ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 127, 2016-01-18 10:30

מירב בן ארי: שלום לכולם.

מירב בן ארי: אני מצטערת על האיחור.

מירב בן ארי: היום יום שני, 18 בינואר 2016, ח' בשבט תשע"ו.

מירב בן ארי: אני מירב בן ארי ואני אחליף את יושב הוועדה, חבר הכנסת יעקב מרגי.

מירב בן ארי: הנושא לדיון, למעשה הוא הצעה לסדר שאני גם שותפה בה: גביית תשלומי יתר מציבור הסטודנטים על ידי חלק מהמוסדות להשכלה גבוהה.

מירב בן ארי: זו הצעה שלי, של מרגי ושל שמולי.

מירב בן ארי: לאור העובדה ששניים חסרים ואני פה, אז בעצם אני אדבר על ההצעה לסדר.

מירב בן ארי: האמת, אני רוצה שבגלל שאני מנהלת ואני גם ראש השדולה של השכלה גבוהה, חשוב לי שאנחנו נצא מפה עם כמה החלטות פרקטיות.

מירב בן ארי: יש בעיה שבעיניי היא בעיה מרכזית, היא בעיקר הבעיה של דמי הרווחה.

מירב בן ארי: מי נמצא פה מהמל"ג?

מירב בן ארי: קודם כל שלום.

מירב בן ארי: מי שרוצה להירשם כמובן יתאם עם מנהלת הוועדה, מי שנרשם כבר נרשם.

מירב בן ארי: אני אומרת לכם כיושבת ראש הוועדה והשדולה של ההשכלה הגבוהה, מבחינתי יש בעיה אחת מרכזית בעניין של התשלומים הנלווים שהוועדה צריכה להתייחס אליה אחת ולתמיד ולקבל החלטה.

מירב בן ארי: דבר ראשון, זה כל מה שקשור לדמי הרווחה.

מירב בן ארי: הלא, אם דמי הרווחה בעצם הם סוג דמי אגודת סטודנטים, אז מקום שהאגודה גובה ויש מקום שהמוסד גובה.

מירב בן ארי: אני חושבת: א', צריך להיות איזה סכום קבוע לכל הסטודנטים במדינת ישראל או לפחות בין 300 נגיד ל-350 שזה בערך הממוצע או החציון של דמי רווחה בארץ.

מירב בן ארי: בשל עיקרון השוויון ובשל העובדה שהסטודנט מקבל פחות או יותר את אותם שירותים לכאן ולכאן, א' צריך להיות סכום קבוע.

מירב בן ארי: דבר שני בעיניי, שדמי רווחה צריכים לעבור לאגודת הסטודנטים.

מירב בן ארי: לא יכול להיות שהיום דמי הרווחה משמשים איזה כלי סחיטה מול האגודה.

מירב בן ארי: לכן כשאמרתי בתחילת דבריי שצריכות להיות החלטות פרקטיות, אז צריכות להיות כאן החלטות פרקטיות.

מירב בן ארי: כמובן גם מה שחבר הכנסת שמולי העלה, זה הנושא של שקיפות.

מירב בן ארי: האם כל הכספים הנלווים שהמוסד גובה בעצם הם שקופים לסטודנטים.

מירב בן ארי: אגב, זה אחת ההמלצות של דוח מלץ שאומצו כמובן.

מירב בן ארי: אנחנו חברי הכנסת ובכלל חברי הוועדה רוצים לדעת, יושב כאן יושב ראש ההתאחדות והמל"ג ונציגים של אוניברסיטאות אחרות כדי לדעת עד כמה באמת שקופים לעיני וציבור ובטח לעיניי הסטודנטים.

מירב בן ארי: חברת הכנסת ברקו, את רוצה להתייחס?

ענת ברקו: כן.

מירב בן ארי: בבקשה.

ענת ברקו: קודם כל הנושא הוא מאוד חשוב ובמיוחד שאנחנו רואים באיזה מצב כלכלי חלק ניכר מהסטודנטים היום, באמת לא מצליחים להתפרנס וללמוד באותו זמן.

ענת ברקו: לא רק זה, בחלק מהמוסדות שכר הלימוד מרקיע שחקים, לכן כל אגורה ממש ממש היא קריטית.

ענת ברקו: לא ברור לי, תמיד שאלתי את עצמי לאורך כל השנים גם כשאני הייתי סטודנטית וזה היה מזמן, למה בעצם על הדברים שלא חייבים ואפשר לוותר, למה השאלה מראש 'לא לקחת קודם ורק לאחר מכן לוותר', אלא בסופו של דבר להציע לסטודנטים שאם רוצים לקבל את השירותים הללו הם יוכלו לשלם עבורם.

ענת ברקו: זאת אומרת, טרם הכנסת היד לכיסם.

ענת ברקו: מעבר לזה, אני שמעתי על תשלומי כפל של קניית ערכות רישום ועוד כל מיני תשלומים מסביב לכל נושא הרישום.

ענת ברקו: היום כשרוב תהליכי הרישום מתבצעים און ליין, למה זה כל כך יקר, למה, למה מקשים כל כך על הסטודנטים?

ענת ברקו: הסטודנטים הללו הם בדרך כלל הם אותם סטודנטים שמשרתים, הם מגיעים בגיל יותר מאוחר לאוניברסיטאות, אני מתכוונת, הסטודנטים המשרתים מתחילים יותר מאוחר את החיים.

ענת ברקו: במקום להקל עליהם מכבידים עליהם במקום הזה.

ענת ברקו: צריך למצוא את הדרך איך אנחנו יכולים להציע דברים כמה שיותר, בעצם לא לקחת עבורם תשלומים כל כך יקרים כולל סריקה של מחברות בחינה.

ענת ברקו: אני חושבת שזו זכות אלמנטרית לסטודנט לבדוק מהם ההערות, אם היו הערות, במחברת הבחינה.

ענת ברקו: אנחנו מכירים, אני אפילו מכירה כמרצה מרצים שבדקו בחינות, אין הערה ויש ציון.

ענת ברקו: זכותם של סטודנטים לדעת על מה ירד להם הציון, זה משהו כאילו אלמנטרי, למה צריך לגבות על זה כל כך הרבה כסף?

ענת ברקו: גברתי היושבת ראש, אני מאוד מקווה, קודם כל אני רוצה לברך אתכם על הדיון הזה.

ענת ברקו: הוא מאוד מאוד חשוב בעיני, שכל התשלומים שהם חובה היום וניתן לוותר עליהם, שהם יהיו בגדר זכות ושיוצעו כשירות לסטודנטים ורק לאחר מכן יגבה התשלום בהתאם לדרישת הסטודנטים או לקבלת הסטודנט, רק אם הוא או היא רוצה לקבל את השירות, ולא מראש.

ענת ברקו: דבר שני, ערכות הרישום, גם כן לקחת תשלומים שהם לא תשלומי כפל וכל מה שיכול להתבצע באון ליין, כמובן שזה מוזיל עלויות, צריך לבוא לידי ביטוי בהוזלת העלויות הללו.

ענת ברקו: יש היום הרבה דברים כאלה שאפשר להוזיל את העלויות ולא להכביד מעבר לשכר הלימוד שגם הוא מכביד די והותר.

מירב בן ארי: תודה רבה חברת הכנסת ברקו.

מירב בן ארי: אתה רוצה להתייחס חבר הכנסת שמולי.

מירב בן ארי: בבקשה.

איציק שמולי: תודה רבה גברתי היושבת הראש.

איציק שמולי: אני חושב שמדובר בדיון חשוב מכיוון שאנחנו עוסקים פה, בכל מיני כיוונים, בכנסת בבעיית יוקר המחיה.

איציק שמולי: הבעיה הזאת כמובן לא פוסחת על הסטודנטים שרבים מהם, צריך להגיד, גם נעזרים בהורים שלהם כדי לממן את שכר הלימוד.

איציק שמולי: יותר חשוב מזה, עובדים בתקופת הלימודים שלהם, ובכל זאת אנחנו נתקלים בשנים האחרונות ביותר ויותר סטודנטים, בגלל אותה עלייה ביוקר המחיה שהיא קשה לסטודנטים, לצלוח מבחינה כלכלית את שנותיהם באקדמיה.

איציק שמולי: זאת לא הפעם הראשונה שוועדת החינוך מתייחסת לסוגיה הזאת.

איציק שמולי: היא התייחסה לסוגיה הזאת כבר בשנת 2011 ואולי גם לפני.

איציק שמולי: בשנת 2011 אנחנו גילנו קטסטרופה שלמה שמתחוללת בהשכלה הגבוהה שבמסגרתה כל מוסד, פחות או יותר, עשה מה שבא לו.

איציק שמולי: כל מוסד גבה כמה שהוא רוצה, איך שהוא רוצה וזה התבטא גם בגובה האגרות, זה אפילו התבטא בסוג האגרות.

איציק שמולי: בדיון בוועדת החינוך, זו איזו פיקנטריה, אבל פיקנטריה כדי שתבהיר לוועדה כמה היה חמור העניין.

איציק שמולי: בחלק מהמוסדות מצאנו תוך כדי דיון שגבו אגרת תאורת רחוב.

איציק שמולי: זה מסביר לכם עד לאן מגיעה היצירתיות של חלק מהמוסדות להשכלה גבוהה - - -

ענת ברקו: חלילה כבישים.

ענת ברקו: על דרכי הגישה לאוניברסיטה לא גבו מהסטודנטים?

איציק שמולי: יצירתיות היא דבר בלתי מוגבל, את יודעת חברת הכנסת ברקו.

איציק שמולי: ברור מה הרקע לזה.

איציק שמולי: הרקע לזה היא המצוקה התקציבית שהייתה באותו צור עבות בהשכלה הגבוהה, האקדמיה כמובן.

איציק שמולי: המל"ג, האוניברסיטאות והמכללות גם אם הם מאוד ירצו הם לא יכלו ולא יוכלו לעלות את שכר הלימוד כל עוד לא תהייה הסכמה של הסטודנטים ולכן צריך למצוא כל מיני דרכים עוקפות, פתלתלות ונסתרות כדי להגביר את המשאבים של ההשכלה הגבוהה.

איציק שמולי: לפני שבועיים היינו פה בדיון על התכניות החוץ תקציביות והאגרות של הסטודנטים זה פחות או יותר מאותה משפחה.

איציק שמולי: כן צריך להגיד מילה טובה למל"ג, מאז אותה קטסטרופה שהתגלתה בשנת 2012 נעשו מאמצים להסדיר את העניין תוך היוועצות ושיתוף של אגודות הסטודנטים.

איציק שמולי: אבל, להגיד לכם שהמצב היום הוא טוב, להערכתי, יותר מהערכתי, לידיעתי הוא לא טוב.

איציק שמולי: הוא לא טוב מכמה סיבות.

איציק שמולי: בראש ובראשונה אותו הסדר, אני מדבר פה על דמי האבטחה.

איציק שמולי: דמי האבטחה, למיטב ידיעתי לפי דוח ועדת מלץ לא יכולים לגבות ללא הסכמה מפורשת ובכתב מידי שנה של אגודת הסטודנטים.

איציק שמולי: אני יודע שבחלק מהמוסדות אין הסכמה כזאת.

איציק שמולי: אני תוהה גם, האם המל"ג ביושבה כרגולטור על המוסדות יכלה והטריחה את עצמה.

איציק שמולי: מתי נפתחה שנת הלימודים, באוקטובר, האם היה דיון במל"ג בנוגע לסוגיה הספציפית הזאת, האם מישהו במל"ג אסף את הנתונים טרם הדיון הזה.

איציק שמולי: זה ברמה אחת.

איציק שמולי: כמובן שכאשר לא מפקחים על דמי האבטחה אז אתם יכולים לתאר לעצמכם מה קורה עם דמי האבטחה.

איציק שמולי: אני רוצה לדבר גם על עניין השקיפות שזה נוגע לחטא אחר של ההשכלה הגבוהה.

איציק שמולי: בסוף, אני חושב ואני אומר את זה גם מתוך ניסיוני, שחלק מהבעיות המבניות של המערכת, כי בעיית הפנסיות שהתגלתה יום אחד בבוקר, כרעם ביום בהיר נפל על הכלכלה הישראלית חוב אקטוארי של 20 וכמה מיליארד שקל של האוניברסיטאות בגלל החובות בפנסיות.

איציק שמולי: אף אחד לא ידע מזה, פשוט כי האוניברסיטאות לא טרחו לדווח על זה לאף אחד בדוחות הכספיים השנתיים שלהם.

איציק שמולי: מאיפה זה נובע, אם הייתה נציגות לסטודנטים בות"ת (הוועדה לתכנון ותקצוב) ונציגות לסטודנטים בגופים המנהלים של כל אחד, אני יודע שבחלק יש גם כמשקיף וברוב אין, אם הייתה נוכחות של הסטודנטים בוועדים המנהלים הדברים האלו לא היו קורים כי האינטרסים היו יותר מאוזנים באופן שבו מנהלים את ההשכלה הגבוהה.

