ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 79, 2015-11-02 15:05

אלי אלאלוף: היום ה-2 בנובמבר 2015, כ' בחשוון התשע"ו, השעה 15:05 ואנחנו פותחים את הדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אלי אלאלוף: אנחנו דנים בפרק ז' מתוך הצעת חוק התכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2015 ו-2016), התשע"ה-2015.

אלי אלאלוף: אנחנו בדיון מחדש על פי הצעתם של חברי הכנסת.

יעל גרמן: רביזיה.

אלי אלאלוף: סעיפים 54 ו-56.

אלי אלאלוף: גם לי יש הצעה לסעיפים 27, 37, 38, 40(ג), 47(ב), 48, 52, 53(3), 62 ו-75(7) לפי סעיף 115 לתקנון הכנסת.

אילן גילאון: אדוני היושב ראש, אם אפשר להתחיל עם ההסתייגות של יעל.

יעל גרמן: לא רק זה אלא שאני ביקשתי לדחות ולא נתנו לי לדחות.

אלי אלאלוף: בבקשה, יעל.

יעל גרמן: להסביר את הרביזיה?

אלי אלאלוף: בבקשה.

יעל גרמן: למעשה אני ביקשתי להגיש רביזיה על אותו סעיף שמבקש ממפעל שיש לו כבר רישיון במחוז אחד, מבקש ממנו לעבור למחוז אחר ולהתחיל את התהליך דרך מהנדס המחוז.

יעל גרמן: אנחנו דיברנו על זה ואמרנו שכל מטרת החוק הזה היא להקל ואין כל סיבה לטרטר את בעלי המפעלים.

יעל גרמן: אנחנו רוצים להקל עליהם ואם יש למפעל כבר רישיון ויש לו היתר במחוז אחד, והוא עובר למחוז אחר, אנחנו צריכים לברך על זה ולא להכביד עליו.

עבדאללה אבו מערוף: הוא עובר או פותח סניף?

יעל גרמן: הוא פותח סניף.

יעל גרמן: הוא לא עובר אלא הוא פותח סניף נוסף.

יעל גרמן: אם הוא פותח סניף נוסף, בואו ניתן את הסמכות בידי המטה, בידי ראש מינהל המזון, ולא נאלץ אותו לעמוד בפני מהנדס המחוז.

יעל גרמן: היושב ראש בעצמו היה לו ניסיון רע מאוד.

יעל גרמן: אי לכך זאת הרביזיה ואני מבקשת להצביע עבורה.

<נעה בן שבת: אדוני, אני רוצה להזכיר.

<נעה בן שבת: ביקשתם רביזיה לגבי שני סעיפים.

<נעה בן שבת: מדובר על סעיף 54 ועל סעיף 56.

<נעה בן שבת: סעיף 56 כולל הוראה שלא נוגעת לנותן האישור אלא רק נוגעת לכך שלא ייקבע תנאי שונה לשני אתרי ייצור שאין שוני ביניהם.

יעל גרמן: נכון.

<נעה בן שבת: זה גם בהמשך לדברים שנאמרו בדיון בוועדה.

<נעה בן שבת: סעיף 54, השאלה אם הוא נוגע בדבר או לא כל כך נוגע בדבר כי הוא לא קובע מי הוא נותן הרישיון.

יעל גרמן: בסדר, אבל אנחנו רוצים שההגדרה תשתנה.

יעל גרמן: אם אפשר להצביע על הרביזיה שלי.

<נעה בן שבת: קודם אנחנו צריכים להצביע האם מקיימים דיון מחדש בסעיף ואחר כך אפשר לקיים דיון מחדש בסעיף.

יעל גרמן: קודם כל מצביעים על הרביזיה.

אלי אלאלוף: מי בעד הרביזיה?

אלי אלאלוף: בעד הרביזיה – פה אחד

אלי אלאלוף: עכשיו יש לנו זכות לדיון.

<נעה בן שבת: לגבי סעיף 56.

אלי אלאלוף: כל זה כדי לשחרר אתכם?

אלי אלאלוף: איזה גיוס.

אלי אלאלוף: מישהו רוצה לנמק?

<זמר בלונדהיים: אם הבנתי נכון את ההצעה של חברת הכנסת, ההצעה היא שאם למפעל יש אתר ייצור במחוז מסוים, אז הוא מקים אתר ייצור במחוז נוסף, מי שייתן לו את הרישיון במחוז הנוסף זה מנהל שירות המזון ולא נותן הרישיון שזה הרופא המחוזי.

<זמר בלונדהיים: זאת בעצם ההצעה.

יעל גרמן: נכון.

יעל גרמן: כדי להקל עליו.

יעל גרמן: לא לבקש ממנו את כל הסאגה שהוא עבר במחוז אחד, שיתחיל שוב את כל הסאגה במחוז השני.

יעל גרמן: זה כדי להקל.

<זמר בלונדהיים: אנחנו רוצים להקל.

<זמר בלונדהיים: אני רק אחדד.

<זמר בלונדהיים: קודם כל, בהצעה הזאת אני לא בטוח שיש כדי להקל מכיוון שכאשר מנהל שירות המזון יהיה נותן הרישיון, הוא ייתן את הרישיון בדיוק לפי אותם תנאים שייתן הרופא המחוזי.

<זמר בלונדהיים: הדבר היחיד שעשינו הוא שעלינו דרג אחד למעלה, שיש בזה כמובן שינוי מסוים אבל התנאים עדיין יהיו אותם תנאים.

<זמר בלונדהיים: אני גם אחדד ואומר שבהצעה לא התייחסת למצב בו מדובר על כך שהוא פותח אתר נוסף של אותו סוג מזון.

<זמר בלונדהיים: אם הוא פותח אתר נוסף של סוג מזון אחר לחלוטין, אין לי יותר מדי קשר לאתר המקורי.

יעל גרמן: אנחנו דיברנו על מפעל מסוים, מפעל אטריות שפותח סניף של אטריות.

יעל גרמן: הוא היה עד היום בצפון והיום הוא עבר לרהט.

<זמר בלונדהיים: המענה המהותי שנתנו שבעינינו לאור הבעיה שחברת הכנסת העלתה, נתנו מענה שבעיני הוא הולך יותר רחוק.

<זמר בלונדהיים: כי במקום להגיד שזה עובר למנהל שירות המזון, ואנחנו גם לא חושבים שזה נכון כל כך מבחינת הרגולציה, פתאום להעלות דרג בנותני הרישיונות שעוסקים בזה ביום יום ויש להם את הניסיון כדי לייצר אחידות וכולי, אין סיבה לעבור אליהם.

יעל גרמן: אני רוצה לעצור ולומר לך שכאשר התחלנו את הכול – דרך אגב, גם היושב ראש וגם אני – אמרנו שבכלל לא צריך לתת את זה בידיהם של מהנדסי המחוזות אלא הכול צריך להיות בצורה מרוכזת ומסודרת בידי מינהל המזון.

יעל גרמן: נכון שמינהל המזון יבקש חוות דעת מכאן ומשם כי הוא לא יכול לעשות לבדו את הכול.

