ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 78, 2015-11-02 09:11

אלי אלאלוף: בוקר טוב.

אלי אלאלוף: היום ה-2 בנובמבר 2015, כ' בחשון התשע"ו, השעה 09:11.

אלי אלאלוף: אנחנו עוזבים ליום אחד את הנושא של החלק הווטרינרי וחוזרים לדיונים של המזון הרגיל והרגיש.

אלי אלאלוף: יש שבקשה של נציגי המשטרה והיא להתחיל עם הפרקים הקשורים למשטרה כדי שיוכלו לעבור לוועדה אחרת.

<נעה בן שבת: הבנתי שהמשטרה רוצה לדבר על שני סעיפים כאשר אחד מהם הוא נושא צווי ההגבלה המינהליים, בעמוד 32 בקובץ שלפניכם.

<נעה בן שבת: סעיף 13 עוסק בצו הגבלה מינהלי שניתן לאחר שניתנת התראה.

<נעה בן שבת: עוד לא קראנו אותו.

<נעה בן שבת: אפשר לקרוא אותו ואפשר לשמוע את הערות המשטרה שאני מבינה שנוגעות לסעיף קטן (י).

<נעה בן שבת: סעיף קטן (י), ההוראה המקורית שלו אמרה שלא קוים מצב של צו הגבלה, שוטר רשאי להיכנס לעסק או למקום שלגביו ניתן הצו ולנקוט אמצעים סבירים לביצוע הצו, לרבות שימוש בכוח ושימוש במנעולים או באמצעי סגירה אחרים לפי פקודת המשטרה.

בו ייאמר: מי שמבצע את הצו זאת לא המשטרה אלא נותן הרישיון והוא יכול להיעזר בשוטר כדי לבצע את הצו המינהלי.

אלי אלאלוף: אני מקדם בברכה את חברי הכנסת יעקב מרגי ואיציק שמולי.

אלי אלאלוף: מישהו רוצה להתייחס ולהסביר לנו מה הבעיה בסעיף הזה?

<אלעזר כהנא: ברשותך, אדוני, אני אסביר.

<אלעזר כהנא: אנחנו ביקשנו מבחינת הנוסח להתאים את מה שאנחנו מכירים גם במשרדי ממשלה אחרים כאשר בעל הסמכות במשרד הממשלתי מקבל סיוע של המשטרה עת הוא נדרש לפעולות שדורשות הפעלת כוח והפעלת סמכות.

<אלעזר כהנא: זאת אומרת, המבנה הוא שהסמכות נשארת אצל הגורם המוסמך והמשטרה היא גורם מסייע.

<אלעזר כהנא: זה המבנה וזה הרעיון שאנחנו מכירים אותו בהרבה מאוד נושאים אחרים, כך בהוצאה לפועל, כך בתכנון ובנייה, כך בסגירת מוסדות חינוך.

<אלעזר כהנא: לגורם המוסמך יש את הסמכויות להשתמש באמצעים סבירים עד שהוא מגיע למקום שהוא צריך כוח.

<אלעזר כהנא: בדרך כלל גם גורמים שיש להם סמכות להפעיל כוח, אם מבקשים שהמשטרה תתלווה אליהם ותעשה את העבודה בפועל, זה מה שקורה בדרך כלל.

<אלעזר כהנא: הנוסח הקודם הוא נוסח שלמעשה מטיל על המשטרה את אחריות ביצוע הצו לכל דבר ועניין.

<אלעזר כהנא: זאת אומרת, סוג של הוצאה לפועל.

<אלעזר כהנא: בדרך כלל אלה לא דברים שמועברים לביצוע של המשטרה ולאחריותה.

<אלעזר כהנא: אנחנו בוודאי גורם מסייע ואנחנו נסייע.

<נעה בן שבת: הנוסח המתוקן מקובל עליכם?

<אלעזר כהנא: הנוסח המתוקן מקובל עלינו.

<אלעזר כהנא: חשבנו אולי אפילו להוסיף את המילה "לרבות".

<אלעזר כהנא: זאת אומרת, יהיה רשאי לקבל סיוע של המשטרה לרבות לשם שימוש בכוח סביר.

<אלעזר כהנא: בדרך כלל אין שימוש בכוח אלא רוצים שהמשטרה תתלווה כדי שלא תהיה התנגדות ושלא תהיה התפרעות.

יעקב מרגי: אתם צריכים אישור מיוחד לשימוש בכוח סביר?

<אלעזר כהנא: לא, אבל בעל הסמכות, כאן יש לו הסמכה מיוחדת לקבל סיוע.

יעקב מרגי: אתה רוצה שהוא יפעיל כוח?

<אלעזר כהנא: לא.

<אלעזר כהנא: אנחנו נפעיל את הכוח.

יעקב מרגי: אתה לא צריך אישור.

יעקב מרגי: אם היית רוצה להקנות לו, אתה צריך.