איציק שמולי: עכשיו אני מגיע לעניין השקיפות.

איציק שמולי: אני לא רוצה להיתפס למוסד אחד, אבל זו רק דוגמה שעולה לי בראש.

איציק שמולי: באוניברסיטת תל אביב גונבים, סליחה גובים.

איציק שמולי: סליחה זה בא לי בטעות.

איציק שמולי: <קריאה:> אוניברסיטת תל אביב תגיב.

איציק שמולי: זה באמת היה בטעות.

איציק שמולי: באוניברסיטת תל אביב גובים 500 שקלים מסטודנט עבור אבטחה ושמירה.

איציק שמולי: תעשו את המכפלות של מספר הסטודנטים - - - <קריאה:> בבר אילן רק 454, אני הייתי הגזבר.

מירב בן ארי: אנחנו יודעים, 500 זה פשוט הכי גבוהה.

איציק שמולי: אפשר לקחת גם את בר אילן.

איציק שמולי: 450-500, אלו מוסדות שמספר הסטודנטים בהם זה בערך 25-60, תעשו את המכפלות.

איציק שמולי: אני רוצה לדעת, אתם יודעים מה, מילא שהמספר הזה מוסתר מחברי הכנסת, לפחות שמישהו מהמל"ג יבקש מאוניברסיטת תל אביב לדעת מהן העלויות האבטחה השנתיות בקמפוס.

איציק שמולי: האם אנחנו יודעים להגיד בצורה וודאית, מכובדי מהמל"ג, שכל מה שנגבה מהסטודנטים עבור אבטחה משמש לאבטחה, או האם הוא משמש גם לדברים אחרים.

איציק שמולי: אני שואל את השאלה הזאת גם לגבי אוניברסיטת תל אביב, אבל אני שואל אותה גם לגבי מוסדות אחרים, גם לגבי מכללת אשקלון וגם לגבי מכללות לחינוך, גם לגבי הקמפוס באילת.

איציק שמולי: האם אתם ידועים להגיד בוודאות, אני מזכיר לכם שהכול פה מוקלט ויכול להיות שלנו יש עדויות אחרות, האם אתם יודעים להגיד בוודאות שכל מה שנגבה במוסד מסוים מסטודנטים עבור אבטחה אכן הולך למימון של אבטחה, אך ורק אבטחה?

איציק שמולי: הדבר השלישי זה עניין הוולונטריות.

איציק שמולי: יש חלק מהתשלומים, כפי שאמרה חברת הכנסת ברקו, שהם וולונטריים והסטודנט לא בדיוק יודע את זה.

איציק שמולי: השאלה - - -

ענת ברקו: כי קודם גובים אותם מבלי לשאול אותם.

איציק שמולי: השאלה איפה זה בא לידי ביטוי, במדור שכר לימוד או איפה שלא יהיה?

איציק שמולי: אלו הדברים.

איציק שמולי: אני חושב שבצד כל הביקורת אני כן אומר שבהשוואה למה שהיה בשנת 2012 נעשו דברים, אבל להגיד לכם שהמצב היום הוא מניח את הדעת, אני חושב שהמצב הוא לא מניח את הדעת והמצב חייב, חייב, חייב להשתנות.

מירב בן ארי: כדי שיהיה כאן

מירב בן ארי: דיון ענייני אני מבקשת התייחסות מאוניברסיטת תל אביב.

מירב בן ארי: הסמנכ"ל, אני אוהבת שהדיונים עניינים.

מירב בן ארי: עלו כאן דברים, תשמיע את דברייך ולאחר מכן חברת הכנסת.

ענת ברקו: אני רוצה להוסיף עוד נתון שיהיה לדיון.

ענת ברקו: אני לא אדבר הרבה.

ענת ברקו: יש נתון נוסף שהגיע לידיי בנושא של המעונות.

ענת ברקו: סטודנט רוצה להירשם למעונות, נרשם ונותן מקדמה של 800 שקל.

ענת ברקו: אם הוא לא מקבל מעונות זה לא מוחזר לו וזה לא בסדר.

מירב בן ארי: לפני שאתה מתייחס.

מירב בן ארי: חבר הכנסת שמולי יצא לרגע ואני רוצה שהוא ישמע את הדברים שלך.

מירב בן ארי: אדוני, רצית להתייחס לנושא.

מירב בן ארי: בוא תתייחס לדברים ששמעת ולאחר מכן חבר כנסת רוצה לשמוע את התגובה, אז אנחנו נשמע אותך.

מירב בן ארי: שמך ותפקידך.

<עזריאל צפר: שמי עזריאל צפר כיום אני חבר מועצת הסטודנטים בבר אילן.

<עזריאל צפר: הייתי הגזבר, אני מכיר את כל השטיקים טריקים של הנהלת בר אילן, של האגודה.

<עזריאל צפר: אותי אי אפשר לערבב.

<עזריאל צפר: יש לי גם הוכחות במייל, אני אשלח לראש הוועדה.

<עזריאל צפר: אני גם עשיתי פגישה עם יושב ראש אגודת הסטודנטים בתל אביב לפני שבועיים.

<עזריאל צפר: לגבי מה שהוא אמר, אני מצדיק אותו במאה אחוז, יש לי רק להוסיף לגבי דמי האבטחה.

<עזריאל צפר: עשיתי חישוב לגבי בר אילן, 454 כפול 12, לצערי האגודה חתמה על זה, האגודה חתומה.

<עזריאל צפר: כשאני קיבלתי את הגזבר בספטמבר 2014 זה כבר היה חתום.

<עזריאל צפר: 454 כפול, זה 25,120 זה יוצא בסביבות ה-11 מיליון שקל.

<עזריאל צפר: אני באתי לביטחון, באתי לקב"ט (קצין ביטחון), 'מה אתם עושים'.

<עזריאל צפר: 'מה אכפת לך'.

<עזריאל צפר: באתי שאלתי: 'מה אתם עושים', 'מה אכפת לך'.

<עזריאל צפר: מה זאת אומרת, איפה החוק.

<עזריאל צפר: דבר שני, דמי רווחה.

<עזריאל צפר: אני אם הייתי חותם על ההסכם הזה מול האוניברסיטה, חתמו על ההסכם לשנים בין תשע"ד לתשע"ו, תבדקי את זה, יש לי גם את ההסכם הזה אצלי, יש לי אותו במחשב - - -

מירב בן ארי: לפני שנתיים.

<עזריאל צפר: לשנתיים, השנה הוא מסתיים.

<עזריאל צפר: השנה אמורות להיות אצלנו בחירות.

<עזריאל צפר: אני אומר חד משמעית, אני אתן כל כולי וגם בתקשורת כמו שעשיתי ביום חמישי.

<עזריאל צפר: עם תא ליכוד אוניברסיטת תל אביב, אני אתן את כל כולי שזה לא יקרה.

<עזריאל צפר: דמי הרווחה שהולכים 100% לאגודה.

<עזריאל צפר: למה צריכים 20%, - - -

מירב בן ארי: זה גם ההתאחדות.

<עזריאל צפר: זה גם קורה באוניברסיטאות, גם בתל אביב זה קורה.

<עזריאל צפר: למה - - -

מירב בן ארי: אני אמרתי את זה בתחילת דבריי.

<עזריאל צפר: אני רוצה פה תשובה למה הדברים האלה קורים.

<עזריאל צפר: למה ה-20% האלה, כולה זה 20-40 אלף שקל, מה משנה לאוניברסיטאות מתוך התקציב הענק שלהם.

<עזריאל צפר: זה בנושא הזה.

<עזריאל צפר: מעונות, האמת, אני מתבזה בנושא הזה.

<עזריאל צפר: קודם כל המצב בתל אביב הוא יותר טוב.

<עזריאל צפר: בר אילן, היא עושה הרבה דברים טובים, אבל אחד הדברים שאנחנו צריכים להיאבק כל שנה ושנה.

<עזריאל צפר: אם זה רכז מעונות לפני שנה, שהיינו בפסח צריך להיאבק, פסח 2014, שאנשים יוכלו להישאר בתוך המעונות.

<עזריאל צפר: יש כאלה שאין להם לאן לחזור והאוניברסיטה רצתה להוציא אותם.

<עזריאל צפר: כאילו, מה - - -

מירב בן ארי: למה היא רצתה?

<עזריאל צפר: בטענה: 'בפסח אנחנו לא מכשירים את המקום' וכל זה.

<עזריאל צפר: אבל יש אנשים שאין להם לאן ללכת, אין להם משפחות, הם עולים חדשים.

<עזריאל צפר: אני לא רוצה להיכנס לפרטים אישיים.

מירב בן ארי: זה פחות רלוונטי לדיון שלנו.

מירב בן ארי: אם תרצה אנחנו נתייחס לזה.

<עזריאל צפר: יש הרבה דברים.

מירב בן ארי: לא.

מירב בן ארי: אני שמעתי את העניין.

מירב בן ארי: אתה התייחסת למה שאני דיברתי בתחילת דברי, א', על ה-100% דמי רווחה שאמורים להיות לאגודת הסטודנטים – בזה גם ההתאחדות מסכימה אתך.

מירב בן ארי: ב', על העניין של השקיפות שיש בעיה.

מירב בן ארי: יש בעיה ואנחנו תכף נקבל את ההתייחסות.

מירב בן ארי: משפט אחרון.

<עזריאל צפר: אגב חוק, כל סטודנט שאומר ומצהיר מ-2007 - - -

מירב בן ארי: יש גם דוח של ועדת מלץ שהתעסקה בדברים האלה.

<עזריאל צפר: אני באתי ליושב ראש האגודה, הוא אומר לי: 'שמע, האוניברסיטה מאיימת עלי'.

<עזריאל צפר: אמרתי: 'מה מאיימת עליך, יש חוק'.

מירב בן ארי: חוק, עזוב.

מירב בן ארי: אדריטי אתה רוצה להתייחס בינתיים לדברים שנאמרו?

מירב בן ארי: חשוב שנשמע את העמדה שלך כי אני וחברות הכנסת יודעת מה העמדה שלך.

מירב בן ארי: לפרוטוקול תציג את עצמך.

<גלעד ארדיטי: גלעד ארדיטי יושב ראש התאחדות הסטודנטים וסטודנטיות בישראל.

<גלעד ארדיטי: קודם כל אני אתחיל עם משהו שלא קשור.

<גלעד ארדיטי: מירב, אנחנו צריכים להגיד לך תודה.

<גלעד ארדיטי: חוץ מכל העבודה הקשה מירב סייעה לנו אתמול רבות בנושא של ההנדסאים ואני מקווה שהיא תמשיך לסייע לנו.

<גלעד ארדיטי: עד היום הם קצת סטודנטים סוג ב', אבל אנחנו מקווים שהם יהיו סוג א', זה מה שקורה היום במדינה.

מירב בן ארי: חס וחלילה.

מירב בן ארי: הייתה צריכה להיות היום שביתה, ביום ראשון, של כל הסטודנטים ההנדסאים במדינה.

מירב בן ארי: יש בעיה במדינת ישראל עם המכינות הטכנולוגיות ויש בעיה עם הסטודנטים.

מירב בן ארי: הנה, בזמן שאתה נכנס, אני רוצה שתשמע את ארדיטי.

מירב בן ארי: יש בעיה, אני לא קוראת לזה סוג ב' כי זה חמור בעיניי, אבל אין ספק שהמדינה עם השנים הביאה את הסטודנטים האלה.

מירב בן ארי: לכן בצדק אמרה גברת יוכי פנחסי שהיא כמו יושב ראש ור"ה, איך אמרתי לכחלון, אמרתי לו: יוכי כמו פרץ לביא של ור"ה, באמת היא התעקשה ובצדק.

מירב בן ארי: הייתה לנו שיחה עד מוצאי שבת ב-11 בלילה, שלי, של ארדיטי, של יוכי ושל מנכ"ל המשרד, באמת הצלחנו לבלום.

מירב בן ארי: הם נכנסו ביום ראשון ל-3 לפגישות.

מירב בן ארי: הבטחתי גם ליוכי, ואני אומרת גם לפרוטוקול, אם אנחנו לא נצליח אנחנו נמשיך, גם אני וגם חבר הכנסת אלאלוף באמת מנסים לעזור למכינות הטכנולוגיות.

מירב בן ארי: בינתיים השביתה נדחתה, הם בדיונים באוצר.

מירב בן ארי: אתמול גם עלתה בוועדת שרים, אפרופו הנדסאים, הצעת חוק שלי שבעצם מאזנת את נקודת הזיכוי בסוף התואר בין הנדסאי לתואר רגיל, גם זה סוג של תיקון עוול.