יעל גרמן: דרך אגב, גילינו שאין כל כך הרבה והגענו ל-13 מפעלים בשנה כך שיכול להיות שהוא יוכל לעשות לבדו.

יעל גרמן: הרצון שלנו בכלל שבמשרד הבריאות ייעלו את התהליכים, יקלו על התהליכים ויעבירו כמה שיותר תהליכים למטה שמבחינתנו זה מינהל המזון.

יעל גרמן: אבל למזער, לפחות, כאשר כבר למישהו יש היתר והוא כבר עבר את כלל התהליכים, לא נבקש ממנו לעבור שוב את התהליכים במקום אחר ואנחנו יודעים שבכל מחוז יש דרישות אחרות.

<זמר בלונדהיים: שוב, אני לא מביע עמדה לגוף השינוי שאתם ביקשתם.

<זמר בלונדהיים: זאת לא שאלה משפטית ואם משרד הבריאות רוצה לעשות את השינוי הזה, אני לא נכנס לזה.

<זמר בלונדהיים: אבל בהינתן שהם כרגע לא עשו את השינוי הזה, אז פתאום לעבור גורם מרשה, מהניסיון שלנו זה לא בהכרח משיג את המטרה.

<זמר בלונדהיים: מה שאנחנו הצענו זה להוסיף סעיף קטן (ה) שלא היה לפני כן והוא לא קיים כיום בסעיפי רישוי סטנדרטיים.

<זמר בלונדהיים: לכן כן עשינו כאן צעד דווקא לכיוון מה שאת אמרת, לאור ההערה שלך וזה שלא ייקבע תנאי שונה לשני אתרי ייצור – בלי קשר אם היה לו במחוז אחר, אלא באופן כללי, רחב – והכוונה היא תנאי ברישיון, שאין שוני מהותי ביניהם בשים לב לסוג המזון המיוצר בהם, גודלם, תהליכי הייצור והיקפם אלא באישור מנהל שירות המזון.

<זמר בלונדהיים: לכן, אותו מפעל, אם הוא רוצה לפתוח במקום אחר ופתאום אומרים לו שיש תנאי חדש, הוא בעצם יכול ללכת לאלי – שזה מה שאת רצית – ולבקש.

<זמר בלונדהיים: אבל אם לא קובעים תנאי שונה, אלי לא צריך להיות מעורב.

יעל גרמן: יופי.

יעל גרמן: זה היה צעד אחד בכיוון הנכון ואני מבקשת להשלים את הצעד ולומר שמנהל שירות המזון הוא זה שיקבע והוא זה שייתן את האישור.

יעל גרמן: כמו שאמרתי, הוא אחר כך יבקש מהמחוז, מפה ומשם, אבל הוא זה שיקבע.

יעל גרמן: בוא נלך עוד צעד.

יעל גרמן: אליבא דמנהל שירות המזון שהוא לא יבקש תנאים.

יעל גרמן: אפשר להשאיר את התנאי הזה אבל להוסיף ולומר שלא צריך ללכת למחוז אחר ולהתחיל את הכול ולבוא ולהוכיח שזה כן שווה או לא שווה.

אלי אלאלוף: את מרשה לי להוסיף ולחזק אותך?

אלי אלאלוף: ביקשנו – ואני חייב להגיד שזה קורה במערכת הבריאות – זה יותר גמישות ביחסים עם המפעלים ועם הלקוחות של המשרד.

אלי אלאלוף: ביקשנו גמישות.

אלי אלאלוף: הנקודה שמעלה חברת הכנסת יעל גרמן גם מחזקת את הפריפריה.

אלי אלאלוף: כאשר מגיעים לפריפריה, אני יודע שנתקלו בפריפריה בתגובות הרבה יותר מחמירות מאשר אם זה היה עובר דרך ראש רשות המזון.

אלי אלאלוף: לכן ביקשנו את זה.

אלי אלאלוף: אני חושב שזה לא מהותי עד כדי כך אבל זה חשוב כדי לתת הרגשה למפעל שחושב לעבור ממקום למקום שלא מכבידים עליו אלא ההפך, מקלים עליו.

אלי אלאלוף: המפעל כבר קיים ולכן הפרוצדורה תהיה יותר מהירה ויותר קלה עבורו.

<זמר בלונדהיים: אם הכוונה היא להעתקה של מפעל, זה מצב אחר.

יעל גרמן: לא רק.

יעל גרמן: גם סניף.

אלי אלאלוף: סניף אליו הוא יעביר חלק מהמוצרים שלו.

אלי אלאלוף: אל תשכח שיש לו את כל הדרישות של רישיון עסק וכולי, שזה ממש מקומי.

אלי אלאלוף: אבל כדי להקל מבחינת משרד הבריאות, תאפשר את הגמישות הזאת.

ג'מאל זחאלקה: אדוני, זאת לא שאלה של מפעלי מזון בלבד או שאלה של מפעלי בשר.

ג'מאל זחאלקה: אני מדבר על התחום שלי.

ג'מאל זחאלקה: אני רוקח במקצוע שלי וכבר פתחתי מספר בתי מרקחת בכל מקום ויש שני דברים.

ג'מאל זחאלקה: יש את בעל העסק שהוא רשום ומסודר, אבל כשאתה בא לפתוח בית מרקחת, אתה עדיין צריך את שטח המחסן, שטח הדלפק, שטח המעבדה, האוורור וכל הדרישות הרגולטוריות.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שבנושא הזה אסור לתת הנחות ואסור לעגל פינות כי מדובר בבריאות הציבור.

ג'מאל זחאלקה: שאר הדברים, אני חושב שנשארים דברים קטנים, זה עיקר העניין.

ג'מאל זחאלקה: אתה רוצה לבנות מפעל ברהט או בכל מקום אחר, אז אתה צריך לעמוד בסטנדרטים של דרישות משרד הבריאות מבחינת אוורור, מבחינת תנאים, מבחינת מכבי אש וכולי כדי לקבל את הרישיון.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שכאן היא הנותנת, שלא צריך לתת איזה שהן הנחות אבל הדברים שקשורים בבעל המפעל וברישיון שלו לייצר, זה סיפור אחר וכאן אני חושב שיש להקל.

ג'מאל זחאלקה: צריך למצוא את האיזון הנכון.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו לא ניתן הקלות בענייני בריאות ואסור לעשות זאת.

ג'מאל זחאלקה: אני לא מוכן לתת יד לדבר כזה.

אלי אלאלוף: אף אחד לא מתכנן זאת.

ג'מאל זחאלקה: הערתי את הערתי ואני יודע מה אני אומר.

אלי אלאלוף: בהחלט מקובל.

אלי אלאלוף: אני מגיב מתוך הסכמה למה שאתה אומר.

ג'מאל זחאלקה: לא נותנים לסופר פארם לפתוח בית מרקחת כמו שהוא רוצה בגלל שהוא ידוע ויש לו חמישים סניפים.

ג'מאל זחאלקה: כל סניף נבדק לגופו.

יעל גרמן: במרכז.

יעל גרמן: ולא להמציא המצאות חדשות.

ג'מאל זחאלקה: ברור.