<אלעזר כהנא: אם לא יהיה כתוב שאני מוסמך להפעיל כוח, אני לא אפעיל כוח.

<אלעזר כהנא: למשל, סגירת מוסדות חינוך, כל זמן שלא כתוב שאני אפעיל כוח, אני לא מפעיל כוח.

<אלעזר כהנא: החוק צריך להגיד שאני מפעיל כוח כי אחרת אני לא אפעיל כוח.

יעקב מרגי: זה חשוב לי לעניינים אחרים.

<אלעזר כהנא: אם לא כתוב, אנחנו לא נפעיל כוח.

אלי אלאלוף: אני מברך את חברת הכנסת יעל גרמן שמצטרפת אלינו.

<אהוד פלג: המועצה הישראלית לצרכנות.

<אהוד פלג: המילה "במידת הצורך" מתייחסת גם לרשאי לקבל סיוע ואני חושב שהיא יכולה לסבך.

<אהוד פלג: את ה"רשאי לקבל סיוע" לא צריך להתנות ב"במידת הצורך".

<אהוד פלג: ברור שהוא לא יבקש אם הוא לא יחוש צורך, אבל אם נכניס כאן במידת הצורך, עלולה לעלות שאלה לגבי חוקיות המהלך של התלוות המשטרה ויתחילו לריב האם זה במידת הצורך או לא במידת הצורך, ואנחנו יודעים מה קורה לזה בפרשנויות משפטיות.

<אהוד פלג: הביטוי במידת הצורך כאן לא נדרש.

<אהוד פלג: רשאי לקבל סיוע משוטר.

<אלעזר כהנא: מבחינתנו אין התנגדות להוריד את המלים האלה.

<נעה בן שבת: תמיד זה במידת הצורך.

<נעה בן שבת: לא יהיה מצב שלא צריך והם אמורים.

<אהוד פלג: נכון.

<אהוד פלג: לכן אני חושב שהביטוי לא צריך להיות בחוק.

<אהוד פלג: אם הוא יהיה בחוק, הוא ישמש עורכי דין.

<נעה בן שבת: לא מזיק להוריד אותו.

<נעה בן שבת: זה ממילא צריך להיות במידת הצורך.

<אהוד פלג: זה ביטוי שלא מעלה ולא מוריד.

אלי אלאלוף: עוד הערות?

אלי אלאלוף: אין.

אלי אלאלוף: אפשר לעבור לסעיף השני.

<נעה בן שבת: אני לא יודעת באיזה סעיף נוסף מדובר.

<אלעזר כהנא: אני הבנתי שעלה כאן

<אלעזר כהנא: נושא של עיכוב רכב בדרך לצורך ביצוע פיקוח.

<אלעזר כהנא: יש כאן שני חלקים.

<אלעזר כהנא: יש עיכוב רכב כעניין רגולטורי או לצורך פיקוח שגרתי ויש עיכוב רכב אגב ביצוע עבירה, זאת אומרת, אם יש חשדות קונקרטיים.

<אלעזר כהנא: כל מה שקשור להיבט הרגולטורי, אני מניח שמשרד המשפטים יתייחס לזה.

<אלעזר כהנא: בהיבט של אכיפת חוק, ככל שיש חשד לביצוע עבירה, גם היום בחוק יש סמכות לעיכוב רכב לפי סעיף 69 לחוק המעצרים.

<אלעזר כהנא: במקרה הזה, שוב, אם צריך שהמשטרה או בדרך כלל רק המשטרה מעכבת רכבים בדרך - גורמים אחרים שלא מיומנים ולא מוסמכים יעכבו רכבים בדרך, זה באמת מסוכן – מבחינה זו אין שום מניעה שהמשטרה היא זו שתסייע כאשר יש חשד לביצוע עבירה והסמכות קיימת גם היום בין כה וכה.

<אלעזר כהנא: בדרך כלל המבנה הוא שהדבר הזה באמצעות מה שנקרא שוטרים בתשלום לפי חוק המשטרה.

<אלעזר כהנא: חוק המשטרה קובע שבמסגרת של סמכויות אכיפה, המשרד המבקש יכול להזמין שוטרים בתשלום, סעיף 102(ז) לחוק המשטרה.

<אלעזר כהנא: זה מה שקיים במקומות אחרים כשצריך.

יעקב מרגי: היום, כאשר יחידת הפיצוח עולה על משהו, היא נעזרת בכם בעצירת כלי רכב?

<אלעזר כהנא: זה תלוי באיזה נושא.

יעקב מרגי: פקח של היחידה רואה רכב שעובר עבירה לפי החוק הזה, הוא צריך אותך כדי לעצור את הרכב הזה?

<אלעזר כהנא: מבחינת סמכות הוא לא מוגבל.

<אלעזר כהנא: אולי גבי יודעת לענות על כך.

<אלעזר כהנא: אני לא חושב שמבחינת סמכות הוא מוגבל אבל אני לא יודע בוודאות.