מירב בן ארי: אין שום סיבה כשאתה לומד את אותן שעות וזה שאתה הנדסאי תקבל חצי נקודת זיכוי.

מירב בן ארי: זה מילה אחת לגבי הנדסאים שחשובה.

מירב בן ארי: שלום חבר הכנסת ג'אברין.

<גלעד ארדיטי: נושא חשוב.

<גלעד ארדיטי: בגדול אני חושב שהדיון הזה מורכב כי בסוף יש שונות מאוד גדולה בין מוסדות להשכלה גבוהה.

<גלעד ארדיטי: בסוף כשמלץ שבא ובנה את כל התהליך של המלצות ומשא ומתן, הוא בנה שלכל אגודה יהיה כוח במשא ומתן בעצם אל מול המוסד ולכן הוא אמר שצריכה להיות זכות חתימה.

<גלעד ארדיטי: עכשיו יש שונות עצומה בין המוסדות, יש מוסדות, מה לעשות, האגודה שם יותר חלשה ובתוך המשא ומתן הזה מגיעים למצב שבו אין חירות פוליטית בלי חירות כלכלית.

<גלעד ארדיטי: יושב ראש או המנכ"ל או מי שלא יהיה מחזיק את הגרון ודואג שיחתמו על מה שהוא רוצה שיחתמו, לכן אנחנו פה.

<גלעד ארדיטי: בסופו של דבר אנחנו מאמינים שאנחנו צריכים למצוא איזה עולם של סוג הסכם קיבוצי שהוא מצליח לאזן בתוך המשא ומתן שבעצם יוצר כוח משותף.

<גלעד ארדיטי: בעצם עושה איזון שהוא טוב בסופו של דבר גם למוסדות, גם לסטודנטים, גם לאגודות הסטודנטים.

<גלעד ארדיטי: בסוף את התשלום הזה לאגודת הסטודנטים אי אפשר למדוד אותו תמיד בכאן ועכשיו.

<גלעד ארדיטי: מי שבסוף בא ודואג לכל מה שקורה בקמפוסים ולכל הזכויות של הסטודנטים אלו האגודות.

<גלעד ארדיטי: בעייננו זה משהו שהוא הכרחי.

<גלעד ארדיטי: אני חושב שנגעו פה בנקודה נוספת שהיא מאוד חשובה שהרבה פעמים אנחנו נוטים לשים אותה בצד.

<גלעד ארדיטי: זה באמת כל אותם תשלומים נוספים של המחברות הסריקה, אני חושב שבאמת זה השיא.

<גלעד ארדיטי: באמת יש הרבה מוסדות שנרתמו לזה והבינו שזה אבסורד וביטלו את זה, אבל גיליונות ציוניים שגובים על זה כסף ועל כל מיני דברים שאתה קם בבוקר ואתה חושב מאיפה אתה תוסיף את אותם שקלים האלה.

<גלעד ארדיטי: אני חושב שבאופן כללי גם זה דבר שצריך להצליח להסדיר אותו.

<גלעד ארדיטי: שוב, יש אגודות ומוסדות שבהם יש יחסים טובים עם הסטודנטים ואז יורדים הדברים האלה ויש מוסדות שלא יורדים הדברים האלה.

<גלעד ארדיטי: אגב, לרוב דווקא באוניברסיטאות כן האגודות מצליחות להתאזן עם המוסד.

<גלעד ארדיטי: דווקא המוסדות היותר קטנים שהם בפריפריה בדרך כלל שם יותר קשה.

<גלעד ארדיטי: אני חושב שזה משהו שהוא - - -

מירב בן ארי: כי הכוח שלהם מול המוסד הוא הרבה יותר - - -

איציק שמולי: כי באים לאגודה ואומרים: 'אם את לא חותמת אין דמי חבר השנה' והאגודה חייבת לפעול השנה - - -

<עזריאל צפר: זה לא חוקי.

<גלעד ארדיטי: זה באמת הבסיס של המשא ומתן.

<גלעד ארדיטי: דמי רישום, שוב זו אחת הדוגמאות - - -

איציק שמולי: כל הדוחות החודשיים בלי כל הנתונים המלאים של הפנסיה, זה לא חוקי.

מירב בן ארי: תודה רבה גלעד ארדיטי.

מירב בן ארי: נרי אזוגי סמנכ"ל כספים.

מירב בן ארי: בבקשה תתייחס.

<נרי אזוגי: אני סמנכ"ל כספים אוניברסיטת תל אביב.

<נרי אזוגי: כפי שנאמר כאן, אנחנו פועלים מכוח אותן וועדות ציבוריות שקבעו את הנושאים של הסדרי שכר הלימוד והתשלומים הנלווים.

<נרי אזוגי: למעשה, ב-20 שנה האחרונות אנחנו פועלים מכוח וועדת מלץ ואנחנו גובים את התשלומים הנלווים בהתאם המלצות הוועדה.

<נרי אזוגי: קרי, אנחנו כל שנה או שנתיים, לפי תוקף ההסכם, אנחנו יושבים עם אגודת הסטודנטים, עם יושב ראש האגודה, פועלים בשקיפות מלאה.

<נרי אזוגי: קרי, מראים את ההוצאות בפועל.

<נרי אזוגי: אגב, בנושא דמי אבטחה, אנחנו נדרשנו מכוח "חוק חופש המידע" לפני מספר על ידי עיתון כלכליסט להציג את כל הנתונים.

<נרי אזוגי: אנחנו הצגנו את עלויות האבטחה שלנו בחמש השנים האחרונות.

<נרי אזוגי: מיותר לציין את מה שקורה בתחום האבטחה.

<נרי אזוגי: עמיתי פה מהעברית אולי יפרט את מה שאנחנו עוברים כגופים מונחים על ידי המשטרה, שמנחים אותנו בלי לשלוח צ'ק בדרך.

<נרי אזוגי: אנחנו נאלצים להתמודד עם האירועים הביטחוניים שהמדינה מתמודדת איתם היום באמצעים שלנו.

<נרי אזוגי: בסופו של דבר אנחנו מדברים על שאלת משאבים.

<נרי אזוגי: המוסדות להשכלה גבוה הם גופים נתמכים, בין 60% ל-65% מהתקציב שלהם מגיע מהמדינה.

<נרי אזוגי: אם המדינה תיקח את עלויות האבטחה אז כמובן שאנחנו לא נגלגל אותן על התלמידים ועל הסטודנטים.

<נרי אזוגי: התלמידים בסופו של דבר הם הלקוחות שלנו.

<נרי אזוגי: גם כל הנושאים שהם מצודקים מבחינתנו, כל צווי ההרחבה בנושא העסקת עובדי אבטחה שהעלו את ההוצאות ביותר מ-15% מלפני שנתיים.

<נרי אזוגי: שוב, כל האבטחות מעלות את עלויות האבטחה.

<נרי אזוגי: שכר הלימוד, מישהו פה יודע ששכר הלימוד ירד בשנה האחרונה ורק הירידה הזאת בשכר הלימוד בשנה האחרונה הורידה מהתקציב שלנו כמיליון שקל?

מירב בן ארי: זה רק חברי כנסת.

<נרי אזוגי: ואנחנו לא העלנו את דמי האבטחה באופן קורלטיבי.

<נרי אזוגי: שוב, השאלה בסופו של דבר היא שאלה של משאבים.

<נרי אזוגי: אני חושב שוב, כל מה שנאמר כאן - - -

מירב בן ארי: תסביר לנו.

<נרי אזוגי: שכר לימוד צמוד למדד ובשנה האחרונה הוא ירד.

<נרי אזוגי: הוא ירד בערך ב-30 שקל.

<נרי אזוגי: באוניברסיטה תל אביב בלבד זה מיליון שקל פחות.

<נרי אזוגי: עיקר ההוצאות של האוניברסיטאות זה עלויות שכר- -

מירב בן ארי: יש שנים שהמדד גם עולה, אתה יודע.

<נרי אזוגי: נכון, אבל עלויות השכר, זאת אומרת ש-70% מתקציב האוניברסיטה הוא שכר.

<נרי אזוגי: עלויות השכר צמודות להסכמי שכר, כולם ריאליים.

<נרי אזוגי: שוב, אני חושב שיש לנו כאן בעיה עם כמה מוסדות קטנים סוררים שעוסקים באיזו גבייה אפורה ובהם צריך לטפל.

<נרי אזוגי: האוניברסיטאות ככלל עובדות בשקיפות עם האגודות, הן עובדות בצורה מבוקרת.

<נרי אזוגי: חבר הכנסת שמולי, לעניין הדוחות הכספיים, אנחנו עובדים לפי כללי ות"ת.

<נרי אזוגי: יושב ראש אגדות הסטודנטים נמצאת - - -

איציק שמולי: גם ות"ת חטף ביקורת בדוח מבקר המדינה על הפנסיות.

איציק שמולי: אני לא רוצה ללכת לעולם של הפנסיה.

<נרי אזוגי: לעניין הפנסיה, למרות שזה לא במאזן זה נמצא כביאור בדוחות הכספיים.

<נרי אזוגי: אנחנו בוועד המנהל של האוניברסיטה, אני מציג אישית שלושה שקפים עם ההתחייבות האקטוארית של האוניברסיטה.

<נרי אזוגי: יו"ר האגודה ויו"ר ארגון העובדים נמצאים אצלנו בוועד המנהל - -

איציק שמולי: אמרתי שזה מצב נדיר.

<נרי אזוגי: והכול בשקיפות - -

איציק שמולי: זה לא המצב בכל האוניברסיטאות.

מירב בן ארי: רגע.

מירב בן ארי: אדוני, אנחנו רוצים לדעת מבחינת גבייה שאתם גובים מהסטודנטים חוץ מדמי שמירה שזה 500 שקל מסטודנט, מה עוד?

<נרי אזוגי: אנחנו גובים את דמי הרווחה, 310 שקל.

מירב בן ארי: דמי הרווחה as is מועברים לאגודה?

<נרי אזוגי: 78% מועברים לאגודה והיתרה - - -

מירב בן ארי: ושאר הכסף?

<נרי אזוגי: באוניברסיטה.

<נרי אזוגי: גם האוניברסיטה מקיימת פעילות רווחה במסגרת הדיקנט, פעילות מאוד ענפה: פעילות של מלגות, סיוע לסטודנטים, פסיכולוג לסטודנטים, המון עליות שהן הרבה הרבה מעבר לעלויות שאנחנו גובים מהסטודנטים בתחום הרווחה.

מירב בן ארי: רגע, 22% מדמי הרווחה שסטודנט משלם הולכים בעצם לטובת המוסד כאשר הוא מפעיל כל מיני פעילויות לטובת הסטודנטים כמו: מלגות - - -

<נרי אזוגי: מלגות, הלוואות, פסיכולוג, שירותי סיוע, כל מה שהסטודנט צריך, מרכז לפיתוח קריירה.

מירב בן ארי: אני שואלת, למה בעצם שלא שתעביר להם והם יתנו את המלגות, את הפסיכולוג?

<גלעד ארדיטי: אני חושב שזה משהו היסטורי.

<גלעד ארדיטי: אני חושב, אני אענה פה מה שאני חושב.

<גלעד ארדיטי: אני חושב שהרעיון היה - - -

מירב בן ארי: מה אתה חושב על הנקודה הזאת של ה-100%, שאתם תיקחו את זה על עצמכם?

<גלעד ארדיטי: אני חושב שמה שהיה בזמנו, שדיקנט הסטודנטים זה הגוף.

<גלעד ארדיטי: זאת אומרת, גם האוניברסיטה צריכה לקחת אחריות.

<גלעד ארדיטי: אני מסתכל 40 שנה אחורה, גם האוניברסיטה צריכה לקחת אחריות על מה שקורה לרווחת הסטודנטים ולכן יצרו את דיקנט הסטודנטים.

<גלעד ארדיטי: שוב פעם אני אומר, בעיניי במקרה הזה - - -

מירב בן ארי: אני רוצה לומר משהו, בלא מתוקצבות דיקנט הסטודנטים הוא על חשבון - -

<גלעד ארדיטי: בסדר, הם לוקחים 40 אלף שקל.

מירב בן ארי: נכון.

מירב בן ארי: אבל לפחות הם לא משיתים את זה על הסטודנט.

מירב בן ארי: למה דיקנט הסטודנטים צריך להיות על הסטודנטים.

מירב בן ארי: זה מוסד של האוניברסיטה.

<גלעד ארדיטי: אני לא אומר שזה צריך להיות על הסטודנטים.

<גלעד ארדיטי: אני רק אמרתי כשאת שואלת למה - - -

מירב בן ארי: אני שואלת אותך מה הגישה שלך על זה שאתה לוקח את הדברים של האוניברסיטה ועושה את המלגות ואת הפסיכולוג ואת ה- - -

<גלעד ארדיטי: אמרתי את זה קודם, אם אנחנו חושבים שצריך לייצר היום הסכם שבתפיסתו בסוף הסכם קיבוצי שיעשה יישור קו בתוך הקמפוסים בארץ.