ג'מאל זחאלקה: יש רגולציה ידועה ואני בעד שתהיה רגולציה כללית בכל מקום.

<אלי גורדון: כפי שציין חבר הכנסת זחאלקה, למעשה הקמת סניף זה לא דבר פשוט לכאורה כמו שזה נשמע.

<אלי גורדון: אנחנו מדברים על הקמת מפעל וכפי שציינת, כל ההוראות הרגולטוריות אמורות לחול גם על אתר שהוא מותאם לצרכי ייצור, תברואה, תהליך טכנולוגי.

<אלי גורדון: גם אם מייצרים מוצר מזון בשני אתרים, יתכן מאוד שהטכנולוגיה ותהליכי הייצור יהיו שונים.

יעל גרמן: אתה אומר שאתה לא יכול לתת ולבדוק את זה.

<אלי גורדון: לא, לא זה מה שאמרתי.

<אלי גורדון: אני אומר משהו אחר ומכאן אני ארצה להתחבר בסופו של דבר לסוגיה שאת מעלה.

<אלי גורדון: הסוגיה שאת מעלה, אם אני מבין אותה נכון, ויצא לנו לדבר במסגרת הפורום יותר מפעם אחת על הסוגיה הזאת, זאת סוגיה של יצירת כללים אחידים לפיקוח.

יעל גרמן: נכון.

אלי אלאלוף: לדעתך זה קיים היום?

<אלי גורדון: זה קיים.

אלי אלאלוף: בכל אזורי הארץ?

<אלי גורדון: זה קיים.

<אלי גורדון: ברור שכמו כל דבר, יש מקום לשפר את זה וזאת הסיבה שבמסגרת החוק חיזקנו את כל הנושא של ההנחיה המקצועית של מנהל שירות המזון, קרי, מטה שירות המזון והורדתו לרמה של השטח.

<אלי גורדון: בסופו של דבר מנהל שירות המזון לא יעשה הוא לבדו את הביקורת בכל סניף וסניף.

<אלי גורדון: בסופו של דבר הזרוע הביצועית ברמת השדה תהיה אותה זרוע שנקראת כרגע שירות המזון המחוזי.

<אלי גורדון: ההצעה שלך היא בסופו של דבר כאשר נגיע לנקודה, מי יחתום על הרישיון?

<אלי גורדון: האם זה יהיה רופא מחוזי או מנהל שירות המזון?

<אלי גורדון: אני אנסה להבהיר את החשיבה שלנו ואת החיזוק שעשינו לעניין שהוא למעשה הבעיה והבעיה מבחינת כולם, ושמענו גם את נציגי התעשייה, היא אחידות ברמת הפיקוח.

<אלי גורדון: לכן נתנו מענה לסוגיה הזאת באופן גורף.

<אלי גורדון: בכל סוג תעשייה, הכללים יהיו אחידים.

<אלי גורדון: יש דרישה ברמה של שדה, בצורה כזו או אחרת, במחוז כזה או אחר, והדרישה הזאת לא תבוא למפוקח כל עוד זה לא תוקף מול מנהל שירות המזון וזה נותן מענה בדיוק לאותה סוגיה.

יעל גרמן: לא.

יעל גרמן: ממש לא.

אלי אלאלוף: דווקא בגלל מה שאתה אומר, ולא שאני נתפס כך, אני חושב שאתה בטוח בעד להגדיל מפעלים ולהעביר אותם לפריפריה.

אלי אלאלוף: אני בטוח שכמו שאתה מסתכל על כל המערכים מהסוג הזה, אתה תסתכל על זה.

אלי אלאלוף: העבודה הקשה הראשונית, אפילו השחורה, תהיה ברמת המחוז, בסוף כדאי שהממונה על המערכת הזאת יסתכל אם לא החמירו ואם לא שכחו וייתן את האישור.

יעל גרמן: נכון.

אלי אלאלוף: אני לא רואה בזה שום דבר רע.

אלי אלאלוף: להפך.

אלי אלאלוף: אני חושב שזה מחזק ומעודד, וזה מה שמעניין אותי.

אלי אלאלוף: כאן אני מצטרף לדבריה של יעל גרמן.

אלי אלאלוף: אנחנו רוצים לעודד פיזור של מפעלים ולהעביר אותם לפריפריה.

אלי אלאלוף: אני לא יודע מה זה גליל, פריפריה ונגב, אבל שלושתם יהיו טובים כל עוד יטפלו בפריפריה ובתושבים שלה.

אלי אלאלוף: אני לא רואה כאן דבר שפוגע חס וחלילה אלא להפך, רק מחזק את המערכת ונותן לה גמישות אדירה ואמינות.

אלי אלאלוף: באמת בלי לפגוע באף אחד מהעובדים שלך, ואני האחרון שאנסה חס וחלילה לפגוע בעובד ובכלל בבן אדם, יש הרגשה שלפעמים יש שני חוקים, יש שתי התנהגויות שונות וכאן אתה נותן אחידות לפעולה שלך.

אלי אלאלוף: זה נראה לי טבעי מאוד.

אלי אלאלוף: אני הצטרפתי לרביזיה הזאת מפני שבאמת אני חושב שיש מקום לחשוב אחרת.

<אלי גורדון: אנחנו צריכים להבין עוד דבר אחד.

<אלי גורדון: לכאורה זה פשוט וזה מקובל והגיוני ואנחנו נתנו מענה באמצעות חיזוק הנחיית מטה שירות המזון מבחינת החוק.

<אלי גורדון: צריך להבין שהמבנה היום הוא שונה.

<אלי גורדון: זה אומר שאנחנו למעשה יוצרים איזשהו מנגנון שהוא עוקף מבנה של שירות המזון.

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: ההפך.

אלי אלאלוף: הוא לא עוקף.

אלי אלאלוף: יהיה חוק אחד במדינה אחת ונהלים אחידים לכל פינות המדינה.

אלי אלאלוף: ביום שתרגיש שהמצב כפי שמוגדר לא כזה, תבוא לכאן ואני אעזור לך לשנות.

יעל גרמן: ברגע שתהיה אחידות, ואנחנו יודעים שלא כל מחוז ממציא את הכללים שלו – סליחה שאני מתבטאת כך, בשפה עממית ואני מתנצלת אם זה פוגע כי אין לי כוונה לפגוע ויש לי הערכה רבה רבה רבה לכל עובדי משרד הבריאות שאני מכירה אותם מקרוב – אבל ממש כמו שהיושב ראש אומר, ברגע שבאמת נהיה בטוחים שהכללים הם אחידים לחלוטין ומה שמבקשים בדרום מבקשים גם במרכז, מבקשים בצפון ומבקשים באילת – אני יחד עם היושב ראש נחזיר.

יעל גרמן: זאת נראית התעקשות אבל אני חושבת שאנחנו מכניסים כאן איזושהי מטריה שאפשר יהיה אחר כך לפתוח אותה וכשהיא תהיה פתוחה, יהיו כללים אחידים שמי שיפקח עליהם ויקבע אותם זה המטה.

יעל גרמן: זאת המטרה בסופו של דבר.

