמר פרידמן: זה מאגר שהמשטרה היתה - - -

ניסן סלומינסקי: עזבו אותי מחברת הביטוח, כרגע.

ניסן סלומינסקי: בסדר, אם אתם לא צריכים את זה וזה לא חשוב לכם, מאד אחוז.

אורי מקלב: מה יש לאוצר?

ניסן סלומינסקי: הוא אומר שבנושא הזה – מאחר והם מספקים את התשובות לחברות הביטוח, הם לוקחים את כל הנתונים שמקבלים, ואת כל הפסילות שמקבלים הם בודקים, כך הוא אומר, ואם מתברר להם ששלוש פסילות הן על אותו מקרה, רק שפסילה אחת היא בבית המשפט, וזה - הם הופכים את זה לפסילה אחת.

אורי מקלב: ואם יש פסילה רק של קצין ולא של בית משפט, זה כן נחשב?

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע, אני לא מכיר את ההגדרות.

אורי מקלב: אז אני אומר לך – וזה פסילה שיכול להיות - - - שזה צריך להיות פקטור בתוך ההנחות זה דבר שהוא לא הוגן - - -

<ניר ברטל: התשובה היא – לא, חבר הכנסת מקלב.

<ניר ברטל: כמו שקראתי מקודם, אם יש מקרה אחד – עברת באור אדום, ראה אותך השוטר, שלל לך את הרישיון ואחרי שנה הלכת למשפט, ושופט שלל לך את הרישיון עוד פעם בגין אותה עבירה, זה - - - פעם אחת.

אורי מקלב: אבל אם בבית משפט יתברר שבכלל לא עברת באור אדום, זה לא נכון?

<ניר ברטל: מבטלים את הפסילה, יהיו לך אפס פסילות.

אורי מקלב: ואם הפסילה היתה בעקבות זה שקצין, כשהיית מעורב בתאונה ולא התברר - - - הוא פסל לך את הרישיון, ואחרי זה הסתבר - - -

ניסן סלומינסקי: השאלה אם הפסילה התבטלה - - -

אורי מקלב: התבטלה, בכלל.

<קריאות: - - -

<נעמה מנחמי: השאלה היא האם במצב כזה פסילה מתבטלת, או פסילה פשוט נגמרת, כי נגמרו ה-30 יום, וזהו.

<ניר ברטל: אנחנו לא סופרים, בניגוד למשרד התחבורה, האם בתאריך מסוים - - - התשובה היא שהיא לא נספרת, אם היא מתבטלת.

אורי מקלב: אנחנו עשינו כאן, אני לא זוכר באיזה חוק זה היה, שפסילה פחות משנתיים, פחות משנה, היא לא נחשבת פסילה שהיא אינדיקציה - - - הרי גם בפסילות צריך - - -

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע.

ניסן סלומינסקי: היה כאן דיון על המאגר, מאיפה לוקחים את זה, והתברר לנו שבנושא הזה לא מסתמכים על משרד התחבורה אלא על המאגר של האוצר.

ניסן סלומינסקי: נחזור לענייננו.

<נעמה מנחמי: אז בנושא הזה אני רוצה לחזור לשניה לחוק ביטוח רכב מנועי, סעיף 14.

<נעמה מנחמי: הפרט השני שכתוב שם הוא כך: "המשתנים המשפיעים על פי נתוני המאגר על הסיכונים בענף".

<נעמה מנחמי: כלומר - - -

ניסן סלומינסקי: מה את קוראת עכשיו?

<נעמה מנחמי: את החוק.

<נעמה מנחמי: אנחנו מאשרים את המשתנים על פי החוק הזה, והחוק הזה אומר שהמשתנים היחידים שאנחנו יכולים לאשר, כך נטען על ידי משרד האוצר בתחילת הישיבה, לעניין השאלה מדוע לא ניתן לאשר את המשתנה הרביעי.

<נעמה מנחמי: הטענה היתה שניתן לאשר, בעצם, רק לפי החוק, בדבקנות, רק – המשתנים המשפיעים על פי נתוני המאגר, על הסיכונים בענף.

<ירון גולן: מה זאת אומרת "בדבקנות"?

<נעמה מנחמי: אז אני מסבירה, שבעצם, אם אנחנו קוראים את הסעיף - - -

<קריאה: את אומרת את זה כדבר שלילי.

<נעמה מנחמי: לא, להפך.

<נעמה מנחמי: חיובי.

<נעמה מנחמי: אם אנחנו קוראים את הסעיף אנחנו יכולים להבין שאת הקופסה הירוקה לא נוכל לאשר, מאחר שזה לא על פי נתוני המאגר, אלא על פי נתונים של מחקרים של "אור ירוק", וכיוצא באלה.