מירב בן ארי: ג'בארין אני נותנת לך מיד.

מירב בן ארי: אני רק רוצה להבין את הנקודה שלך.

מירב בן ארי: מה זאת אומרת יישור קו?

מירב בן ארי: אתה אומר ש-100% דמי רווחה צריכים להיות אצל האגודה ואתם תיקחו את מה שהוא עושה?

<גלעד ארדיטי: יש דברים שאגודות - -

מירב בן ארי: אתה לא אומר.

<גלעד ארדיטי: יש דברים שבעיניי האגודות לא צריכות לקחת.

<גלעד ארדיטי: בסופו של דבר הסכום שהיום הסטודנטים משלמים למוסדות הוא זניח.

<גלעד ארדיטי: אם באוניברסיטת תל אביב מדברים על 60 שקל, מדברים בסוף על מיליון.

<גלעד ארדיטי: לא, את לא מדברת על סכום זניח - - -

מירב בן ארי: כמה דמי חבר של הסטודנט באוניברסיטת תל אביב, 350?

<גלעד ארדיטי: 310 שקל.

<גלעד ארדיטי: 66 שקלים הולך למוסד ו-200 ומשהו עובר לאגודה.

מירב בן ארי: זה מה שאני שואלת, לא קיבלתי תשובה ממך.

מירב בן ארי: בבקשה חבר הכנסת ג'בארין.

יוסף ג'בארין: גם מהכרות שלי עם הנושא, הכרות קודמת וממה שאני שומע כרגע, נראה לי שנוצר מצב של עמימות כזו שבינתיים מי שיכול לסבול ממנה הם רק הסטודנטים.

יוסף ג'בארין: מהעמימות הזאת כבר לא ברור מה בדיוק שכר הלימוד, על מה הוא נותן תשובה ולכן זה מאפשר הרבה שיקול דעת לאוניברסיטה ואולי גם לאגודות להכניס כל מיני דברים.

יוסף ג'בארין: אני אומר כאן, שלא ברור מלכתחילה שהם אומרים להיות שם.

יוסף ג'בארין: שאלת אותו למשל למה דיקנט צריך להיות מגולגל על הסטודנטים ולמה השמירה צריכה להיות על סטודנטים ואם היא מגולגלת לסטודנטים למה 500 שקל וכו' וכו'.

יוסף ג'בארין: מה הוא עונה, שירותים כך ושירותים כך.

יוסף ג'בארין: יכול להיות שאם אני שומע את גלעד נכון, תתקן אותי, יכול להיות שהגיע הזמן להבהיר את הנקודות האלה.

יוסף ג'בארין: כלומר, להבהיר מהם השירותים שאפשר להוסיף אותם על שכר הלימוד ואיפה נוצר הבלבול.

<גלעד ארדיטי: נוצר מצב, נגעו גם קודם, שיש תשלומים נוספים ויש מחברות בחינה, איתם פשוט צריכים לעשות איזה איזון.

<גלעד ארדיטי: עם כל - - -

יוסף ג'בארין: השאלה מחברות נוספות.

יוסף ג'בארין: מי יחליט אם מחברות נוספות?

יוסף ג'בארין: זה לא חלק אינטגרלי משכר הלימוד, או שעכשיו איפה עובר קו הגבול.

יוסף ג'בארין: למה שמירה לא?

מירב בן ארי: הוא צודק.

<גלעד ארדיטי: אני אומר, בסופו של דבר אני מבחנתי, הכול צריך להיות על זה.

<גלעד ארדיטי: חשוב לי להגיד פה, אנחנו לא יכולים לפנות רק לאוניברסיטאות כי בסוף יש את הרגולטור ואנחנו צריכים - - -

יוסף ג'בארין: בסדר גמור.

יוסף ג'בארין: אנחנו פונים גם אליהם.

יוסף ג'בארין: אני אומר שאי הבהירות הזאת, בעצם כשמעלים שכר לימוד מבלי להצהיר על כך.

מירב בן ארי: אתה עוד רוצה לומר משהו.

מירב בן ארי: אני רוצה לשמוע את המל"ג.

<נרי אזוגי: אני חוזר שוב, השאלה היא שאלה של משאבים.

<נרי אזוגי: בואו נדבר רק בשתי מילים על כלכלה של אוניברסיטה.

<נרי אזוגי: שכר הלימוד בתוך תקציב אוניברסיטת תל אביב, באוניברסיטאות הגדולות זה פחות או יותר אותו דבר, הוא בערך 14% מתקציב האוניברסיטה.

<נרי אזוגי: רוב התקצוב שלנו מגיע מהמדינה.

<נרי אזוגי: אם המדינה תבוא ותגיד שהיא לוקחת על עצמה את הנושא של - - -

מירב בן ארי: לא.

מירב בן ארי: לא.

מירב בן ארי: זה לא רלוונטי.

מירב בן ארי: המדינה לא תיקח על עצמה בדיוק כמו שהמדינה- - -

<נרי אזוגי: שלא תיקח את זה, אבל אנחנו מדברים שוב - - -

מירב בן ארי: היא לא צריכה לאבטח את האוניברסיטה, היא לא צריכה לאבטח כל מכללה - - -

<נרי אזוגי: השאלה אם ב-10,198 שקל, זה שכר הלימוד לתואר ראשון, אפשר להכניס את כל הדבר הזה.

<נרי אזוגי: זה הכול.

<נרי אזוגי: אנחנו בעד לתת את כל השירותים האלה, אבל בסופו של דבר כל המוסדות להשכלה גבוהה - - -

מירב בן ארי: להתוות את הדיון הזה לעניין דמי שמירה הוא בעיניי לא נכון ואני אסביר למה.

מירב בן ארי: תכף אנחנו נשמע את ההתייחסות של המל"ג.

מירב בן ארי: דרך אגב, גם אתה התייחסת לזה בתחילת דברייך.

מירב בן ארי: צריך להיות כאן, זה מה שאומר חבר הכנסת שמולי, איזה קו מנחה.

מירב בן ארי: א', לא יכול להיות שמוסדות גובים מהסטודנטים כל מיני אקסטרות כמו ששמענו, ממחברות בחינה לדמי עציצים, לא משנה.

מירב בן ארי: צריך להיות קו וצריך המל"ג, בשביל זה נשמע אתכם.

מירב בן ארי: תגידו מי מפקח על מה במוסד אקדמי, אני לא מדברת על הלא מתוקצבות, על המתוקצבים מי מפקח מה הם לוקחים מהסטודנטים?

מירב בן ארי: כי את זה אנחנו יודעים מוועדת מלץ, כל הנושא הזה הוא וולונטרי והכול צריך להיות בהסכמה.

מירב בן ארי: עכשיו יתייחסו נציגי המל"ג לשאלות שהעלתה הוועדה.

מירב בן ארי: א', מי מפקח.

מירב בן ארי: ב', מה האפשרות היום, יכול להיות שהאגודות לא תרצנה את זה, האם אנחנו לפחות יכולים לתת את האפשרות לאגודה לנהל את דמי הרווחה ב-100%?

מירב בן ארי: זה מה שאני שואלת באמת כשאלה של הוועדה.

מירב בן ארי: בבקשה, מי מתייחס מהמל"ג, שיציג את שמו לפרוטוקול.

<אורנן בודם: אני אורנן.

<אורנן בודם: מרכז תחום חברה והקהילה במכינות.

מירב בן ארי: אורנן בודם מאגף התקצוב.

<אורנן בודם: כן.

<אורנן בודם: ראשית, דוח מלץ באמת מתייחס רק לדמי רווחה ואבטחה שחתמו עם האגודות.

<אורנן בודם: במידה ויש לאגודות קשיים לחתום עם המוסד פונים אלינו, בדרך כלל לא נתקלנו בפניה.

<אורנן בודם: לפני שנתיים הייתה מאריאל באיזה נושא, עזרנו להם לפתור את זה.

<אורנן בודם: אם יש אגודות, כמובן כשהן לא מגיעות לאיזה הסכם, הן יכולות לפנות להתאחדות והתאחדות אלינו או ישירות אלינו.

<אורנן בודם: אני לא זוכר פניה כזאת של אגודה שלא הצליחה להגיע להסכם עם המוסד או שהמוסד לחץ אותה.

מירב בן ארי: אני, לי דווקא הגיעה פנייה כזאת במקרה.

מירב בן ארי: הגיעה פנייה מאוניברסיטה, לא אגיד את השם, והם מאוד מאוד כלי לסחטנות, גם ההתאחדות יכולה להעיד שזאת לא הפעם הראשונה שזה קורה.

מירב בן ארי: בוא, אל תהייה כל כך נאיבי.

<אורנן בודם: לא.

<אורנן בודם: לא.

<אורנן בודם: אם תגיע אלינו פנייה או מהתאחדות או - - -

איציק שמולי: אורנן, זו בדיוק הסיבה שאתם צריכים לעשות בדיקה יזומה ולא לחכות.

איציק שמולי: תאר לעצמך שאם מוסד כלשהו בא לאגודה ותופס אותה בגרון, סליחה על הביטוי, אז אותה אגודה לא תרים לך ותאמר: 'שמע, יש פה בעיה'.

איציק שמולי: נכון?

איציק שמולי: האם המל"ג יודעת להגיד היום שהכול 100% ב-60 וכמה מוסדות מתוקצבים?

<אורנן בודם: קודם כל במוסדות המתוקצבים אנחנו כן עוקבים, כן עוקבים אחרי הדוחות ו- - -

איציק שמולי: מה זה עוקבים, נעשתה בדיקה מאז אוקטובר או לא?

<אורנן בודם: כל הדוחות הכספיים, אם זה לא הופיע שם אנחנו לא יכולים לדעת.

<אורנן בודם: אם לא הגיעו פניות ציבור - - -

<חן אבישר: אנחנו עובדים לפי פניות.

<חן אבישר: אם מגיעה אלינו פנייה מסוימת אנחנו בודקים אותה לעמוק עד סוף.

<חן אבישר: אנחנו לא מניחים לה עד שאנחנו לא מגיעים לחקר האמת.

<חן אבישר: אם אנחנו באמת מוצאים איזו חריגה אנחנו פונים למוסד והוא מתקן אותה.

איציק שמולי: אבל אם לצורך העניין יש קמפוס קטן בשטח, מן הסתם גם במספר הסטודנטים, שגובים בו נגיד משהו כמו 70% או 75% ממה שגובים באוניברסיטת תל אביב, זה לא מדליק לאף אחד במל"ג נורה אדומה?

<אורנן בודם: זה צריך להגיע דרך האגודה.

איציק שמולי: לא.

איציק שמולי: זה לא, זה לא.

איציק שמולי: אם השטח של אותה מכללה זה בערך בניין בתוך אוניברסיטת תל אביב ואתה אומר שאתה לא תפעל עד שלא מגיעה תלונה זה לא בסדר.

איציק שמולי: אתה הרגולטור, אתה אמור לפעול גם מתוך יוזמה ולא רק כשאתה מקבל תלונות.

איציק שמולי: אתה לא הוועדה לפניות הציבור, אתה רגולטור.

<חן אבישר: המוסדות להשכלה גבוהה יש להם חופש אקדמי - - -

איציק שמולי: אני יודע ואני יודע ש- - -

מירב בן ארי: החופש האקדמי הזה פה הוא יכול - - -.

מירב בן ארי: בשם החופש האקדמי אסור לעשות שום דבר.

ענת ברקו: אנחנו בעבר שמענו שבמסגרת החופש האקדמי אפשר לקלל סטודנטים.

ענת ברקו: זה היה בשבוע שעבר.

ענת ברקו: הכול בשם החופש האקדמי.

מירב בן ארי: העניין הזה פה שאתם נותנים למוסדות חופש אקדמי לטוב ולרע, מה שאתם עושים, אתם פשוט מסירים, מסירים את האחריות.

מירב בן ארי: תסיים וארדיטי תתייחס.

<חן אבישר: הוא נותן להם את החופש להגיע להסכם עם אגודת הסטודנטים.

מירב בן ארי: אבל מי מפקח?

<חן אבישר: אבל זה גוף עצמאי.

<גלעד ארדיטי: אני חושב שמה שמנסים להגיד, שבסופו של דבר הות"ת מפקחת.

<גלעד ארדיטי: למוסדות יש עצמאות, את צודקת, עצמאות כלכלית ועצמאות אקדמית.

<גלעד ארדיטי: הות"ת בסופו של דבר מפקחת גם על העצמאות הזאת.