<אלי גורדון: אני מקבל את זה.

<אלי גורדון: ברשותכם, עוד סוגיה אחת.

<אלי גורדון: אני רוצה לדבר על המצב קיצון שבסופו של דבר לאחר שמנהל שירות המזון הנהיג שני רישיונות לעסק שנמצא ברהט והשני אי שם בצפון.

<אלי גורדון: אלה שתי ישויות שונות שלכל אחד מנהל שירות המזון נתן רישיון.

יעל גרמן: אותה אטרייה מייצרים כאן ושם.

<אלי גורדון: אין לי בעיה.

<אלי גורדון: תבינו מה אנחנו למעשה עושים.

<אלי גורדון: ביום שבו מנהל שירות המזון יחליט לבטל, להתלות או להגביל את הרישיון והוא צריך להזמין את אותה פרסונה או אותו מנכ"ל של החברה או בעל תפקיד כזה או אחר בחברה, הוא יצטרך להביא אותו מרהט עד לתל אביב.

יעל גרמן: הוא כל כך ישמח להגיע לתל אביב ולא להיות נתון לחסדים.

<זמר בלונדהיים: אם יורשה לי משפט אחד.

יעל גרמן: זה פשוט יכריח אתכם לעשות כללים אחידים.

<זמר בלונדהיים: ההערה נלקחה בכובד ראש על ידי משרד הבריאות.

<זמר בלונדהיים: נעשו כאן שני דברים בחוק הזה שהם שינוי דרמטי לעומת החוק.

<זמר בלונדהיים: האחד, למנהל שירות המזון יש סמכות לקבוע נהלים לעניין תנאים ואסור לחרוג מזה.

<זמר בלונדהיים: מכוח החוק זה מחייב את הרופאים המחוזיים.

<זמר בלונדהיים: היום זה לא קיים.

<זמר בלונדהיים: הדבר השני הוא לקבוע תנאי שאתרי ייצור זהים צריכים להיות תנאים זהים אלא באישור מנהל שירות המזון.

<זמר בלונדהיים: בעצם יצרנו את התשתית ליצור את השוויון הזה.

<זמר בלונדהיים: מה שעושים כאן, אומרים, נכון, עשיתם את הכלים אבל גם נעקוף את המנגנון הרגולטורי.

יעל גרמן: לא.

אלי אלאלוף: ההפך.

אלי אלאלוף: אתה יודע כמה אני מכבד אותך.

אלי אלאלוף: לא הגענו לפרשנות הזאת ולכוונות האלה.

<רוברטו דלה רוקה: אני יועץ לרשתות שיווק.

<רוברטו דלה רוקה: אני מבין מצוין מה שחברת הכנסת גרמן אמרה כי אני חוויתי את זה על בשרי עת הייתי ברשת מאוד גדולה עם 270 סניפים ובכל מקום דרשו דברים שונים.

<רוברטו דלה רוקה: אבל איך פתרו את הבעיה ברישוי עסקים?

<רוברטו דלה רוקה: יש מפרט אחיד של רישוי עסקים.

<רוברטו דלה רוקה: ההמלצה שלי היא שיעשו מפרט אחיד גם לפי קבוצות מפעלי מזון ואז לא יהיה השוני שקיים היום בין מחוזות למחוזות.

<זמר בלונדהיים: זה מה שעשינו.

<רוברטו דלה רוקה: אז תהיה רשימה של איקס דברים שצריך לעמוד בהם ואיקס פלוס אחד לא יהיה.

<רוברטו דלה רוקה: זה יהיה עד איקס ולא עד איקס פלוס אחד.

<זמר בלונדהיים: זה בדיוק מה שעשינו.

<זמר בלונדהיים: זאת הדוגמה הטובה.

<אלי גורדון: איקס פלוס אחד, יבואו לקבל אישור.

<אלי גורדון: זה ההסדר שאנחנו הצענו.

<זאב פיקובסקי: איגוד תעשיות המזון.

<זאב פיקובסקי: אני רוצה לחזור עוד פעם למה שאמרתי בהתחלה על הנושא של הכפיפויות.

<זאב פיקובסקי: אני חושב שהבעיה נעוצה בכך שהמחוזות, מהנדסי המחוזות אינם כפופים לשירות המזון הארצי.

<זאב פיקובסקי: הדרך לייצר כללים אחידים ופיקוח אחיד ובכלל כל הרובד הזה שיהיה אחיד ומסודר, היא אך ורק באמצעות הכפפת מהנדסי המזון המחוזיים והלשכות למנהל שירות המזון הארצי.

<זאב פיקובסקי: אנחנו אומרים את אותם הדברים כל הזמן ומדברים על אחידות ועל אחידות ועל אחידות אבל שוללים את הכלי הזה שיאפשר את האחידות.

<זאב פיקובסקי: הדרך להכפפה, ואני מבקש עוד פעם לדון בזה, היא בדיוק לב הנושא.

<זאב פיקובסקי: אפשר גם לקבוע בחקיקה שבתוך שנתיים זה יתבצע ולא מידי.

<זאב פיקובסקי: גם זה טוב.

<זאב פיקובסקי: אבל ברגע שנעצים את הכלים האלה - - -

אלי אלאלוף: זה חוק אחד.

אלי אלאלוף: זה לא חוק בשלבים.

אלי אלאלוף: אתה מחזק את מה שנאמר.

<זאב פיקובסקי: כן, אבל הכלי הוא ההכפפה.

אלי אלאלוף: אני חשוב שמיצינו את הדיון.

אלי אלאלוף: ההצבעות יהיו יחד עם כל שאר ההצבעות ביום חמישי וביום ראשון.

יעל גרמן: אני מציעה אדוני היושב ראש, אולי משרד המשפטים יעשה עוד מאמץ ללכת צעד אחד ובאמת לבוא ולקבוע לא כפי שאתם ניסחתם את זה עכשיו אלא לומר שייקבעו כללים אחידים.

<זמר בלונדהיים: לעניין הכללים ברישיונות?

<זמר בלונדהיים: יש סעיף כזה.

<אלי גורדון: יש סעיף כזה.

<זמר בלונדהיים: אני מסכים בהחלט.

<זמר בלונדהיים: בעקבות ההערות של חברי הכנסת והתעשייה ששמענו גם לפני כן, קבענו בדיוק את זה.

<זמר בלונדהיים: זה מאפשר לנו לקבוע משהו שהוא מקביל למפרט האחיד.

יעל גרמן: בתוך לוח הזמנים.

<זמר בלונדהיים: אין לוחות זמנים.

<זמר בלונדהיים: זה ביניכם וזה לא קשור אלי כמשרד המשפטים.

יעל גרמן: אמרנו שנקבע לוחות זמנים לכל.

<זמר בלונדהיים: זה בדיוק מה שעשינו.

<זמר בלונדהיים: עשינו מה שביקשת כי הבקשה של התעשייה בעניין הזה עוד לפני שהגענו לכאן, והיא חזרה ביתר שאת בדיונים, לא נפלה על אוזניים ערלות.

<זמר בלונדהיים: שמענו ותיקנו בהתאם.