יעקב מרגי: עצירת רכב.

יעקב מרגי: לא מעצר.

<אלעזר כהנא: עיכוב וחיפוש.

<אלעזר כהנא: אני חושב שסמכות חיפוש יש להם אבל לעכב בדרך, להתחיל לעצור רכבים בדרך, זה משהו שעד כמה שאני יודע בדרך כלל לא.

איציק שמולי: אבל הוא לא עוצר רכבים.

איציק שמולי: הוא עוצר את הרכב הספציפי.

<אלעזר כהנא: אם הרכב עוצר בצד, זה מותר לו.

<נעה בן שבת: בהצעת החוק יש רשות לזמן מוביל לבדיקה לשם בדיקת קיום התנאים ברישיון ההובלה.

<נעה בן שבת: לשם כך אפשר או לחייב אותו להתייצב במקום ובמועדים אפשריים או להורות למוביל מסוים להתייצב לבדיקה במקום שאין לו תחנת בדיקה קבועה.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, זה זימון.

<נעה בן שבת: זאת לא עצירת רכבים בדרך.

<נעה בן שבת: מעבר לזה, יש לו סמכות כניסה גם לרכב שהוא נייח.

<נעה בן שבת: אלה שני המוקדים.

<נעה בן שבת: אתה אומר שבעצם אפשר להיעזר גם במשטרה ואפשר להוסיף סמכות פיקוח נוספת במקרה של חשד לביצוע עבירה, זאת אומרת פעולת אכיפה, סמכות נוספת גם לעצור את הרכב לצורך בדיקה ולא רק לזמן אותו מראש.

<אלעזר כהנא: אני אמרתי שלא צריך להוסיף משום שזה כבר קיים בחוק.

<אלעזר כהנא: סעיף 69 לחוק המעצרים אומר שבמקום שיש סמכות לעכב, לחפש, לבדוק מסמכים, יש גם סמכות לעכב רכב על מנת לעשות את זה.

<אלעזר כהנא: אבל בפועל מי עושה את זה, זאת המשטרה.

<אלעזר כהנא: אם מדובר על עיכוב רכב בדרך, אני לא מדבר על כך שהרכב עומד בצד, להיכנס ולהפעיל את הסמכות – זה מותר לו.

<אלעזר כהנא: לא צריך סמכות בשביל זה כי זה קיים גם היום בחוק.

<אלעזר כהנא: מזמינים את המשטרה, אם צריך.

אלי אלאלוף: כאן זה סעיף שהיה קשור להובלת בשר.

<נעה בן שבת: גם לצורך בדיקות המשנה, אבל יכול להיות שגם הובלה של דברים אחרים כמו ירקות.

אלי אלאלוף: אמרנו שמשרד הבריאות יכול לבקש ממשאית לבוא למקום מסוים ללא התערבות של המשטרה.

אלי אלאלוף: אם משרד הבריאות חושב שרצוי שזה יהיה משטרה, הוא מודיע.

<גבי פיסמן: אני רוצה להבהיר את התפיסה שלנו בהקשר הזה.

<גבי פיסמן: מבחינתנו, משרד הבריאות שהוא הרגולטור, אמון על הפעלת הסמכויות בעת פיקוח ובאכיפה.

<גבי פיסמן: אבל לגבי עיכוב רכב שזאת סיטואציה שונה שהמשמעות שלה יכולה להיות סיכון חיי אדם, סיכון עוברים ושבים בדרך, האפשרות של הרגולטור לפעול היא רק בעת פיקוח.

<גבי פיסמן: זאת הסיבה שיש גם את האפשרות לזמן מובילים ויש גם את האפשרות לפעול ביחס לפיקוח, ביחס לרכב נייח.

<גבי פיסמן: האפשרות לעכב רכב בצד הדרך, רכב נוסע, תהיה קיימת למשטרה רק בעת חשד לביצוע עבירה.

<גבי פיסמן: זאת אומרת, ככל שאנחנו מבקשים להפעיל את הסמכות הזאת לעכב רכב בצד הדרך כאשר מדובר בסיטואציה שאין חשד לביצוע עבירה, האפשרות הזו לא קיימת אלא בדרך של זימון.

<גבי פיסמן: זה מה שאפשרנו בחוק.

יעקב מרגי: לכם היא לא קיימת.

יעקב מרגי: הוא רשאי בכל שלב.

<גבי פיסמן: הוא רשאי רק כאשר יש חשד לביצוע עבירה.

יעקב מרגי: תשימי לב להבהרה שאני מבקש.

יעקב מרגי: למשטרה עומדת הזכות לעצור רכב לפי שיקול דעתה.

יעקב מרגי: לך כרגולטור - - -

<גבי פיסמן: הוא הרגולטור.

יעקב מרגי: משרד הבריאות כרגולטור, עומדת לו הזכות לבקש מכוחות המשטרה לעצור רכב רק אם יש חשש לביצוע עבירה.