<גלעד ארדיטי: לצורך העניין, מחר בבוקר יש בעיה בוועד המנהל, בשנה שעברה הייתה בעיה בוועד המנהל של אורט בראודה, אז ות"ת ומל"ג נדרשו לנושא, הרימו את הדגלים ואמרו: 'אתם תשנו את 1,2,ו-3'.

<גלעד ארדיטי: אותו דבר זה מה שנאמר פה.

<גלעד ארדיטי: אני יכול לתת לדוגמה של משהו שעלה לי תוך כדי השיחה, בסופו כשממנים, מנכ"ל מוסד יצטרך לחתום על מסך שאומר זה סכום האבטחה ואני מתחייב שכל סכום האבטחה יוצא על אבטחה'.

<גלעד ארדיטי: בסדר, 'שלא גביתי סכום עודף מהסטודנטים שהלך לא לאבטחה אלא שכל הכסף שגביתי', ולהעביר אותו לות"ת.

<גלעד ארדיטי: אז זה ישנה פתאום את התמונה כי מנכ"ל מוסד לא ישקר בנושא הזה.

<גלעד ארדיטי: אבל כשזה נשאר רק בזה שהוא צריך לסגור משהו עם האגודה, אז מה לעשות, לא כל האגודות מספיק חזקות מול כל אחד ממנכ"לי המוסד.

<גלעד ארדיטי: אני נותן סתם דוגמה.

<גלעד ארדיטי: אני מסכים אתך שבסוף צריך לשמור על העצמאות של המוסד, אבל זו דוגמה למנגנון פיקוח.

מירב בן ארי: מה שיותר מטריד את הוועדה, גם ממה ששמענו מהחברים פה בוועדה, שבסוף מי שנפגע זה בעיקר אותם סטודנטים במוקמות מוחלשים יותר שבהם אין להם את הכוח.

מירב בן ארי: אגב, הפנייה שהגיעה אלי ולא משנה מאיפה, דווקא היא ממקום שהוא מאוד מוחלש.

מירב בן ארי: לבוא ולהגיד: 'לא ידענו לא שמענו', אני לא יודעת, זה לא רק זלזול, מבחינתי יש לכם אחריות.

מירב בן ארי: למה אתם מתערבים רק במקומות שנוח לכם?

מירב בן ארי: כל פעם שיש התערבות של המל"ג זה רק במקומות שנוח וידוע.

מירב בן ארי: הוועדה כאן באה ומציפה דברים, כן אתם צריכים לבוא ואתם תעשו את זה כי אני אתן לכם הנחיה כזאת.

מירב בן ארי: אתם יודעים מה, מדגמית, מדגמית לבחון כמה המוסדות האקדמיים שונים, ולא רק כפניית ציבור.

מירב בן ארי: את יודעת מה, למה שראש אגודת הסטודנטים במקום יפנה אליך בכלל, למה?

<חן אבישר: כי פונים.

איציק שמולי: את יודעת שיש ראש אגודות בארץ, אני לא אומר את זה לזלזול, כשתגידי להם את המילה מל"ג הם לא ידעו מה זה אומר בכלל.

איציק שמולי: אז מה, אז מה?

<חן אבישר: עובדה שפונים, יש פניות.

איציק שמולי: אז יש פניות, מתי הייתה הפנייה האחרונה?

מירב בן ארי: מתי ועל מה.

<חן אבישר: כל הזמן יש פניות בנושאים כאלה.

מירב בן ארי: את נציבת פניות הציבור?

מירב בן ארי: ספרי לנו, האירי את עיניי הוועדה.

<מיכל פרי: יש פניות בכל מיני תחומים של סטודנטים.

<מיכל פרי: במקום שאנחנו מוצאים שהמוסד גובה שלא בהתאם או שנראה לנו לכאורה שהוא מוגזם לחלוטין, אנחנו פונים למוסד וכמובן יוצאות הוראות בעניין הזה.

מירב בן ארי: האם את יכולה לתת לוועדה דוגמה?

<מיכל פרי: אתן לך דוגמה של הנחיות שיצאו מהמל"ג בעקבות פניות ציבור שקשורות לכל מיני תשלומים של סטודנטים.

<מיכל פרי: אחת, ב-2014 יצאה הוראה בכל העניין של גביית תשלום עבור ערכות הרשמה שדיברה עליהן חברת הכנסת ברקו.

<מיכל פרי: הגבלנו את ערכת ההרשמה בעין, הגבלנו את ערכת ההרשמה באינטרנט – מל"ג הוציאה הנחייה.

<מיכל פרי: כל העניין של מתן פטורם מקורסים שנלמדו במוסדות להשכלה גבוהה אחרים, דובר עליהם ב"מלץ".

<מיכל פרי: מל"ג הרחיבה את זה להכרה באותו מוסד.

<מיכל פרי: זאת אומרת, מלץ אומר שמתן פטור מקורסים שנלמדו במוסדות אחרים, מל"ג הרחיבה את זה למתן פטור גם אם נלמד הקורס באותו מוסד.

<מיכל פרי: ב-2014 שוב יצא עניין של רישום של בחינה במועד ב'.

<מיכל פרי: המוסדות בעצם גבו מהם קנס - -

מירב בן ארי: למה?

<מיכל פרי: מי שנרשם למועד ב' ולא הגיע.

<מיכל פרי: הקנס היה מאוד מאוד גבוה.

<מיכל פרי: זה הגיע דרך פניות ציבור ועלה למעלה - - -

מירב בן ארי: וזה בוטל?

<מיכל פרי: אנחנו הגבלנו את זה.

<מיכל פרי: הגבלנו את זה ל-50 שקל.

<מיכל פרי: מוסדות גבו 200,300 שקלים עבור הדבר הזה.

מירב בן ארי: 50 שקל, סטודנט שנרשם למועד ב' ולא הגיע?

מירב בן ארי: <קריאה:> כן, הם התארגנו בשביל זה, הביאו מחברת בחינה - - -

מירב בן ארי: לפעמים אני מודה לעצמי שלמדתי במוסד לא מתוקצב.

מירב בן ארי: באמת.

מירב בן ארי: מה עם מועדי ג', גם משלמים עליהם, אולי זה כפל קנס?

ענת ברקו: ממתי התחילו לקחת כסף עבור מועדי ב'.

מירב בן ארי: כשהזמינו כיתה.

מירב בן ארי: זה לא בתוך האוניברסיטה, הזמינו אולם מיוחד במכרז הכנסים.

מירב בן ארי: מה, זה לא גם ככה באוניברסיטה?

ענת ברקו: ממתי התחילה התופעה הזאת?

<מיכל פרי: אנחנו הוצאנו את ההנחיה באפריל 2014 - -

ענת ברקו: זאת אומרת שזה משהו חדש.

מירב בן ארי: לא.

מירב בן ארי: ההנחיה יצאה אחרי שהגיעה תלונה.

מירב בן ארי: היא לא יודעת כמה זמן זה חל.

ענת ברקו: כי כנראה זה פרץ כבר כמה שנים.

מירב בן ארי: עמית ניצן.

מירב בן ארי: בבקשה.

<עמית ניצן: עמית ניצן, אני מנהל אגף ורישום תלמידים באוניברסיטת תל אביב.

<עמית ניצן: אני רוצה להתייחס לשני דברים.

<עמית ניצן: אחת לסוגיה שהועלתה כרגע.

<עמית ניצן: באוניברסיטת תל אביב ולמיטב ידיעתי גם באוניברסיטאות האחרות אין גביה על שמירת מקומות למועד ב' ולמועד ג'.

<עמית ניצן: זה לגבי האוניברסיטאות.

<עמית ניצן: אני רוצה להתייחס לסוגיה של השקיפות ולפני זה תיקון, אומנם חבר הכנסת שמולי תיקן, אוניברסיטת תל אביב לא גונבת, היא פועלת על פי החוק ועל ההסכמים.

<עמית ניצן: נושא השקיפות בדמי הרווחה, גם אצלנו, אני יודע בוודאות שגם בבן גוריון ולמיטב ידיעתי גם באוניברסיטאות אחרות, כל המידע על האפשרות לוותר על דמי רווחה מראש נמצאת באתר האינטרנט, במכתב שנשלח מראש לסטודנטים, במידע האישי.

<עמית ניצן: השנה באוניברסיטת תל אביב הוספנו אפשרות, כי אנחנו מאמינים בשקיפות ואנחנו מאמינים בזה שסטודנט צריך לעשות את הכול והוא לא צריך שאנחנו נעשה בשבילו, הוא יכול לגשת למידע האישי.

<עמית ניצן: אגב, הוא מקבל לפני תחילת שנת לימודים הפנייה למידע האישי כדי להגיד לנו האם בכלל הוא מתכוון ללמוד בשנה הבאה.

<עמית ניצן: אם כן איך הוא מתכוון לשלם את שכר הלימוד כדי שנדע אם לשלוח שוברים או לא.

<עמית ניצן: שם הוא גם יכול לראות את האפשרות לוותר על דמי רווחה.

<עמית ניצן: אז לבוא וטעון שאין שקיפות, לפחות באוניברסיטאות יש.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: אני רוצה רגע את אביטל גלוזמן, סטודנטית באוניברסיטה העברית.

<אביטל גלוזמן: היי, אני אביטל, סטודנטית מהעברית שנה ג' בתואר הבוגר שלי ושנה א' בתעודת הוראה, זה נחשב לתואר מתקדם.

<אביטל גלוזמן: אני רוצה להתייחס לכמה דברים שדיברו כאן.

<אביטל גלוזמן: בנושא האבטחה, 500 זה לא הסכום הגבוה ביותר.

<אביטל גלוזמן: הבאתי את החשבונית שלי, אני שילמתי 550 - - -

מירב בן ארי: באוניברסיטה העברית.

<אביטל גלוזמן: העברית.

<אביטל גלוזמן: בנושא רווחה, בעצם התשלום שלנו מתחלק, יש לנו שכר לימוד, הוצאות אבטחה כמו שאמרתי, 550 שקל.

<אביטל גלוזמן: יש לנו הוצאות רווחה – לפי המידע שאנחנו מקבלים התשלום הוא 120 שקל לטובת מסרונים שאנחנו מקבלים על ביטול שיעורים או - - -

מירב בן ארי: 120 שקל על מסרונים?

מירב בן ארי: הם כנראה לא ידעו שהשר כחלון עשה רפורמה בסלולר.

<אביטל גלוזמן: בנוסף חשוב להגיד שסטודנטים - - -

מירב בן ארי: השנה, 120 שקל לשנה למסרונים?

מירב בן ארי: שיתחילו להשתמש וואטסאפ וזה בכלל חינם.

<אביטל גלוזמן: כמו כן חשוב להגיד שסטודנטים שהטלפון שלהם לא מתקדם ואין להם את הפתיחה, אני לא טובה בטכנולוגיה, הם לא מקבלים אותה.

<אביטל גלוזמן: יש סטודנטים שאין להם טלפון מתקדם.

<אביטל גלוזמן: הוצאות האגודה, לטובת האגודה שלנו אגיד שהן באמת ירדו - -

מירב בן ארי: רווחה, כמה כסף?

<אביטל גלוזמן: אפשר להגיד שזה קצת מצחיק כי בשנה שעברה לא היה רווחה ושילמנו 321 לאגודה, כנראה היא גם כללה את כל ההוצאות הרווחה שאנחנו לא יודעים עליהן - - -

<גלעד ארדיטי: לא.

<גלעד ארדיטי: בשנה שעברה זה שילוב של האגודה ושל האוניברסיטה.

מירב בן ארי: והשנה?

<אביטל גלוזמן: השנה זה פוצל ויש לנו 230 לאגודה ויש לנו 120 לתשלומי רווחה שזה הולך לאוניברסיטה.

<אביטל גלוזמן: דבר שני, גם לומר לזכות האגודה אצלנו, חוברות הבחינה שבדרך כלל אנחנו משלמים עליהן, מי שכן חבר אגודה והוא כבר שילם את הסכום הגדול בתחילת השנה כן מקבל אותן בחינם, מי שלא עדיין משלם עליהן.

<אביטל גלוזמן: זאת אומרת, אם אני לא חברת אגודה אני צריכה לשלם על בחינות.

מירב בן ארי: על מחברת בחינה.

<אביטל גלוזמן: כן, כדי לראות מה עשית, למה בעצם הורידו לך נקודות כי אחרת יש לך רק ציון.

<אביטל גלוזמן: בנוגע לשכר הלימוד שירד ב-30 שקלים שאדוני אמר, אומנם הוא ירד, אבל בסוף התואר או באמצע התואר כדי שאני אתקבל לעבודה הייתי צריכה להגיש חוברת ציונים והיא גם עולה 30 שקלים.

מירב בן ארי: החזרת את חובך לחברה.

<אביטל גלוזמן: בדיוק כך.

<אביטל גלוזמן: בנוגע לוויתור על דמי רווחה שבעצם שהם טוענים - - -

איציק שמולי: 30 שקלים, על מה?