<נעמה מנחמי: לא על פי הנתונים של המאגר, אלא רק על פי המלצה של המאגר, על פי נתונים של גורם אחר.

<נעמה מנחמי: זה לא על פי נתוני המאגר.

<נעמה מנחמי: אז גם את הקופסה הירוקה, בעצם, אנחנו לא יכולים לאשר.

אורי מקלב: אדוני היושב ראש, לי יש שאילתא – אתה יכול להמשיך לדון, מבחינתי, אבל לא להצבעה, בדיון הזה.

אורי מקלב: אני, גם על הרביזיה עשיתי קיזוז במאמצים גדולים מאוד - - -

ניסן סלומינסקי: אני רואה שבין כה וכה, הזמן שלנו ייתם כך שבקשתך מתייתרת כי בכל מקרה לא נספיק.

אורי מקלב: - - -

מיכל רוזין: אתה תמשיך בדיון?

מיכל רוזין: כי יש לי כמה שאלות - - -

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להמשיך, אבל בגלל ההצבעה על המסתננים, זה לקח לנו את הזמן.

ניסן סלומינסקי: רבותי, אנחנו כאן קצת נכנסנו למלכוד, אז אני רוצה לסכם – אמרתי, שלגבי הקופסה הירוקה היו לנו שתי הערות.

ניסן סלומינסקי: כנ"ל גם לגבי הנסועה, לפחות לגבי שני הדברים האלה אני חושב שהוסרו הדברים אלא אם כן אנחנו נשמע.

ניסן סלומינסקי: אז אני אגיד, רק לגבי הקופסה הירוקה, היתה לנו הערה אחת שיש שם פגיעה לא מדתית בפרטיות של האדם, כי הקופסה הירוקה גם מראה את המסלול ואז אפשר לדעת, כל אחד ואחד בכל רגע נתון, איפה הוא היה, ואנחנו לא רוצים שזה יהיה, ובטח שלא כשזה נצבר במאגר, ופה, לפחות, קיבלנו את התשובה, ולכן אני אומר את זה עכשיו, כדי שזה גם יהיה בפרוטוקול – שהחברה, או כל אחד שהקופסה הירוקה שלו - - -

מיקי לוי: התקן האירופאי גם כן, כדי להגדיל את התחרותיות.

ניסן סלומינסקי: זו נקודה שניה, קודם אני אדבר על הפרטיות.

ניסן סלומינסקי: שאותה חברה שהקופסה הירוקה שלי, נניח, קשורה אליה, היא תיתן רק א,ב,ג – מבחינת הנהיגה, זאת אומרת, לפי הפרמטרים שפה – ברקסים, סיבובים חדים, וכו'.

ניסן סלומינסקי: לא יהיו אצלה מסלול בכלל, ולחברת הביטוח היא תגיד – הנהג הזה הוא א' או ב' או ג'.

ניסן סלומינסקי: אחר כך היא מוחקת את המאגרים האלה.

ניסן סלומינסקי: ואז יהיה לחברת הביטוח את האינפורמציה, רק לגבי הנושא של הנהיגה, בלי מסלולים ובלי מאגרים, ובטח שגם לחברה הפרטית הזו - - -

מיכל רוזין: לא הבנתי.

מיכל רוזין: אם יש קופסה ירוקה, אדם מצהיר שהוא לא נוסע יום בשבוע - - -

ניסן סלומינסקי: רגע, אני אגיע.

ניסן סלומינסקי: קודם כל דיברתי לגבי הפגיעה בפרטיות, שאני לא רציתי, ואת זה פתרנו.

ניסן סלומינסקי: ירון וניר?

ניסן סלומינסקי: הפרוטוקול לא רואה שאתם עושים כן עם הראש.

<ירון גולן: כן, כן.

<ניר ברטל: כן.

ניסן סלומינסקי: בסדר, רק שנדע.

ניסן סלומינסקי: בעיה שניה שהיתה לנו עם הקופסה הירוקה – שלא הסכמנו לאשר משהו שיש רק חברה אחת שיש לה אישור להפעיל קופסה ירוקה, אמרנו שזה לא יעלה על הדעת.

ניסן סלומינסקי: נמסר לי שמאז שדיברנו, יש שני מסלולים לקבל אישור לקופסה ירוקה.

ניסן סלומינסקי: מסלול אחד זה מכון התקנים ומסלול אחר זה הממונה על הביטוח אצלכם, שיכול גם כן, על פי החוק, לתת אישור לדבר כזה.