<גבי פיסמן: נכון.

יעקב מרגי: לו עומדת הזות מכוח תפקידו ומכוח סמכותו שעומדת לו מקדמת דנא.

<גבי פיסמן: אני מתייחסת לחשד לביצוע עבירה.

יעקב מרגי: מצד הרגולטור.

<גבי פיסמן: נכון.

<אלעזר כהנא: אני לא בטוח שהבנתי, חבר הכנסת מרגי.

<אלעזר כהנא: גם אנחנו, כשאין חשד סביר, לי אין סמכות כמשטרה לעכב רכב.

יעקב מרגי: לא משעמם לכם.

יעקב מרגי: אם שוטר חושב שמדובר בביצוע עבירה כזו או אחרת, עומדת לו הזכות.

<אלעזר כהנא: זה נכון.

איציק שמולי: זאת אומרת שאם עכשיו יש רכב שיש חשד שהוא מוביל בשר לא כהלכה, הנציגים של משרד הבריאות לא יוכלו לעצור אותו אלא אם כן יש ניידת משטרה במקום?

<גבי פיסמן: הם יכולים לפנות למשטרה כדי לבקש ממנה את הסיוע שלה בביצוע הפעולה הזאת כאשר התכלית שעומדת מאחורי הדבר הזה היא לא לסכן את עוברי הדרך ואת הנוסעים ברכב כאשר המיומנות בעניין הזה נתונה למשטרת ישראל.

איציק שמולי: זה טיעון טוב, אבל את יודעת איזה שיקול דעת נתנו לפקחים במקומות אחרים בחוק הזה?

<גבי פיסמן: אנחנו נותנים גם לפקחים בהקשר הזה.

<גבי פיסמן: החשד לביצוע עבירה בהחלט יכול להתעורר על ידי הרגולטור, כפי שציין חבר הכנסת מרגי.

<גבי פיסמן: הסיוע בפועל של העיכוב בצד הדרך צריך להיעשות על ידי מי שמיומן לבצע את הפעולה הזאת.

איציק שמולי: אני אגיד לך משהו מתחום אחר, מתחום צער בעלי חיים שם יש פחות או יותר אותו הסדר.

איציק שמולי: אני לא רוצה לפגוע במשטרה אבל תשאלי אותם איפה זה עומד בסדרי העדיפויות של המשטרה ללכת ולרוץ אחרי כל מי שמתעלל בבעל חיים.

איציק שמולי: עכשיו, מה אנחנו עושים כאן?

איציק שמולי: מה אנחנו עושים?

איציק שמולי: משאית נוסעת ועומדת להיכנס לתוך מקום מסוים ולהתחיל לחלק סחורה פגומה.

איציק שמולי: אנחנו נוכל לעצור אותה או לא לעצור אותה לפי כוח האדם של המשטרה?

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: זאת אופציה.

אלי אלאלוף: אם הרגולטור זקוק לעזרת המשטרה, הוא מזמין אותה.

איציק שמולי: אבל אם הרכב נוסע, הוא לא יכול לעצור אותו.

אלי אלאלוף: הוא יכול להזמין אותו.

איציק שמולי: ואם השוטר לא יכול לבוא?

<גבי פיסמן: הוא יכול לזמן אותו.

איציק שמולי: גם בצער בעלי חיים נתנו לשוטר תנועה.

<גבי פיסמן: ככל שאנחנו מדברים על סמכות פיקוח, ככל שיש צורך לעכב אותו בצד הדרך, זאת אומרת בזמן נסיעה, כן הוא יצטרך את סיועה של המשטרה והזכיר נציג המשטרה גם אפשרות שקיימת להעסקת שוטרים בשכר בעניין הזה וזאת אפשרות נוספת שקיימת בחוק ככל שהחשש הוא מהתגייסות של אי-התגייסות המשטרה בזמן אמת.

<אלעזר כהנא: אני רוצה להעיר שיש לנו שיתוף פעולה טוב מאוד עם רשות הטבע והגנים בכל הנושא הזה של צער בעלי חיים.

איציק שמולי: בוא נעשה על זה דיון מיוחד בוועדת החינוך ונראה אם זה בסדר העדיפויות שלכם.

<נעה בן שבת: אם אפשר, רק הבהרה אחת.

<נעה בן שבת: האם במצב היום כאשר יש בדיקות משנה, אני מבינה שהם מגיעים לתחנה לצורך בדיקות המשנה וגם היום אין סמכות לעצור רכב בדרך לצורך בדיקת משנה.

<נעה בן שבת: אנחנו נשארים בעצם באותה רמה של סמכויות.

אלי אלאלוף: עוד משהו, נציגי המשטרה?

אלי אלאלוף: תודה לכם.

<שלמה שלי עינב: רציתי לענות לגבי הסמכות לבדיקה.

אלי אלאלוף: כרגע הסעיף הזה סגור.

אלי אלאלוף: ממשיכים.