<אביטל גלוזמן: גיליון ציונים חתום על ידי האוניברסיטה.

איציק שמולי: מה, להדפיס אותו כאילו?

מירב בן ארי: להדפיס ולשים חתימה.

<אביטל גלוזמן: כן.

<נרי אזוגי: שלושה עותקים בחינם ולפי מה - - -

איציק שמולי: לא אמרנו בחינם.

מירב בן ארי: לא.

מירב בן ארי: לא.

מירב בן ארי: שלושה העתקים בחינם?

<נרי אזוגי: מקבלים, כן.

מירב בן ארי: לקבל שלושה העתקים בחינם?

<נרי אזוגי: מקבלים שלושה העתקים בחינם.

<אביטל גלוזמן: ממני דרשו ישר ואז בעצם כעסתי וקיבלתי בחינם.

<נרי אזוגי: עם התואר מקבלים שלושה העתקים.

<אביטל גלוזמן: אני מניחה שלא כולם כועסים מההתחלה.

<אביטל גלוזמן: בנוגע לוויתור דמי רווחה, זה נכון, באמת אפשר לוותר עליהם.

<אביטל גלוזמן: אבל, זה אחרי ששילמתי את כל הסכום, יש לי שבועיים שאני יכולה לוותר עליהם.

<אביטל גלוזמן: אם אני מפספסת וגם אם אני לא השתמשתי, או בעצם השתמשתי במשהו שהאגודה נותנת לי אז אני לא יכולה לקבל אותם בחזרה.

<אביטל גלוזמן: יש בעצם עוד נושא שהוא לא עולה כאן והוא בעיקר לתארים מתקדמים.

<אביטל גלוזמן: תשלום שכר לימוד לתארים מתקדמים הוא כמו תואר ראשון, בעצם הוא אחוז מסוים שהמל"ג נותנת לתואר ראשון.

<אביטל גלוזמן: לשלוש שנים אתה צריך לשלם 300% בעצם של שכר לימוד.

<אביטל גלוזמן: בעצם הנקודות הזכות - - - <קריאה:> תואר שני 200.

<אביטל גלוזמן: תואר שני 200.

<אביטל גלוזמן: כן, לזה אני מתכוונת.

<אביטל גלוזמן: אני עושה תעודת הוראה במקביל ובעצם זה 100% שכר לימוד בסך הכול.

<אביטל גלוזמן: אני אתן דוגמה אישית על שכר לימוד של התעודה וזה בעצם יאיר אור על הבעיה.

<אביטל גלוזמן: תעודת הוראה בעברית עולה 14 אלף שקל, אני מעגלת, באופן כללי.

<אביטל גלוזמן: התעודה היא מקבילה ל-48 נקודות זכות.

<אביטל גלוזמן: ברגע שאת עושה 48 נקודות זכות את מקבלת את התעודה, סיימת את חובותייך.

<אביטל גלוזמן: אולם, אני בוגרת החוג לחינוך, אני בעצם מקבלת הקלות, מקבלת פטור מקורסים מסוימים והחובה שלי לעשות רק 36 נקודות זכות, אבל תעודת ההוראה שלי עדיין עולה 14 אלף שקל.

<אביטל גלוזמן: זאת אומרת, יש פה סכום גדול שאני משלמת והוא הולך לאוויר.

מירב בן ארי: זו נקודה מעניינת.

מירב בן ארי: תודה רבה על ההתייחסות שלך.

מירב בן ארי: בבקשה אדוני, רק תציג את שמך לפרוטוקול.

מירב בן ארי: שמואל דהן בבקשה.

<שמואל דהן: ראש אגף חירום וביטחון באוניברסיטה העברית.

<שמואל דהן: אני כמובן אתייחס רק לתחום הביטחון שאני ממונה עליו, אני מכיר אותו.

<שמואל דהן: הווה ידוע שהמוסדות להשכלה גבוהה, האוניברסיטאות, הם גוף מונחה על ידי חטיבת האבטחה של משטרת ישראל.

<שמואל דהן: זאת אומרת, עם כל שיקול הדעת שאני מפעיל איך להגן על הקמפוס, על ששת הקמפוסים של האוניברסיטה העברית, יש לנו שישה קמפוסים, אני בעצם מקבל הנחיות מבצעיות מחייבות מחטיבת האבטחה של משטרת ישראל: על ידי סיורים, על ידי אמצעים.

<שמואל דהן: לאחרונה, אני אראה לכם את זה בכתב, קיבלנו בכתב בקשה להתקין שערים כנגד רכב מתפרץ.

<שמואל דהן: מי שמבין קצת בתחום, זה פשוט לא יעלה על הדעת מה שהם מבקשים, אבל הם מבקשים.

<שמואל דהן: אני רוצה לומר שתקציב הביטחון והאבטחה באוניברסיטה העברית הוא למעלה מ- 31 מיליון שקל בשנה.

<שמואל דהן: אני רוצה עכשיו לתת, כי אני התכוננתי, 18,642 סטודנטים שילמו דמי אבטחה שהגיעו לסכום של 10,253 מיליון שקל.

<שמואל דהן: זאת אומרת, אגרת האבטחה שהאוניברסיטה העברית גובה מכסה פחות משליש מהעלות.

<שמואל דהן: אני לא צריך לספר נוכחים פה, אנחנו נמצאים בירושלים עם שישה קמפוסים, אחד מהם בהר הצופים שהוא מובלעת - עיסאוויה, א-טור, ואדי ג'וז – האמצעים, כוח האדם היום שאנחנו יושבים כאן, יש 80 קצינים חמושים ומאבטחים בסך הכול בכל הקמפוסים.

<שמואל דהן: תעשו חשבון כמה זה עולה - -

איציק שמולי: הדלקתי לי נורה, דווקא נתת לי רעיון.

איציק שמולי: אני רוצה לבקש מהמל"ג, אם יורשה לי גם בשם הוועדה, אני מבין שהנתונים האלה לא חסויים.

איציק שמולי: אני מבקש בשמי ואולי גם בשם וועדת החינוך לקבל את עלויות האבטחה של המוסדות להשכלה הגבוהה, החל מהמכללה הקטנה ביותר ועד האוניברסיטה הגדולה ביותר, הכול כולל הכול כולל הכול.

איציק שמולי: בסדר.

איציק שמולי: לעשות את המכפלות אנחנו יודעים.

איציק שמולי: הדבר השני אדוני שאני רוצה להגיד, תתייחסו בבקשה גם, אולי אתה בדברייך ואולי נציגי המל"ג, לעניין של יחסיות הלימודים.

איציק שמולי: כלומר, האם במוסדות להשכלה גבוהה, בכולם, בחלקם או באף אחד לא, סטודנט שלומד, כפי שאביטל אמרה, נגיד 4 שעות בשבוע - -

מירב בן ארי: אתה מתכוון כמו בוינגייט נגיד שהם באים - - -

איציק שמולי: הם באים יום בשבוע.

<גלעד ארדיטי: זה עיקרון שמדובר בדרך כלל עם אגודות הסטודנטים.

<גלעד ארדיטי: אני מודה שאנחנו מתנגדים בנושא.

מירב בן ארי: כן, כי אז אלה ישלמו יותר.

<גלעד ארדיטי: אתה תיתן למי שלומד הרבה יותר ונמצא כל היום הלימודים, לו אתה תיתן לשלם המון כסף ומי שמעט זמן - - -

מירב בן ארי: אני מסכימה.

מירב בן ארי: לא רק זה, פתאום הוא יבוא לספרייה וייהנה חמישה ימים, מי יודע שהם באים יותר.

<גלעד ארדיטי: אתה עושה איזון שבסופו של דבר הוא הכי בריא.

מירב בן ארי: הרי הם לא ישליכו את זה עליהם, בכל זאת הם אגודת הסטודנטים ואיך אנחנו, אני שותפה ואני נותנת פה גיבוי לחבר הכנסת שמולי.

מירב בן ארי: אתם תגישו לוועדת החינוך את העלויות של האבטחה.

מירב בן ארי: הוא אמר את זה פה בצורה מאוד שקופה.

מירב בן ארי: אגב, כמובן לטובת המוסד, אבל מניחה שנראה גם דברים אחרים.

מירב בן ארי: אין ספק שמה שהאוניברסיטה העברית עוברת זה לא מה שעוברת לצורך העניין מכללת כנרת, אני מניחה.

מירב בן ארי: בסדר.

מירב בן ארי: תמשיך אדוני, קטענו אותך באמצע.

<שמואל דהן: אני רוצה לומר שתחום הביטחון והאבטחה, ואני מברך על כך שנחתם הסכם קיבוצי לעובדי אבטחה שמבטיח להם פנסיה מלאה, שמבטיח קרן השתלמות לעובדי האבטחה, אלה שעומדים בשערים ובודקים הם מקבלים שכר שאני יודע לומר בוודאות, בשנתיים האחרונות השכר הזה עלה ב-30%.

<שמואל דהן: לאוניברסיטה העברית זה עלה מיליונים, ואני מברך על כך כי הם עובדים, הם עובדים קשה מאוד, הם עובדים בשמש ובקור הירושלמי והם עושים את העבודה ומגיע להם שכר ראוי והגון.

<שמואל דהן: אבל, זה מפיל את כל המעמסה הנוספת על תקציב האוניברסיטה שממילא היא מתמודדת ונמתח כמו שמיכה לכל הכיוונים.

<שמואל דהן: בתחום הביטחון באוניברסיטה העברית, ואני מכיר את זה גם באוניברסיטאות האחרות, גם אוניברסיטת תל אביב גובה פחות מאשר מההוצאות בפועל שלה.

<שמואל דהן: - - -

מירב בן ארי: אין בעיה, את זה אנחנו רוצים לבדוק.

מירב בן ארי: אנחנו צריכים לבדוק.

מירב בן ארי: אנחנו מקבלים את הדברים שאמרת ולכן אנחנו מבקשים לדעת.

מירב בן ארי: כמובן, אנחנו רוצים לדעת מה עלות האבטחה וכמה הסטודנט משלם.

מירב בן ארי: זה בעניין הזה.

<שמואל דהן: תודה רבה.

<אביטל גלוזמן: למה דמי האבטחה עלו משנה שעברה?

<אביטל גלוזמן: בשנה קודמת זה היה לנו 416 וכמו שאמרתי קודם השנה 550 שקל.

מירב בן ארי: אנחנו נבדוק בין 2015 לבין 2016, שנת הלימודים תשע"ו.

איציק שמולי: זאת אומרת שכן עלו דמי האבטחה של הסטודנטים.

איציק שמולי: זה לא נכון להגיד שהכול נפל על האוניברסיטה כפי שהצגת את זה.

<שמואל דהן: לא הצגתי שהכול נופל על האוניברסיטה.

<שמואל דהן: אני הצגתי שאחרי שזה עלה זה עדיין 30% מהעלות בפועל.

איציק שמולי: בסדר, אבל גם הסטודנטים תרמו את חלקם.

<שמואל דהן: נכון, בהחלט נכון.

מירב בן ארי: עוד מישהו מהאוניברסיטאות, מכללות רוצה להגיב?

מירב בן ארי: או.

מירב בן ארי: קיי.

מירב בן ארי: יש עוד הערות או משהו?

מירב בן ארי: בבקשה הערה אחרונה.

<עזריאל צפר: רציתי להגיד קודם משהו, רציתי לכמה דקות - - -

מירב בן ארי: אני נתתי לך לדבר.

מירב בן ארי: בבקשה שתי דקות אדוני.

<עזריאל צפר: אני הייתי הגזבר עד לפני עשרה חודשים בבר אילן.

<עזריאל צפר: כרגע אתם פשוט נגעתם בנושא, התפרצתם לדלת פתוחה אצלי.

<עזריאל צפר: אני כבר חודשיים יושב על "חוק שכר הלימוד", אני יודע מה הולך אצלך, מה הולך בהתאחדות.

<עזריאל צפר: כל אחד בכל מקום, תאמינו לי - - - <קריאה:> זה - -

<עזריאל צפר: שנייה, שנייה.

<עזריאל צפר: מי שהתמודד מולך ניתאי בר נוי, הוא חבר שלי.

איציק שמולי: דבר לעניין.

<עזריאל צפר: אני מדבר לעניין.

<עזריאל צפר: אני אראה כמה דוגמאות ואחר כך אני אגיד מה דעתי - - -

מירב בן ארי: רק לדמי - - -

<עזריאל צפר: תשלומי פיגורים.

<עזריאל צפר: בואו נדבר על דברים אחרים, למה מדברים רק על דמי אבטחה.

<עזריאל צפר: בואו נדבר - - -

מירב בן ארי: אדוני, בוא אני אסביר לך משהו.

מירב בן ארי: אני מנהלת את הוועדה הזאת.