<זמר בלונדהיים: ייצרנו הסמכה לייצר מפרטים אחידים.

יעל גרמן: מה שאתם צריכים לעשות זה צעד אחד קטן, לבוא ולומר שזה באמת יהיה באחריות מינהל המזון.

אלי אלאלוף: ברשותכם, אנחנו נאשר או לא בהצבעות של יום חמישי ויום ראשון.

אלי אלאלוף: לגבי הרביזיות שנדרשו על ידי בהמשך לכל הדיונים.

אלי אלאלוף: מי בעד אישור הרביזיות לסעיפים שהקראתי קודם לכן?

יעל גרמן: אני מצטערת, אני לא יודעת מה הם הסעיפים.

יעל גרמן: אני מתנצלת.

<נעה בן שבת: אולי אני אומר מה הרשימה.

<נעה בן שבת: הסעיפים בהם מדובר: סעיף 27.

<נעה בן שבת: בסעיף 27 יש רשימה של הסמכה להתקין תקנות והוראות.

יעל גרמן: התוספת של 9 ו-10.

<נעה בן שבת: בסעיף 27 רצינו להציע שתהיה התייחסות ברשימת הנושאים שאפשר בהם לקבוע בתקנות דרישה לשם שמירה על בטיחותו של מזון, איכותו ותקינותו גם הוראות לגבי אריזת מזון וחומרים הבאים במגע עם מזון.

<נעה בן שבת: לכן רצינו להציע את הרביזיה בסעיף זה.

<נעה בן שבת: יש עוד נושא באותו סעיף, בהמשך להערה של חברת הכנסת גרמן.

<נעה בן שבת: נוסף הנושא של מזון ייחודי וגם הסימון של מזון שאיננו הרכב המזון.

<נעה בן שבת: בנוסף לזה – נושא ששייך לפיקוח הווטרינרי – הוצע להוסיף כאן תקנות, הסמכה לתקנות, לעניין פעולות טיפול בבשר גולמי המתבצעות במפעל לבשר גולמי כאשר התקנות כאמור יהיו טעונות התייעצות עם שר החקלאות למעט עם הן מסגרות שיווק או שיווק של המזון או חלק מתהליך הייצור של המזון.

<נעה בן שבת: במסגרת חלוקת הסמכויות בין המשרדים, בין משרד הבריאות למשרד החקלאות.

<נעה בן שבת: על כך הוגשה רביזיה בסעיף 27.

אלי אלאלוף: מי בעד קבלת הרביזיה?

אלי אלאלוף: בעד הרביזיה – פה אחד

אלי אלאלוף: הרביזיה התקבלה.

<נעה בן שבת: ההצבעה על הרביזיה אומרת שפותחים את הדיון הזה מחדש.

אלי אלאלוף: תקראי בבקשה את כל הסעיפים.

<נעה בן שבת: בסעיף 37 היה דיון גדול לגבי חומרי הגלם.

אלי אלאלוף: אני מציע שנדבר עליהם בדיון עת נקיים את הדיון אבל לא היום.

<נעה בן שבת: סעיף 37 זה הסעיף של מועד מומלץ לשימוש ומועד פג תוקף.

<נעה בן שבת: סעיף 38, ייחוס סגולות מרפא.

<ענת מימון: סעיף 40(ג), סימון המזון.

<ענת מימון: סעיף 47(ב), אישור ייצור נאות ועמידה בתנאיו.

<ענת מימון: סעיף 52, הנושא של המטבח המוסדי שהוכנס.

<נעה בן שבת: לגבי סעיף 53(3), כיוון שיש לנו הסדר לגבי ייצוא של מזון, פסקה (3) מתייתרת כי כבר יש הוראות לגביה בהסדר של הייצוא.

<ענת מימון: סעיף 62, התלייה או הגבלה של רישיון ייצור.

<ענת מימון: יש לנו שינוי לגבי מי הוא נותן הרישיון.

<ענת מימון: סעיף 75(7), הנושא של הייצוא שכיון שיש לנו הסדר לגבי הייצוא, צריך להעביר.

אלי אלאלוף: מי בעד אישור הרביזיות על הסעיפים שהוקראו?

אלי אלאלוף: בעד הרביזיות – פה אחד

אלי אלאלוף: הרביזיות התקבלו.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: יש לנו עוד דברים שאנחנו רוצים לאשר או לא לאשר?

<נעה בן שבת: אני מציעה שכרגע נפתח לדיון.

<נעה בן שבת: יכול להיות שבהמשך יהיו עוד רביזיות שיעלו.

אלי אלאלוף: בסדר.

אלי אלאלוף: יש לנו עוד 25 דקות.

אלי אלאלוף: אני רק רוצה להזכיר שמחר יש לנו דיון עד שעה 16:00 ומשעה 18:00.

אלי אלאלוף: הדיון מתחיל מחר בשעה 10:00 בבוקר והדיון יתקיים על העסקים הקטנים.

ג'מאל זחאלקה: מתי יהיו הצבעות?

אלי אלאלוף: ביום חמישי וביום ראשון.

אלי אלאלוף: אני משוכנע שבסוף כולנו נצביע בעד.

אלי אלאלוף: זאת השאיפה שלי.

אלי אלאלוף: הדיון היה כל כך יסודי.

אלי אלאלוף: אני חושב שבאמת היו כאן פשרות גדולות.

אלי אלאלוף: קיבלנו אישור מיושב ראש הכנסת להתכנס ביום רביעי ללא אישור משעה 9:00 עד 11:00 ומשעה 3:00 עד כמה שנוח לנו.

אלי אלאלוף: תדעו, יש הפסקה של המליאה משעה 11:00 עד 3:00 ואחר כך מותר לנו להתכנס וקיבלנו אישור לכך.

אלי אלאלוף: ביום חמישי אנחנו מתחילים בשעה 9:00 ונכנסים ליום ארוך מאוד.

אלי אלאלוף: גם יום ראשון יהיה יום ארוך מאוד.

ג'מאל זחאלקה: מתי צריך להגיש הסתייגויות?

<נעה בן שבת: אני מציעה שאולי כן ייקבע מועד להגיש את ההסתייגויות, עד יום רביעי.

ג'מאל זחאלקה: יום רביעי הקרוב?

<נעה בן שבת: כל החוק מוצבע ביום חמישי ומן הראוי שההסתייגויות יהיו לפני כן.

יעל גרמן: לא נסיים את ההצבעות ביום חמישי.

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: אני בטוח שנמשיך ביום ראשון.

אלי אלאלוף: אומרים לנו שיושב ראש הכנסת שוקל לתת לנו יום אחד מיוחד.

ג'מאל זחאלקה: אני אגיש הסתייגות על דבר שכבר סוכם עליו.

ג'מאל זחאלקה: מה הנוסח המתוקן?

<נעה בן שבת: אנחנו נשתדל להכין אותו.

ג'מאל זחאלקה: כי כדי לעבוד על הסתייגויות, אני צריך את הנוסח האחרון.

<נעה בן שבת: אנחנו יכולים לשלוח את הנוסח שיש בידינו עכשיו.

<נעה בן שבת: נעביר לוועדה.