<נעה בן שבת: אנחנו חוזרים לנושא העיצומים הכספיים.

<נעה בן שבת: היינו בסעיף 288 ועצרנו בפסקה (13) בעמוד 16.

<נעה בן שבת: (14) מייצר מזון שנקבעה לגביו חובה לקבל אישור ייצור נאות בלא שיש בידיו אישור כאמור, בניגוד לסעיף 47(א).

<נעה בן שבת: השאלה אם לא צריך כאן בעיצום הכספי לדבר גם על אי מילוי התנאים שנקבעו באישור הייצור הנאות או שלא בהתאם לתנאיו.

יעל גרמן: אני מבינה שכל העבירות האלה, זה פי אחד וחצי מהסכום הבסיסי.

<ענת מימון: כן.

<ענת מימון: אני רק אעיר שבעקבות ההערות שעלו בישיבה הקודמת לעניין הסכום הבסיסי, הפחתנו את הסכום הבסיסי לגבי יחיד מ-10,000 ל-8,000 שקלים לגבי תאגיד קטן.

<ענת מימון: תאגיד קטן שהוא עד מאה מיליון שקלים מחזור מכירות, זה עשרים אלף שקלים, ותאגיד גדול שהוא מעל מאה מיליון, זה ארבעים אלף שקלים.

<ענת מימון: בסוף הוספנו שני סעיפים לגבי עבירות סימון ועבירות של גוף זר שם באמת כנגזרת מההפחתה יש הסדר מיוחד לגבי הטלת העיצום הכספי לפי מספר המוצרים שלגביהם נעשתה ההפרה.

<ענת מימון: כרגע כל ההפרות עליהן אנחנו מדברים, הפרה אחת בודדת, לא משנה בכמה מוצרים היא נעשתה, הסכום מוטל פעם אחת.

יעל גרמן: אנחנו נמצאים בסעיף (14) ויש לנו כאן 14 סעיפים בגינם אנחנו יכולים להטיל עיצום כספי שהוא פי אחד וחצי מהסכום הבסיסי.

<ענת מימון: נכון.

יעל גרמן: אם הטלנו פעם אחת והם עשו 14 עבירות, לא נכפיל את זה ב-14.

<ענת מימון: אם זאת אותה סדרה של מוצרים לגביה יש הפרה מסוימת, לדוגמה התגלה איזשהו חומר או משהו כזה, פעם אחת מטילים ולא 14 פעמים, אבל כמובן שאם אותו עוסק פעם אחר פעם חוזר על אותה עבירה ומדובר על עבירה שחוזרת על עצמה ואפשר לנתק מההפרות, זה יוטל פעמיים.

יעל גרמן: אני רוצה להבהיר.

יעל גרמן: בואי נאמר שהעבריין לצורך העניין מייצר, מייבא או מוכר מזון בניגוד להוראות.

יעל גרמן: לאחר מכן הוא מוסיף למוצר בשר מעובד ובתהליך עיבודו חומרים בניגוד להוראות.

<שרון גוטמן: אלה הפרות נפרדות.

<ענת מימון: מה שהתכוונתי, אם את הבשר המעובד הוא מוסיף בכמה אריזות של הבשר, זה מוטל פעם אחת.

יעל גרמן: בסדר גמור.

יעל גרמן: תודה.

<נעה בן שבת: אנחנו נוסיף בלי שיש בידיו אישור כאמור או בניגוד לתנאיו.

<שרון גוטמן: בסעיף 47(ב) כתוב לא ייצר אדם מזון אלא בהתאם לתנאים, ואני לא רואה אם הסעיף מפנה ל-47(ב).

יעל גרמן: הוא מפנה ל-47(א).

<שרון גוטמן: צריך להוסיף את 47(ב).

<אביטל בגין: בכל מקרה אנחנו נוהגים את הפרת התנאים בשונה מהפרה של היעדר אישור בכלל לקבוע במדרג הנמוך יותר.

<אביטל בגין: את ההפרה של אי קיום תנאים של רישיון, היתר אישור, על פי רוב אנחנו קובעים במדרג נמוך יותר מהיעדר אישור בכלל.

<נעה בן שבת: יהיה לנו עיצום כספי כזה אבל בסעיף 287.

<שרון גוטמן: בעונשין, בעמוד 4, פסקה (16), צריך אותו נוסף לעשות גם בעיצומים.

<נעה בן שבת: בסדר, אבל זה יהיה במדרג הנמוך, בסעיף 287.

<נעה בן שבת: (14א) מייצר מזון בלא שקבע וסימן את הטמפרטורה המוגדרת הנדרשת לשמירה על בטיחות המזון, בניגוד להוראות סעיף 48(ג).

<נעה בן שבת: אנחנו מדברים כאן על החובה שמוצע להוסיף לסעיף 28(ג) – גם זה טעון רביזיה – לציין ולסמן את הטמפרטורה המוגדרת לצורך שמירה על בטיחות המזון על גבי המזון.