מירב בן ארי: אולי אתה לא מכיר אותי, אני בנאדם מאוד פרגמטי, לא באתי, לא במטרה שיתנו לי פה נאומים חוצבי להבות נגד המל"ג, נגד התאחדות לבד או ביחד.

מירב בן ארי: אם אדוני רוצה להתייחס לעניין הנלווים מוזמן.

מירב בן ארי: בבקשה הגעת במיוחד, אני לא אמנע מאדם את יומו בוועדה, אבל נא להתייחס לדברים שנאמרו כאן על ידי המציעים, זה אני ושמולי, וכמובן למה שנאמר ולא לדברים אחרים.

<עזריאל צפר: אין בעיה.

<עזריאל צפר: לגבי תשלום הנלווים, מה שאמרת דמי רווחה ודמי אבטחה.

<עזריאל צפר: הבעיה הגדולה שזה בגיבוי ההתאחדות ובגיבוי האוניברסיטאות שגובים את זה אוטומטית.

<עזריאל צפר: מה זאת אומרת, לא מודיעים במייל בצורה מפורשת, לא מודעים את זה בשום מקום.

<עזריאל צפר: אני קיבלתי את זה כהודעה בתוך מכתב, שתי שורות בסוף המכתב בפונט שהוא פחות מהפונט הרגיל, זה אצלי בבית.

<עזריאל צפר: כתוב שמי שרוצה לבטל יכול עד היום הראשון.

<עזריאל צפר: למה עד היום הראשון?

<עזריאל צפר: כל שנה א', 95% ובדקתי את זה ודגמתי את זה: במשפטים, בכלכלה, בחינוך, בהנדסה לא מודעים שהם יכולים לבטל את דמי הרווחה שלהם, הם לא מודעים לזה.

<עזריאל צפר: ההתאחדות לא עושה שום דבר בעניין הזה, לא - - -

מירב בן ארי: מה אתה אומר, כל סטודנט יודע, הרי גם היא אמרה את זה, אביטל, שדמי הרווחה אתם יודעים שהם וולונטריים לאגודה.

<עזריאל צפר: לא.

מירב בן ארי: אני יודעת שכולם יודעים.

מירב בן ארי: אומרים לך: 'אתה רוצה תשלום אתה לא רוצה אתה לא מקבל כלום'.

<אביטל גלוזמן: אולי סטודנטים שנה א' שרק מגיעים לא יודעים.

מירב בן ארי: זה לא נכון.

מירב בן ארי: אני דווקא חושבת שהקטע הוולונטרי גם אנחנו ידענו.

<עזריאל צפר: אני יכול להראות.

<עזריאל צפר: יש לי לפחות 20 מיילים כחבר מועצה ששלחו אלי, מאנשים שנה ב' וג' שהלכו - - -

מירב בן ארי: שלא ידעו שאת דמי הרווחה - - -

<עזריאל צפר: שלא ידעו שעד היום הראשון.

<עזריאל צפר: זה שזה וולונטרי הם ידעו, הם לא ידעו את התאריך, עד מתי אפשר לבטל הם לא ידעו את זה כי האגודות מסתירות את זה.

<עזריאל צפר: עכשיו אני גזבר, אני אהפוך.

<עזריאל צפר: אם אני הגזבר, האגודות מתבססות בעיקר על דמי הרווחה, בסדר.

<עזריאל צפר: תקציב של האגודה של בר אילן הוא 4 מיליון שקל, מתוכם בהערכה גסה, כ-400 אלף שקל זה ממקורות אחרים כמו הדיקנט, כמו הרב, כמו ארגון הבוגרים וגם האגודה צריכה להוריד 11 אלף שקל השנה לטובת ההתאחדות.

<עזריאל צפר: מירב, אני אומר פה משהו שהוא חידוש, השנה יש חידוש שהאגודה צריכה לשלם להתאחדות 11 אלף שקל – מה שלא היה.

<גלעד ארדיטי: רק כשתרצה עובדת תגיד.

מירב בן ארי: ארדיטי, תן לו - - -

<עזריאל צפר: בשנה שעברה הייתה קומבינה שנקראת 'דיבידנד איסתא', אני גם מכיר את הקומבינה הזאת מקרוב, שהאגודה מקבלת כביכול פיקטיבית 300 אלף שקל ומעבירה 300 אלף שקל להתאחדות ולכן היה יוצא בתקציב אפס.

איציק שמולי: אני לא יודע לאיזה מחוזות אתה הולך.

איציק שמולי: <קריאה:> בחירות.

<עזריאל צפר: מה קשור בחירות?

<עזריאל צפר: אני לא מתמודד לאף דבר.

איציק שמולי: יש לך מה להגיד לנו על - - -

<עזריאל צפר: כן, אמרתי לך.

<עזריאל צפר: אמרתי, גבייה אוטומטית, אמרתי - - -

איציק שמולי: הוא לא יודע מה הוא מדבר.

<עזריאל צפר: אני לא יודע?

<עזריאל צפר: איציק, אני - - -

מירב בן ארי: קודם כל, תפנה אליו, חבר הכנסת שמולי, זה דבר אחד.

מירב בן ארי: אדוני, אתה מתפזר.

מירב בן ארי: אתה מדבר איתי עכשיו על – מה זה קשור?

מירב בן ארי: אני דיברתי איתך בצורה יפה, אני מכבדת אנשים שבאו במיוחד לוועדה.

מירב בן ארי: האם יש לך משהו, אתה הערת כאן לעניין של הוולונטריות, הערת כאן לעניין של התאריך – זה נושא שניקח אותו בחשבון.

מירב בן ארי: מה נאמר, 'תפרוש בשיא'.

<עזריאל צפר: רק הערתי קודם, כשחבר הכנסת שמולי לא היה פה, לגבי החלוקה ש- 100% של דמי הרווחה של הסטודנטים ולגבי דמי הרווחה שלדעתי הם מאוד גבוהים.

<עזריאל צפר: ביקשתי מהקב"ט - -

מירב בן ארי: אמרת את זה.

מירב בן ארי: זה הגיע לפה - -

<עזריאל צפר: אבל עד עכשיו לא קיבלתי.

<עזריאל צפר: אני לא רוצה דוחות כספיים, אני רוצה תקציב, מאיפה יוצא כל הסעיפים האלה.

מירב בן ארי: ברור, מובן.

מירב בן ארי: ובכן חברים, זמנכם יקר לנו.

מירב בן ארי: חבר הכנסת שמולי אתה רוצה להוסיף עוד משהו לפני שאנחנו מסכמים?

איציק שמולי: דווקא בעקבות דברייך אני הייתי מבקש מהמל"ג איזו התייחסות בכתב.

איציק שמולי: היום אנחנו על האגרות, אבל אם נוכל לקבל מכם גם יש איזה קווים מנחים לגבי כל מה שקשור גם לקנסות.

מירב בן ארי: כן.

מירב בן ארי: אני מוטרדת מהעניין הזה של 120 שקל למסרונים.

מירב בן ארי: זה גם מטריד.

איציק שמולי: אני קיבלתי עכשיו, לא עכשיו אלא בבוקר, דווקא מסטודנט מאוניברסיטת בן גוריון שאיחר ברישום במערכת הממוחשבת השנה ונדרש לשלם קנס של 230 שקל.

מירב בן ארי: להירשם למוסד?

איציק שמולי: לא להירשם, להירשם לקורס.

מירב בן ארי: לקורס?

איציק שמולי: כן, יש לי את המייל, אוכל להראות.

איציק שמולי: אם אתם מהנהנים לי בראש אני יכול לקרוא לכם את המייל, אין לי שום בעיה.

מירב בן ארי: לא, לי נראה שהם צריכים לבדוק את זה אצלם.

<חן אבישר: כשתגיע אלינו הפנייה נבדוק אותה.

איציק שמולי: את כבר יודעת שיש לנו אלרגיה מהתשובה הזאת.

מירב בן ארי: את כבר הבנת שסטודנטים לא פונים אליכם.

<חן אבישר: למה, פונים ועוד איך פונים.

מירב בן ארי: לא מספיק.

מירב בן ארי: כמה פניות את מקבלת בשנה מסטודנטים?

<מיכל פרי: 2,500.

מירב בן ארי: מתוך 300 אלף.

מירב בן ארי: מה זה, זה פחות מאחוז, ולא הצטיינתי במתמטיקה.

מירב בן ארי: זה פחות מאחוז ואת אומרת לי שזה הרבה פניות?

<מיכל פרי: זה מציף הרבה נושאים.

מירב בן ארי: תשמעי, את מבינה שאין פה שום דבר הגיוני.

מירב בן ארי: כמה שנים המל"ג קיים?

מירב בן ארי: משנת 1957?

<יהודית גידלי: 1957, חוק המל"ג.

מירב בן ארי: אבל אחוז אחד בשנת 2015 או 2014.

מירב בן ארי: אחוז אחד מכלל הסטודנטים במדינת ישראל פנו אליכם בפניות ציבור.

מירב בן ארי: למרות שאת שומעת פה דברים, בואי, את יודעת מה, נראה לי שאתם צריכים לבדוק את עצמכם בעניין הזה ואפילו פה זה משעשע את הציבור.

מירב בן ארי: נהיו פה שני פלגים, אבל משהו קצת, לא הייתי אומרת לא עובד, אבל יש בעיה אם רק אחוז מהסטודנטים במדינת ישראל פונים למל"ג.

מירב בן ארי: אגב, בפניות, הייתי רוצה כי טיפלתי בזה עכשיו בוועדה אחרת בפניות הציבור.

מירב בן ארי: חבר הכנסת שמולי מה שצריך לבחון, כמה מבין הפניות שקיבלתם נמצאו כמוצדקות.

מירב בן ארי: כמה, את יודעת?

מירב בן ארי: טוב, נראה לי שאני אשלח אותך להכין קצת שיעורי בית לוועדה.

מירב בן ארי: הערות נוספות?

מירב בן ארי: כן.

מירב בן ארי: בבקשה.

<דבורה מרגוליס: דבורה מרגוליס, ועד ראשי האוניברסיטאות.

<דבורה מרגוליס: רק לעניין האחרון.

<דבורה מרגוליס: הסיבה, אולי שהמל"ג מקבל יחסית מעט פניות, הסיבה מבחינת האוניברסיטאות, אני כמובן לא אדבר בשם המכללות, יש מערכת שנותנת מענים ופתרונות בתוך המוסדות החל מאנשים שאפשר להתלונן אליהם כפניות ציבור ועד כלל הבעיות.

מירב בן ארי: דרך אגב, אין ספק שלכל מוסד, זה התפקיד שלו, יש לו פניות ציבור.

מירב בן ארי: העניין פה, שזה ברמה שאתה בעצם פונה נגד המוסד, נגד מועד ב' שעולה כסף, נגד -120 שקל על SMS אז הוא לא צריך את המוסד.

מירב בן ארי: המהות היא אחרת, המהות היא אחרת!

מירב בן ארי: מה, הוא יגיש מייל על זה שהוא שילם, כמה אמרת 50 שקל על זה שהוא לא בא לכיתה, גם כך זו כיתה באוניברסיטה ולא שלקחתם אולם אירועים לצורך הבחינה.

מירב בן ארי: תאמיני, לפעמים אני יושבת בוועדות ואני פשוט - - -

<דבורה מרגוליס: זה לא רלוונטי לגבי המכללות כי הן המכללות לא מיוצגות כאן.

מירב בן ארי: בואי, התלונה היא על המוסד, זה קצת בעייתי.

<דבורה מרגוליס: כמו שאת מקבלת חשבון מים מהעירייה ואת רוצה לערער עליו את פונה לעירייה למישהו יותר גבוה.

<דבורה מרגוליס: כך זה גם בתוך המוסד.

מירב בן ארי: אבל אם המוסד לוקח 50 על מועד ב' שסטודנט לא בא, למי הוא יפנה, למי הוא יפנה?

<דבורה מרגוליס: אולי לאגודת הסטודנטים שלו.

מירב בן ארי: אולי לאגודה, אבל אז אגודת הסטודנטים היא בעצם בסחטנות מול זה, עזבי.

<דבורה מרגוליס: חבר הכנסת שמולי, אני שוב אומרת שאם תעביר אלי את התלונה - - -

מירב בן ארי: אני אגיד לכם - - -

<גלעד ארדיטי: זה פשוט לא האנשים הנכונים במקרה הזה.

מירב בן ארי: אתה, מה שנקרא מוציא לי את הדברים מהפה.

מירב בן ארי: עמדתי להגיד את זה.

מירב בן ארי: אתם רואים, אתם גם לא מקבלים יחס עוין כאן בוועדה.

מירב בן ארי: אמרנו את זה.