<נעה בן שבת: ייקח לנו כמה שעות להשלים את הנוסחים האלה.

ג'מאל זחאלקה: עד מחר בבוקר, זה בסדר.

<נופר טל: אדוני, אפשר אולי לומר לנו מה יהיו הנושאים לדיון שיתקיים מחר?

אלי אלאלוף: להשלים ולהשלים גם את החוק הווטרינרי.

<נופר טל: אני מבינה שלא נתחיל בפיקוח הווטרינרי.

<נעה בן שבת: אנחנו סיימנו כרגע את סעיפי החוק והתחלנו לקרוא את התוספות.

אלי אלאלוף: נסיים מחר את התוספות.

<נעה בן שבת: אפשר להתחיל בתוספות אבל אנחנו לא יכולים להסתפק בזה כי יש לנו הרבה נושאים שנשארו פתוחים, עדיין לא הוצבע עליהם ואנחנו צריכים להסביר את השינויים שחלו והכול לקראת ההצבעות.

אלי אלאלוף: הכול בתוספות?

<זמר בלונדהיים: לא רק בתוספות אלא גם בפרקים המהותיים.

אלי אלאלוף: אבל לא בפיקוח הווטרינרי.

<נעה בן שבת: לא.

<נעה בן שבת: עדיין לא.

אלי אלאלוף: יש סיכוי שמחר אחר הצהרים נצליח להגיע לפיקוח הווטרינרי?

<נעה בן שבת: קשה לי להאמין שנספיק לעשות מחר את הדברים.

אלי אלאלוף: אני מציע שבכל מקרה משעה 6:00 בערב יש סיכוי שנדון גם בנושא הווטרינרי.

<זמר בלונדהיים: עד שעה 3:00 כבר נוכל לדעת ולהודיע.

<זמר בלונדהיים: בשעה 4:00 כבר נדע מה יהיה בשעה 6:00.

<קריאה: אפשר יהיה להודיע בשעה 4:00 כדי שנדע להיערך?

אלי אלאלוף: ב-3:00.

אלי אלאלוף: כן, נודיע.

אלי אלאלוף: נעשה הכול כדי להודיע לכם עד 3:00.

אלי אלאלוף: בכל מקרה נודיע לכם כן או לא.

אלי אלאלוף: נתחיל לדון בסעיף 27.

<נעה בן שבת: 27.

<נעה בן שבת: סמכות השר להתקין תקנות למניעת סכנה לבריאות הציבור ולשם הבטחת תקינות המזון ואיכותו.

<נעה בן שבת: השר רשאי באישור הוועדה להתקין תקנות לשם הגנה על בריאות הציבור ובכלל זה הוראות בדבר נקיטת אמצעים למניעת סכנה לבריאות הציבור ממזון או מעיסוק במזון ולמניעת חשש לסכנה לבריאות הציבור כאמור ולמניעת מעשה או מחדל העלולים להביא לחשש כאמור.

<נעה בן שבת: השר רשאי באישור הוועדה לקבוע בתקנות דרישות לשם שמירה על בטיחותו של מזון, איכותו ותקינותו ובכלל זה הוראות בעניינים אלה: בטיחותו, איכותו, מהותו ותכונותיו של מזון לרבות פירוט של דרישות או תקנים שיחולו ביחס למזון.

<נעה בן שבת: סימון נאות של מזון לרבות סימון תזונתי של סוכרים במזון, הימצאות גלוטן במזון, הוראות בדבר חובת סימון אזהרת חנק על גבי אריזות של מוצרים מסוימים וכן הוראות בדבר סימון אזהרה בשלט במקום הממכר בנוסף לאזהרה על אריזת מוצרים - כאן אני מציעה להגיד על אריזת מזון – ולרבות לעניין שפת הסימון.

<נעה בן שבת: נטילת דוגמאות מזון ובדיקתן.

<נעה בן שבת: מוצע להוסיף את אריזת מזון וחומרים הבאים במגע עם מזון.

<נעה בן שבת: תקנות לפי סעיף זה יכול שיהיו דרך כלל וביחס לאזור או למקום שיפורטו וכן יכול שיהיו כלליות לקבוצות או לסוגים שונים של מזון או למזון מסוים לרבות לאוכלוסייה שלה מיועד המזון ויכול שיאסרו, יגבילו או יתירו סימון או פרסום לגבי עניין מסוים שנקבע בהם במפורש.

<נעה בן שבת: במקרה של סתירה בין תקנות לפי פרק זה בנושאים אלה לבין הוראות תקן רשמי החל על מזון או חומרים הבאים עמו במגע, יגברו הוראות התקנות.

<נעה בן שבת: מזהמים כימיים.

<נעה בן שבת: מזהמים ביולוגיים.

<נעה בן שבת: שאריות חומרי הדברה.

<נעה בן שבת: תוספי מזון.

<נעה בן שבת: חומרי טעם וריח.

<נעה בן שבת: חומרים מסייעי ייצור.

<נעה בן שבת: טמפרטורה מבוקרת.

<נעה בן שבת: אורך חיי מדף מרביים.

<נעה בן שבת: סימון מזון שעניינו הרכב המזון, השימוש בו או צריכתו הנדרש לצורך בטיחות המזון ובריאות הציבור.

<נעה בן שבת: מזון ייחודי.

<נעה בן שבת: בנוסף הוצע בנושא הפרק הווטרינרי להוסיף סעיף קטן (ה).

<נעה בן שבת: תקנות בעניין פעולת טיפול בבשר גולמי המתבצעת במפעל לבשר גולמי כהגדרתו בסעיף 204 טעונות התייעצות עם שר החקלאות ופיתוח הכפר למעט אם התקנות מסדירות שיווק של בשר או מסדירות את תהליך הייצור של מזון מסוים או סוג מסוים של מזון והפעולה היא חלק משיווק הבשר או מתהליך הייצור לפי העניין.

<נעה בן שבת: אני חושבת שהדברים נדונו.

<נעה בן שבת: התקנות בעניין פעולת טיפול בבשר גולמי, הנושא של הוספת התקנים לגבי סימון המזון בנושא הרכב המזון, השימוש בו או צריכתו שנדרש לצורך בטיחות המזון ובריאות הציבור, והנושא של מזון ייחודי – אלה דברים שבסך הכול נדונו ועלו כבקשות.

<נעה בן שבת: הנושא של מזון ייחודי עלה כבקשה.

<נעה בן שבת: אני מציעה שלא נצביע כי יתכן שיהיו עוד תיקונים נוספים בהמשך הדיונים.

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: לא מצביעים.

אלי אלאלוף: היום לא מצביעים.

<זמר בלונדהיים: תוספת קטענה שהסתבר לנו שנדרשת.

<זמר בלונדהיים: בתקנות לעניין אזהרת חנק – ההתייחסות אליה היא בסעיף 27(ב)(2) – הוראות בדבר סימון אזהרת חנק על גבי אריזות מוצרים מסוימים.

<זמר בלונדהיים: צריך להוסיף שם: או בעת פרסומם.