<נעה בן שבת: חובה על היצרן.

<נעה בן שבת: זה רק אם הטמפרטורה הזאת נדרשת לפי חקיקת המזון.

<רז הילמן: מוגדרת, זה לא רק חקיקת המזון.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, הטמפרטורה המבוקרת.

<רז הילמן: המבוקרת.

<נעה בן שבת: (15) מבצע פעולת הכנה או אריזה של מזון לקראת מכירה לצרכן באתר המכירה לצרכן בלא אישור פעילות יצרנית או שלא בהתאם לתנאיו בניגוד להוראות סעיף 50(א).

<נעה בן שבת: גם סעיף (15א) כפוף לרביזיה כי אנחנו צריכים לתקן את סעיף 52 לעניין המטבח המוסדי.

<נעה בן שבת: יש הסמכה לשר לקבוע חובת רישיון ואנחנו רוצים להבטיח שגם במקרה שנקבעה חובת רישיון, תהיה חובה לעמוד בתנאיו, אבל אם תיקבע הוראה כזאת, יהיה גם עיצום כספי.

<נעה בן שבת: (15) מייצר מזון מוסדי הטעון רישיון מטבחי מוסדי לפי התקנות, בלא שיש בידיו רישיון כאמור, או שלא בהתאם לתנאיו, בניגוד לסעיף 52(א3).

<נעה בן שבת: (16) מסמן מזון בסמל תנאי ייצור נאותים, בלא אישור ייצור נאות ללא היתר, בניגוד להוראות סעיף 73.

<נעה בן שבת: (17) מייבא מזון בלא תעודת יבואן רשום או בניגוד לתנאים הקבועים בתעודת היבואן הרשום, בניגוד להוראות סעיף 77.

<נעה בן שבת: (18) מייבא מזון שייצורו טעון אישור ייצור נאות, בלא שיש בידיו אישור המעיד כי ייצור המזון נעשה בתנאי ייצור נאותים, בניגוד להוראות סעיף 78(א).

<נעה בן שבת: (19) מייבא מזון רגיל בלא אישור קבלת הצהרה, בניגוד להוראות סעיף 79(1).

<נעה בן שבת: (20) מייבא מזון רגיש בלא אישור מוקדם לייבוא או שלא בהתאם לדרישות שבאישור האמור, בניגוד להוראות סעיף 80(א)(1).

<נעה בן שבת: אין כאן התייחסות לאיסור לייבא בייבוא אישי שלא בהתאם להגבלות שנקבעו בייבוא אישי.

<נעה בן שבת: השאלה היא האם במכוון אין התייחסות לדבר הזה.

<אלי גורדון: אני לא משפטן, אבל למיטב ידיעתי זה לבעל רישיון.

<זמר בלונדהיים: על עוסק.

<זמר בלונדהיים: לאו דווקא על בעל רישיון אבל על עוסק.

<זמר בלונדהיים: מנהל שירות המזון כשיר לעבור למשרד המשפטים.

<נעה בן שבת: (21) מייבא מזון שהוא מסר לגביו פרטים לא נכונים באחד מאלה – במסמך, בטופס או במידע שמסר במצורף לבקשה לקבלת אישור מוקדם לייבוא מזון רגיש, כאמור בסעיף 92(א)(2).

<נעה בן שבת: בהצהרה, בניגוד להוראות סעיף 105.

<נעה בן שבת: במסמך, בטופס או במידע שמסר במצורף להצהרה, בניגוד להוראות סעיף 107(ב).

<נעה בן שבת: בבקשה לקבלת תעודת שחרור, בניגוד להוראות סעיף 114 או סעיף 115.

<נעה בן שבת: בבקשה לרישום כיבואן, בניגוד להוראות סעיף 137.

<נעה בן שבת: אני רוצה לוודא.

<נעה בן שבת: אנחנו משאירים את זה ברמה הגבוהה של העיצומים הכספיים?

<נעה בן שבת: האם לגבי העונשין, יש איזה שינוי לגבי מסירת פרטים?

<שרון גוטמן: בעונשין, זה עובר לנמוך.

<נעה בן שבת: (22) מייבא מזון בניגוד להוראות סעיף 110(ג).

<נעה בן שבת: (23) מוציא משלוח מזון שייבא מתחנת הסגר בלא שקיבל תעודת שחרור, בניגוד להוראות סעיף 112.

<נעה בן שבת: (23א) מייצר מזון המיועד אך ורק לייצוא שמסר פרטים לא נכונים בהצהרת ייצוא.

<אביטל בגין: חסר בניגוד ל.

אלי אלאלוף: אני רוצה לברך את חברי הכנסת שהצטרפו אלינו, מירב בן ארי וג'מאל זחאלקה.

אלי אלאלוף: ברוכים הבאים.

יעל גרמן: אני פנויה.

יעקב מרגי: יש לי ישיבת סיעה.