מירב בן ארי: אנחנו רואים את הבעייתיות דווקא במוסדות הקטנים יותר ואנחנו דווקא רואים את הבעייתיות במקומות, מה שנקרא, שהם מתחת לרדאר, אבל עדיין יש שם סטודנטים וצריך לדאוג להם, וזה לא משנה.

מירב בן ארי: אגב, יש פה גם בעיה, מה שמעלים כאן את נושא מועד ב' על 50 שקל, זה קיים באוניברסיטה, זה קיים בתל אביב אם אתה לא בא למועד ב'?

<גלעד ארדיטי: תל אביב לא.

מירב בן ארי: רק הערה שלך כי אני רוצה לסכם כי יש לי עוד דיון בשעה - - -

<אביטל גלוזמן: רק על מה שהיא אמרה שבעצם יש לאן לפנות, אני פניתי לאגף התקציבים.

<אביטל גלוזמן: אמרתי: 'למה אני משלמת את הסכומים האלה המיותרים וגם בנוגע להפרשים בשכר - - -

מירב בן ארי: אגף התקציבים במוסד שלך?

<אביטל גלוזמן: בעברית.

<אביטל גלוזמן: אני קיבלתי" "זה החוק" וזה מה שהמל"ג אמר.

מירב בן ארי: אין חוק.

<אביטל גלוזמן: תקנה או מה שזה לא יהיה.

<קריאה: אין חוק.

מירב בן ארי: יש תקנות.

מירב בן ארי: מה שאני רואה כאן זה כמה בעיות.

מירב בן ארי: אחת, המוסד של פניות הציבור.

מירב בן ארי: אני רוצה לשאול משהו אחרון.

מירב בן ארי: ההתאחדות, האם סטודנט יודע לפנות למל"ג בפניית ציבור שלו נגד המוסד?

<גלעד ארדיטי: בדרך כלל מי שמגיע אלינו אנחנו יודעים לעשות את החיבור למל"ג.

מירב בן ארי: אתם מציגים תלונה - - -

<גלעד ארדיטי: אנחנו בקשר שוטף עם המל"ג.

מירב בן ארי: עם פניות הציבור.

מירב בן ארי: עדיין מטריד אותי שיש רק אחוז אחד מהסטודנטים.

<עזריאל צפר: כמה פנו אליכם השנה?

מירב בן ארי: אדוני, יש מנהלת אחת.

מירב בן ארי: אני עושה את זה, בסדר?

<מיכל פרי: המועצה להשכלה גבוהה בהשתתפות התאחדות הסטודנטים יצאה בקמפיין - - -

מירב בן ארי: לעידוד?

<מיכל פרי: קודם כל ליידוע - - - <קריאה:> מתי?

<מיכל פרי: עכשיו, לפני חודש.

<מיכל פרי: ליידוע כל הסטודנטים בכל הקשור למוסדות מתוקצבים.

<מיכל פרי: במוסדות לא מתוקצבים שכר הלימוד כבר גם כך אם הוא מפוקח או לא מפוקח, הכול נעשה עם השתתפות התאחדות הסטודנטים.

<מיכל פרי: בקמפיין הזה אנחנו מזמינים את הסטודנטים לפנות אלינו, מזמינים לפנות להתאחדות.

<מיכל פרי: פונים על שאלות עיקריות שמטרידות, אנחנו ראינו בפניות הציבור שמטרידות את הסטודנטים.

<מיכל פרי: חוץ מזה, המל"ג פועלת בהמון דרכים אחרות להפחתת עלויות של הסטודנטים, עכשיו הקורסים המקוונים באנגלית שכולם יודעים עליהם, שהתחילו להעביר - - -

איציק שמולי: נו באמת.

איציק שמולי: זו מלחמה.

איציק שמולי: בואי, זה לא קשור לדיון.

איציק שמולי: שלוש- חמש שנים האחרונות, חיכיתם ליום שאני אעזוב וזה עלה, נכון?

איציק שמולי: אז מה, רק לזה חיכיתם?

איציק שמולי: איך שעזבתי, עוד לא הגעתי לתפקיד העלאתם את האגרות.

איציק שמולי: מה זה, את אומרת שזה המדיניות של המל"ג?

<מיכל פרי: לא.

<מיכל פרי: אני לא אומרת שזה בא מפניות, אבל המל"ג פועלת באופן רציף - - -

איציק שמולי: אני עוד לא יצאתי מהחדר והם כבר העלו את האגרות.

מירב בן ארי: בואי נעצור כאן.

איציק שמולי: לזכותו של ארדיטי שהוא הוריד אותם בחזרה.

<עזריאל צפר: גם זה נכון.

מירב בן ארי: קודם אני רוצה להודות לכל שהגיע לוועדה.

מירב בן ארי: עכשיו אני רוצה כמה דברים שיהיו גם פרקטית.

מירב בן ארי: אני מבקשת מכם לדגום, או.

מירב בן ארי: קיי, לוועדה.

מירב בן ארי: אתם תצטרכו לבוא לפה ולהביא את המסקנות שלכם, כן.

מירב בן ארי: לקחת מהמוסדות, אני לא יודעת, מינימום 2,000 סטודנטים, לעשות כמה מוסדות.

מירב בן ארי: לפחות 10 מוסדות במדינת ישראל - - -

איציק שמולי: מותר לי לתקן אותך?

איציק שמולי: אני רק ברמת ההצעה.

איציק שמולי: אני מבקש שלא ידגמו, אלא ש- - -

מירב בן ארי: רגע, על הביטחון אני רוצה מכולם, אבל אני אומרת על השאר.

מירב בן ארי: הביטחון זה משהו אחר.

מירב בן ארי: מה שאנחנו מדברים עכשיו זה על כל אותם, את הביטחון שימו רגע בצד, כל אותם מוסדות.

מירב בן ארי: תלך ככה מדרום לצפון ותבדוק, תבדוק 100-120 שקל ה-SMS'S עד ל-50 שקל ומועד ב', עד לגיליון ציונים של שלושה העתקים שעולים 30 שקל.

מירב בן ארי: הנה נתתי לך דוגמאות מה שנקרא.

מירב בן ארי: אני בטוחה שתמצא עוד דוגמאות נפלאות להציג לוועדה.

מירב בן ארי: אני רוצה שאתם תביאו את זה, אבל אם אתם לא תביאו את זה אנחנו נבקש מהממ"מ שיעשה את המחקר.

מירב בן ארי: אני מקלה עליכם כי כשהממ"מ יעשה את המחקר, בואו נגיד, אני לא בטוחה שאתם תראו באותו אור ולכן אני מציעה שאתם תעשו.

מירב בן ארי: אתה יודע מה, תעשו את זה לטובת

מירב בן ארי: כם כי זה לטובת המל"ג, לטובת פחות פניות ציבור ולטובת הסטודנטים שנמצאים כאן.

מירב בן ארי: זה אחת.

מירב בן ארי: דבר שני, אני רוצה לקבל לוועדה את הביטחון, זה קל ופשוט.

מירב בן ארי: הנה בשנייה הוא שלף לך מספר, היא שלפה כמה זה עולה.

מירב בן ארי: אני מאמינה, מה שנקרא, כמובן שייקח לכם זמן עד שתבואו כי פה בחודשיים, אבל אני מניחה שאת נושא הביטחון אתם תוכלו לפתור מהר ובקלות, להגיד כמה עולה וכמה סטודנט משלם, אנחנו נעשה את החישובים.

מירב בן ארי: זה מבחינת המל"ג.

מירב בן ארי: תראי, אמרתם שיצאתם בקמפיין של פרסום.

מירב בן ארי: אני באמת חושבת שאתם צריכים לבדוק את עצמכם.

מירב בן ארי: באמת בפרסומים של המל"ג, ויש פרסומים לסטודנטים, האם באתר, אפילו של המל"ג, יש איזה באנר בתחילת הדף, אני סתם חושבת בצורה מאוד פרקטית, יש לך את האתר של המל"ג, סטודנט נכנס, משהו שיהיה יותר שקוף לסטודנטים.

מירב בן ארי: נכון שהם עושים את העבודה שלהם, ונכון שזה בא דרכם, אבל יכול להיות שבסוף יש סטודנט שהוא לא רוצה לעבור דרך התאחדות, וזה לא אומר שאתם עושים עבודה פחות טובה כשהוא לא פונה אליך.

מירב בן ארי: אמר את זה בצדק חבר הכנסת שמולי, יש כאלה שבכלל לא יודעים מה זה מל"ג.

מירב בן ארי: המינימום שסטודנטים ידעו שהם יכולים לפנות ישירות.

מירב בן ארי: דבר שלישי, תשמע ארדיטי, זה שיעורי בית בשבילכם.

מירב בן ארי: אתם צריכים לגבש עם היושב ראש, אני יודעת שיש לנו גם בפגישה בפברואר, האם אתם רוצים ש-100% רווחה יהיה לאגודה.

מירב בן ארי: אני רוצה להגיד לך משהו גם כיושב ראש הוועדה, אבל בכובע שלי כיושבת ראש השדולה למענכם, ואתה יודע שאני פעילה גם בשבילכם, דרך אגב גם להשכלה גבוהה עצמה, אתם צריכים להגיע לאיזו נקודה.

מירב בן ארי: לא יודעת מה, אולי להגיע לכולם 90%, אני לא יודעת.

מירב בן ארי: אתם צריכים כהתאחדות להחליט.

מירב בן ארי: אם אתם תקבלו החלטה אנחנו נשב ביחד עם ור"ה ויחד עם מי שיצטרך פה בשולחן עגול ונחליט.

מירב בן ארי: נכון זו היסטורית הם לוקחים על עצמם 22%, אוניברסיטת תל אביב.

מירב בן ארי: על השאר אני לא נכנסת עכשיו, אבל אני מניחה שזה פחות או יותר בכל האוניברסיטאות.

מירב בן ארי: אם אתם חושבים שאתם יכולים לקחת ממנו את הפסיכולוג, דרך אגב אני חושבת שגם להם - -- , את המלגות, אגב שגם כך אתם נותנים כאגודה וכהתאחדות.

מירב בן ארי: יכול להיות שצריכים לקבל כאן החלטה.

מירב בן ארי: יכול להיות שצריך להעלות אם כן בפני ראשי המכללות והאוניברסיטאות.

מירב בן ארי: יש לנו בעיה, יש כאן מכללות, בעיקר הקטנות יותר, שהן כלי סחטנות בידי המוסד.

מירב בן ארי: אולי אתם, עוד לפני שאנחנו באים אליהם ואומרים : 'תנו לנו', אתם צריכים לקבל החלטה.

מירב בן ארי: לדעתי אני גם באה אליכם בפברואר, בואו נתכנס לטובת הרעיון, נעלה את זה ונחליט.

מירב בן ארי: אגב, כשנחליט יכול להיות שנחליט גם על סכום מסוים.

מירב בן ארי: אם אלו שני נושאים שמעניינים אתכם, קחו אותם אליכם, סיימו להתגבש, נחזור לור"ה, רה"מ (ועד ראשי המכללות האקדמיות) וננסה לשבת ביחד להחליט מה עושים.

מירב בן ארי: לא נראה לי שתהייה על זה התנגדות.

איציק שמולי: רק עוד הערה אחת, בקשה נוספת למל"ג.

איציק שמולי: אני הייתי מבקש לקבל מכם, אולי בעקבות איזה דיון פנימי שתעשו אצלכם, באילו מקרים את סוברים שהמל"ג צריכה להתערב בכל זאת ביוזמתה.

איציק שמולי: אולי צריך לפתח איזה שהם קריטריונים, כמובן שתואם את שטח המוסד, לקבל גם את מספר הסטודנטים, את דרישות האבטחה שדיבר עליהן כאן נציג האוניברסיטה העברית.

איציק שמולי: אני רוצה לדעת באילו מקרים אתם חושבים שהמל"ג בכל זאת צריכה כרגולטור להתערב בעניין של התשלומים הנלווים.

איציק שמולי: גם אם תחזירו תשובה לוועדה שאתם לא צריכים להתערב בשום מקרה, זו תשובה, אבל אני לא יודע אם זה יניח את דעתנו.

מירב בן ארי: 45 יום, זה מספיק זמן בשביל להתארגן על ביטחון שזה פשוט ולדגום.

מירב בן ארי: ביקשתי לדגום, לא את הכול רק מדגמית, רק שהמדגם יהיה מייצג בבקשה.

מירב בן ארי: בסדר?

מירב בן ארי: תגיעו מכל הארץ ומכל הגדלים.

מירב בן ארי: הנה אני אמרתי את זה לפרוטוקול ואני, יש לי זיכרון טוב.

מירב בן ארי: או.קיי.

מירב בן ארי: שנדע על מה הסטודנטים משלמים.

מירב בן ארי: אנחנו נמשיך לדון ואתכם בפברואר נתחיל לרוץ.

מירב בן ארי: תודה לכול מי שהגיע.