<זמר בלונדהיים: בתקנות לעניין זה, אלה שקיימות היום, יש לעתים שבעת הפרסום של אותם מוצרים, גם בעת הפרסום צריך להוסיף את אזהרת החנק.

<נעה בן שבת: על האריזה?

<זמר בלונדהיים: לא.

<זמר בלונדהיים: בעת הפרסום.

<זמר בלונדהיים: יש הוראות לעניין זה.

<זמר בלונדהיים: אני חושב שגם כך יש סמכות לעניין אבל שלא יעלו טענות.

יעל גרמן: מדובר על האריזה.

<זמר בלונדהיים: לא רק.

<זמר בלונדהיים: כשמפרסמים אותם, יש הוראה שכאשר מפרסמים מוצר כזה, צריך לפרסם, כמו שמפרסמים סיגריות.

<זמר בלונדהיים: גם בעת הפרסום עצמו ולא רק באריזה.

<רוית ארבל: למה לא לוותר על המלים "על גבי אריזות" ולא להתייחס לפלטפורמות?

<רוית ארבל: זאת אומרת, חובת סימון אזהרת חנק.

<רוית ארבל: נקודה.

<זמר בלונדהיים: אני חושב שסימון עדיין עשויים להבין אותו כסימון על גבי מזון.

<זמר בלונדהיים: אתה לא מסמן בפרסומים.

<נעה בן שבת: אתה רוצה את האזהרה על אריזת המזון ובפרסום.

<זמר בלונדהיים: ובעת פרסומו.

<זמר בלונדהיים: משהו כזה.

<רוית ארבל: לא הערה מהותית, לסעיף 27 רישא.

<רוית ארבל: בסעיף 27 רישא יש נקיטת אמצעים.

<רוית ארבל: ניסיתי כאן להבין את הרישא ולא כל כך הצלחתי.

<רוית ארבל: נראה לי שכדאי לעבור לניסוח יותר ברור ולא כפול.

<רוית ארבל: כתוב שהסמכות היא למניעת סכנה לבריאות ציבור, למניעת חשש לסכנה או למניעת מעשה או מחדל העלולים להביא לחשש.

<רוית ארבל: אין כל כך הבדל, גם אם נדון בזה פילוסופית, בין כל אלה.

<רוית ארבל: אפשר פשוט לומר למניעת חשש לסכנה וזה סוגר את העניין.

<נעה בן שבת: הסעיף היה מחולק לשלוש פסקאות משנה ואחת אמרה סכנה, אחת דיברה על סוג שיש בו סכנה והשלישית אמרה על חשש מעיסוק או פעולות העלולות להביא.

<נעה בן שבת: בסך הכול רצינו לצמצם הכול.

<נעה בן שבת: אני לא יודעת למה נעשה ההבחנה הזאת אבל אני לא רוצה שנישאר במצב שיגידו לנו שפעולות שעלולות להביא לחשש - - -

<רוית ארבל: לא.

<רוית ארבל: המילה חשש נשארת.

<נעה בן שבת: גם מה שעלול להביא לחשש.

<נעה בן שבת: כמו שאמרתם, הסימון לא עלול להביא לחשש, כן, אבל בהזדמנות מסוימת אם בן אדם לא ידע מה הוא אוכל והוא יאכל משהו שאסור לו לאכול וזה לא יהיה כתוב בעברית, אז גם אם נראה שהסימון בעברית הוא כן חשוב או לא חשוב - - -

אלי אלאלוף: כמה שיותר נהיה זהירים בנושא הזה, יהיה יותר טוב.

יעל גרמן: במיוחד בחנק של ילדים.

אלי אלאלוף: לצערנו, בדברים שטותיים זה עלול לפגוע במישהו.

אלי אלאלוף: נמשיך בסעיף 37.

<נעה בן שבת: סעיף 37 הוא סעיף שיש בו הרבה תיקונים ואני מניחה שנתחיל את הדיון היום אבל לא נסיים אותו אלא נמשיך בו מחר.

<נעה בן שבת: לפני שאני אקריא את הסעיף, אני מציעה שניתן הסבר לגבי התיקונים שנעשו בו.

<נעה בן שבת: בחלוף הזמן, מאז הוצבע הסעיף, הודגש הנושא של הפער שיהיה קיים בין פג תוקף, המועד האחרון לשימוש, לבין המועד האחרון המומלץ לשימוש.

<נעה בן שבת: עקב כך מוצעות כמה הוראות ואני רוצה לבקש ממשרד המשפטים או ממשרד הבריאות להסביר את התיקון המוצע.

<אלי גורדון: במהלך הדיונים, לאחר ההצבעה, הועלו כאן מספר סוגיות שמחברות את כולן לסוגיה של מזון שתאריך מומלץ לשימוש מופיע עליו.

<אלי גורדון: אמרנו בדיון שיש להפריד בין פעולת מכירה שכאן מבחינת החוק ברמה של סעיף 37(א) אנחנו מדברים על איסור יבוא ואיסור מכירה של מוצר מסוג זה.

<אלי גורדון: נתנו מענה תוך כדי גם לשימוש בחומרי גלם מבחינת היצרן שהשתמש בחומרי גלם במידה ומופיע תאריך מומלץ לשימוש.

<אלי גורדון: הועלתה הסוגיה לגבי שימוש.

<אלי גורדון: מכיוון שהחלוקה נכון לרגע זה מוגדרת כמכירה, גם אם החלוקה היא חלוקה בחינם, רצינו לתת מענה לסוגיה הזאת בצורה הגיונית וסבירה.

<אלי גורדון: הפרדנו את הפעילויות והגדרנו כמה עקרונות.

<אלי גורדון: הראשון, לגבי חומרי גלם יש אישור יצרן ומתקיימים תהליכים כגון תנאי ייצור נאותים ASSAP, GMP, איזו וכולי – לא אלאה שוב את הוועדה בעניין הזה – ובעניין של השימוש, השר יהיה ראי להתקין תקנות על תנאים בהם ניתן להשתמש במוצר בהמשך.

<אלי גורדון: אלה השינויים המהותיים והבולטים בתחום הזה.

אלי אלאלוף: הערה, ברשותך, אלי.

אלי אלאלוף: לציבור הרחב זה מקור לבלבול.

אלי אלאלוף: לציבור המקצועי, המושגים ברורים.

אלי אלאלוף: אני חושב שצריך לבדוק מה מגיע, מה שיש על מדף של מרכול לבין מה שמגיע לאנשי המקצוע.

אלי אלאלוף: אנשי המקצוע, אתה יכול לשים להם שני תהליכים והם יבינו מיד שזה לתקופת השימוש וזה מומלץ לשימוש.

אלי אלאלוף: הציבור לא מבין את זה.

אלי אלאלוף: אני לא רוצה להיות מהפכני אבל תשימו תאריך אחד.

אלי אלאלוף: כשאני לוקח את היוגורט, אני מסתכל, יש תאריך, אני קונה.

אלי אלאלוף: אין לי בלבול אפשרי ואין לי שיקול דעת נדרש.

אלי אלאלוף: זה לא יכול להיות אחרת.