מירב בן ארי: גם לי יש ישיבת סיעה.

אלי אלאלוף: אני קיבלתי פטור.

איציק שמולי: אני אבוא.

<נעה בן שבת: בשמחה.

<נעה בן שבת: זה כולל את הרביזיות של חברת הכנסת גרמן והרביזיה של חברת הכנסת מיכאלי.

<נעה בן שבת: אם יהיו רביזיות נוספות, גם הן יהיו.

אלי אלאלוף: אם כן, הודענו על כך.

<נעה בן שבת: אנחנו מציעים שהוועדה כן תקיים דיון מחדש.

<נעה בן שבת: היועצים המשפטיים לא יכולים לבקש רביזיה אלא צריך להציע לכם לקיים רביזיה במספר סעיפים בסימן ב'.

אלי אלאלוף: כל מה שאת רוצה.

אלי אלאלוף: אפשר לעשות את זה היום ב-3:00.

אלי אלאלוף: ממשיכים.

אלי אלאלוף: אנחנו בעמוד 17, פסקה (23ב).

<נעה בן שבת: בסעיף (22) יש לנו מייבא מזון בניגוד להוראות סעיף 100(ג) ואנחנו צריכים למצוא את האזכור הנכון.

<נעה בן שבת: אנחנו נמצא אותו.

<נעה בן שבת: לגבי סעיף קטן (23א), מסר פרטים לא נכונים בהצהרת הייצוא, אנחנו לא נגיד בניגוד לסעיף כי אין סעיף שמחייב אותו למסור פרטים נכונים אלא יש סעיף שמחייב אותו למסור הצהרה וממילא אם הוא הפר את ההוראה של הסעיף שמדבר על הצהרת הייצוא.

<זמר בלונדהיים: אולי אפשר להוסיף הצהרת ייצוא לפי סעיף 148(א).

<נעה בן שבת: כן.

<נעה בן שבת: בהצהרת ייצוא לפי סעיף.

<נעה בן שבת: (23ב) מייצר מזון המיועד אך ורק לייצוא או משווק מזון כאמור שלא קיים הוראה פרטנית בניגוד להוראות סעיף 148א(ד).

<נעה בן שבת: דיברנו על זה גם בהוראות העונשיות.

<נעה בן שבת: זאת מקבילה לזה.

<נעה בן שבת: (23ג) מייצר מזון המיועד אך ורק לייצוא שאינו מקיים את הוראות סעיפים 151 עד 154.

<נעה בן שבת: גם כאן צריך לעשות התאמה בסעיפים.

<נעה בן שבת: סעיף 154 הוסר בינתיים אבל הכוונה לאותן הוראות שהיו חלות על משווק ולא חלות על היצואן בגלל שהייצוא עצמו הוצא מההגדרה.

<נעה בן שבת: (24) מוציא מזון ממחסן הרשום בתעודת רישום היבואן, בניגוד להוראות סעיף 123.

<נעה בן שבת: הכוונה היא למצב שבו ניתנה תעודת שחרור מותנית או ניתנה אפשרות להוציא את המוצרים המיובאים למחסן של היבואן בתנאים מסוימים והתנאים לא קוימו ועל כן יש עיצום כספי.

<נעה בן שבת: (25) מקבל מזון מיצרן או מיבואן שאינם בעלי רישיון ייצור או תעודת יבואן רשום, לפי העניין, בניגוד להוראות סעיף 151(א).

<נעה בן שבת: בפסקה (27) יש לנו הוראות גם על בדיקה, האם אתה מקבל מיצרן או מיבואן וגם חובת אימות אחת לשנה של מצב היצרן או היבואן למעט אם נרשמת לרישום של עדכון.

<נעה בן שבת: הנושא של אימות הרישום הוא לא אחרי ההוראה בסעיף 25 או שלא מוחל עליה עיצום כספי?

<נעה בן שבת: האם אתם מבינים את ההוראה של האימות כחלק מההוראה המחייבת אותו לקבל את המזון ממישהו בעל רישיון ייצור?

<זמר בלונדהיים: הורדתם את המילה בתוקף.

<זמר בלונדהיים: להבנתי זה נכנס מזה שכתבנו את המילה בתוקף ומזה נגזר מתי הוא צריך לעשות את אימות תוקף – אחת לשנה.

<זמר בלונדהיים: אם הורידו את המילה בתוקף, זה באמת מוציא את זה.

<זמר בלונדהיים: הכוונה היא שזה אמור להיות חלק מזה.

<נעה בן שבת: אם כן, נחזיר את המילה "בתוקף" לכאן למרות שבמקומות אחרים הורדנו אותה.

<נעה בן שבת: כאן יש לה משמעות.

<זמר בלונדהיים: נכון.