ניסן סלומינסקי: הבנתי מכם שבנוסף לחברה האחת שהיתה עוד בדיון הקודם, נוספו לפחות עוד שתי חברות, בינתיים, שיכולות מבחינתכם להשתתף במכרז.

מיקי לוי: איך נוספו?

מיקי לוי: הן לא עברו דרך מכון התקנים שקורע להם את הצורה.

מיקי לוי: אתם אישרתם את התקן האירופאי?

<ניר ברטל: יש חברה אחת, ישראלית, שעברה את מכון התקנים הישראלי במלוא המסלול.

<ניר ברטל: יש חברה נוספת, הם פה, דרך אגב?

מיקי לוי: אף אחת מהחברות לא פה.

מיקי לוי: יותר טוב.

<ניר ברטל: הזמנתי את כולם כדי שאני לא אצטרך - - -שתוכלו לקבל את זה מהם, ישירות, ולא דרך מתווכחים.

<ניר ברטל: הם כנראה לא הצליחו להגיע, הדיון היה בהתרעה קצרה בשבילם.

<ניר ברטל: יש חברה נוספת שעמדה בשני תקנים אירופאיים והיא על סף סיום עמידה בתקן הישראלי.

<ניר ברטל: הדבר שמפריד בינה ובין עמידה בתקן הישראלי זה תשלום של כמה עשרות אלפי שקלים למכון השקלים.

<ניר ברטל: היא לא ביצעה את התשלום כי עד עכשיו זה לא היה שום פקטור, זה לא עניין אם יש תקן או לא.

מיקי לוי: גם עכשיו אין לה את הכסף.

מיקי לוי: אנחנו ניסינו לעשות העברה של חוק בכנסת שבא ואומר – מי שיש לו תקן אירופאי, תעזבו אותי מהתקן הישראלי שרק מגביל – מכסאות תינוקות ועד אני לא יודע מה.

מיכל רוזין: אבל אנחנו לא מסכימים לזה.

מיכל רוזין: לא סוגרים את מכון התקנים כי מישהו בצ'כיה עשה איזה תו תקן.

מיקי לוי: לא צ'כיה.

מיקי לוי: תו תקן אירופאי.

ניסן סלומינסקי: אני יכול לתת לך דוגמאות - - - טוב, לא חשוב.

ניסן סלומינסקי: עזבו.

ניסן סלומינסקי: אז אתה אומר שהיום יש שתי חברות שמאושרות, וחברה שלישית, שברגע שיאשרו את זה היא תשלם את הכסף ותיכנס לתמונה.

<ניר ברטל: אמרתי שיש חברה שעברה תקן ישראלי, יש חברה שעברה תקן אירופאי וכמעט את כל המסלול לתקן הישראלי, ויש חברה שלישית שיש לה תקן אירופאי, שעוד לא התחילה את המסלול הישראלי.

<ניר ברטל: לשלושתם יש תקן או ישראלי או אירופאי.

ניסן סלומינסקי: אני כבר לא רשאי לקיים את הדיון - - -

מיקי לוי: אני מבקש שיהיה רשום בפרוטוקול שאני פניתי למכון התקנים כדי שיוריד את המחיר המטורף הזה, של כל בדיקה, שמעבירה את כל החברות שרוצות לעשות פה, משהו, במדינת ישראל, ודורשות מהם עשרות אלפי שקלים.

מיקי לוי: אפילו לא קיבלתי תשובה.

מיקי לוי: לא קיבלתי תשובה מהמכון.

ניסן סלומינסקי: פנית כסגן שר האוצר, או כחבר כנסת?

מיקי לוי: פניתי עכשיו.

מיקי לוי: אם הייתי סגן שר האוצר הייתי מכסח להם את הצורה.

ניסן סלומינסקי: אז חבל.

מיקי לוי: נכון, חבל.

ניסן סלומינסקי: יש בעיה בנושא הזה ואנחנו יודעים שצריך לפתור אותו.

ניסן סלומינסקי: משרד הכלכלה בקדנציה הקודמת ניסה לעשות שינויים גדולים שם, במכון התקנים.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע, יכול להיות שהוא הצליח בחלק, אבל עדיין יש הרבה מה לעשות.

<נעמה מנחמי: רק משפט לסיום - - -

ניסן סלומינסקי: הישיבה, פורמלית, היא כבר לא חוקית.

ניסן סלומינסקי: אז אנחנו עושים את זה רק כדי לעשות, פורמלית אני חייב לסגור את הישיבה.

ניסן סלומינסקי: אבל נוכל קצת לדבר.

ניסן סלומינסקי: אני מודה לכם, הישיבה נעולה.