אלי אלאלוף: האריזות הגדולות, תשימו עליהן מה שאתם רוצים אבל ברגע שזה מגיע לדלפק לשימוש כל אחד מאתנו, שיהיה פשוט ולא יהיה בלבול, כולל הסיפור של הביצים.

אלי אלאלוף: אני אף פעם לא יודע אם זה בזמן.

אלי אלאלוף: שני התאריכים, לעניות דעתי, זה מבלבל.

<אלי גורדון: אדוני היושב ראש, אם יורשה לי עוד לפני שהנוכחים כאן יגיבו.

<אלי גורדון: חשוב לציין שאופן הסימון של כל המוצרים בצורה של לשימוש עד ומומלץ לשימוש עד, קיים בכל העולם.

<אלי גורדון: אנחנו לא ממציאים כאן את הגלגל.

<אלי גורדון: ההבדל בין מוצר מזון שהוא לשימוש עד, משמעות הדבר שמבחינת הרגישות שלו הוא רגיש לקלקול מיקרוביאלי ויום למחרת לא מומלץ לשימוש.

<אלי גורדון: נקודה.

<אלי גורדון: סוף פסוק.

<אלי גורדון: לעניין של מזונות שהם מסומנים עם תאריך מומלץ לשימוש עד, משמעות הדבר שהוא לא רגיש לקלקול מיקרוביאלי, באופן טכני עקרוני הוא אמור להיות בטוח לשימוש ויחד עם זאת כל ההיבטים שקשורים לאיכות אותו המזון, איכות מיטבית, לאט לאט מתחילה לרדת.

<אלי גורדון: זאת המשמעות.

<אלי גורדון: אני מסכים אתך – ודרך אגב, לא רק אני אלא כל העולם דן היום בנושא של בזבוז מזון – שדווקא בגלל שהציבור לא יודע לתת מענה ולהבדיל בין שני המקרים האלה, וזה לא רק בארץ אלא בכל העולם, אבל יחד עם זאת הנטייה של כל הרגולציה בכל העולם היא להגיע למצב שבו יהיו מונחים אחידים שמפרידים בין מזון שהוא רגיש לקלקול מיקרוביאלי לבין מזון שהוא אמנם בטוח אך היבטי איכות יורדים בהפחתה.

<אלי גורדון: גם דוח מבקר המדינה האחרון שהתייחס לסוגיה הזאת נתן את דעתו על כך וביקש לחדד ולהשקיע בהדרכת הציבור.

<אלי גורדון: לא כל מזון במידית מתקלקל מצד אחד ומצד שני הוא כבר לא ברמה מיטבית.

יעל גרמן: אני ממש לא שקטה עם הסעיף הזה ודווקא בגלל ההסבר שלך.

יעל גרמן: כן כתוב מומלץ לשימוש וכולם יודעים שמומלץ זאת רק המלצה ולא חייבים.

יעל גרמן: למה אנחנו צריכים לשנות את ההמלצה הזאת?

יעל גרמן: למה אנחנו צריכים לתת סמכות בידי השר, ועוד אנחנו נצטרך אחר כך בוועדה לאשר את זה, להאריך את המועד?

יעל גרמן: הרי זאת רק המלצה.

<זאב פיקובסקי: ברשותך כבוד היושב ראש, אני רוצה להתייחס בשתי מלים.

<זאב פיקובסקי: אני רוצה לחזק את דבריו של אלי גורדון ואני רוצה לומר בצורה מאוד ברורה שעל פי נתונים בעולם, גם של FAO וגם של איזשהו ארגון בריטי מאוד רציני, זריקת מזון בעולם החל מהשדה ועד למזון המוגמר, היא – יש ויכוחים – בין שלושים לחמישים אחוזים מהמזון.

אלי אלאלוף: אל תפתחו את זה.

<זאב פיקובסקי: הרגולציה הזרה שאלי מתייחס אליה והרגולציה האירופאית בדיפולט מדברת על תאריך בסט ביפור, אבל מזון שרגיש לקלקול מיקרוביאלי, בהכרח הרגולציה מחייבת לסמן אותו בתאריך אחרון לשימוש.

<זאב פיקובסקי: אלי לא מדבר כאן סתם ואני מחזק את דבריו.

<זאב פיקובסקי: זאת בעיה אבל לא כרגע ניתן לפתור אותה.

<רוברט סגל: התאחדות התעשיינים.

<רוברט סגל: גם אנחנו מסכימים עם מה שאלי כתב כאן.

<רוברט סגל: יש רק עניין אחד מהותי.

<רוברט סגל: הורד כאן סעיף (ב).

<רוברט סגל: הסיפא של סעיף (ב) התירה ליצרנים שהם יצרנים קטנים, שאין להם מערכות איכות, שיש להם רישיון יצרן בלבד, לפנות למנהל שירות המזון הארצי ולקבל אישור להאריך את תוקף חומרי הגלם שמשתמשים בהם.

<רוברט סגל: סעיף (ג) מתיר למפעלים שעומדים בכל מיני דרישות גבוהות יותר לא לפנות אלא פשוט לעשות את זה בנוהל מסודר ובתהליך שיאושר על ידי מנהל השירות.

<רוברט סגל: אנחנו לא מבינים למה הורדה הסיפא של סעיף (ב).

<רוברט סגל: אנחנו לא רוצים למנוע מיצרנים קטנים גם לעשות את זה באישור פרטני של מנהל שירות המזון.

<אלי גורדון: אנחנו נבדוק את העניין הזה.

<רוברטו דלה רוקה: על הנושא הזה דיברנו לפני שבוע עת אדוני היושב ראש לא היה.

<רוברטו דלה רוקה: אני רוצה רק להזכיר דבר אחד.

<רוברטו דלה רוקה: מה שאמר מהנדס גורדון נכון זה שכרגע באירופה, עת אנחנו מדברים על כך שזורקים 350 אלף טון מזון של בסט ביפור היום באירופה, דנים על לאפשר מכירה של מוצרים בסט ביפור, מה שנקרא מומלץ, רק בנקודות בפיקוח ולאנשים נזקקים.

<רוברטו דלה רוקה: מדברים על שוודיה, אנגליה, צרפת ולא על מדינות עולם שלישי.

<זאב שמואל פרידמן: אדוני היושב ראש, אני רוצה להסב את תשומת הלב ולחזק דווקא את העמדה שלך, מבלי להיכנס לשאלה האם חובה לסמן או לא חובה לסמן.

<זאב שמואל פרידמן: עדיין קיימת תביעה ייצוגית בה הוגשה חוות דעת מה קרה לגבי מוצרי חלב שצוין עליהם מומלץ להשתמש לפני.

<זאב שמואל פרידמן: לפחות שם נטען והוכח למיטב ידיעתי שכמות עצומה של מזון נזרקה כיוון שהציבור לא תופס את ההבדלים בין השניים.

<זאב שמואל פרידמן: כך שבלי שום קשר למה שנאמר עד כה, עדיין חייב מנהל שרות המזון בכל מקרה ללוות את המהלך הזה.

אלי אלאלוף: הדיון מסתיים בשלב זה.

אלי אלאלוף: אני מודה לכם.