<נעה בן שבת: (27) לא שומר מסמך או פרט – בניגוד להוראות סעיף 58, סעיף 126, סעיף 128 – אותו סעיף 128 מפנה לסעיפים שרשומים בסוגריים – (130(ב), 131, 131א, 132, 133, 134), סעיף 148א(א)(4), סעיף 153, סעיף 157 או סעיף 162 – שמפנה אותנו לרשום בסוגריים – (163(2)).

<נעה בן שבת: סעיף 130(ב) מדגיש את חשיבות הנושא של שמירת המסמכים.

<נעה בן שבת: סעיף 130(ב) נוגע לתוצאות של בדיקה שעל היבואן לשמור ומכך נובעת החשיבות.

<נעה בן שבת: אני מבינה שרציתם גם להציע בכל זאת שינוי בהוראות העונשין בנושא הזה.

<שרון גוטמן: כן.

<שרון גוטמן: עשינו את זה בסעיף 7(א) כאשר הפרדנו את בדיקות המעבדה כי זה לב לבה של הרפורמה אותו יבואן צריך לבצע את הבדיקות, להביא מהיצרן ולשמור אותן אצלו.

<שרון גוטמן: לכן הפרדנו ל-27(א) את ההוראה לעניין חובת קיום הבדיקות והבדיקה של הבדיקות.

<שרון גוטמן: בסעיף 27 יש רק את שמירת המסמכים.

<נעה בן שבת: משמעות הדבר היא שמוסיפים חובה לבצע את הבדיקות ולא רק חובה לשמור את מסמך הבדיקה.

<זמר בלונדהיים: לא.

<זמר בלונדהיים: חובה שזה מוצר שיש לגביו בדיקות.

<זמר בלונדהיים: לא שינינו את ההסדר המהותי.

<זמר בלונדהיים: אלה יכולות להיות בדיקות שביצע היצרן או כל אחד אחר, אבל אתה רק צריך לוודא שאתה לא מביא מוצר שלא בוצעו לגביו בדיקות.

<זמר בלונדהיים: להביא מוצר שלא בוצעו לגביו בדיקות, זה לא שמרתי את המסמכים אלא זה הבאתי מוצר שלא בוצעו לגביו בדיקות וזה מאוד מאוד חמור.

<זמר בלונדהיים: אנחנו נותנים בך אמון שאתה מביא מוצרים שנבדקו.

<זמר בלונדהיים: אחר כך יכול להיות שהבאת ואיבדת את המסמך, בסדר, אז הפרת את הוראת שמירת המסמכים וזאת דרגת חומרה פחותה בהרבה.

<זמר בלונדהיים: זה ההבדל שחודד.\

יעקב מרגי: אבל הוא מחויב בשמירת המסמכים.

<זמר בלונדהיים: נכון, אבל יש הבדל בין לשמור לבין לא היה לך במקור.

<נעה בן שבת: הוא גם צריך לוודא שנעשתה בדיקה.

<רז הילמן: ואם לא היה במקור?

אלי אלאלוף: רגע, אני רוצה לוודא.

אלי אלאלוף: היבואן יכול להביא לא דרך היצרן אבל עם מסמכים.

<זמר בלונדהיים: בהחלט.

<זמר בלונדהיים: הוא יכול להביא.

<זמר בלונדהיים: הבדיקות יכולות להיעשות על ידי כל אחד.

<זמר בלונדהיים: אלה יכולות להיות בדיקות שהיצרן ביצע כשיש לך קשר אתו או אפילו כשאין לך קשר אתו אבל יש את המסמכים שהגיעו יחד, שהיצרן ביצע.

<זמר בלונדהיים: יכול להיות שאתה עשית בעצמך וזה יכול להיות בכל דרך, אבל העיקר שבוצעו בדיקות למוצר ולא אכפת לנו איך.

יעקב מרגי: זה שיש לי את המסמך, זה לא מספק אותך בדיעבד?

יעקב מרגי: התברר שלא נעשתה בדיקה ולי יש מסמך.

יעקב מרגי: זה מחייב אותי לעשות בדיקה עוד פעם?

<זמר בלונדהיים: אם היצרן זייף מסמך - - -

יעקב מרגי: ואני לא יודע.

<זמר בלונדהיים: זה בסדר.

<זמר בלונדהיים: אנחנו לא מדברים על זה.

אלי אלאלוף: כל הבסיס של החוק הוא שכדי לייבא, אתה לא חייב ללכת ליצרן ולהיות בקשר ישיר אתו.

אלי אלאלוף: אתה יכול להיות בקשר עם ספק והוא אמור לספק.

אלי אלאלוף: אם לא, תעשה את הבדיקה.

<רז הילמן: רציתי להבין.

<רז הילמן: אם למישהו אין את אחת הבדיקות, הוא לא עשה בכלל, מה השינוי שאתם אומרים לגביו?

<זמר בלונדהיים: אנחנו פשוט מחדדים את ההפרדה.

<זמר בלונדהיים: בעצם שמנו לב שבקשר לבדיקות, החובה היחידה שיש היא לשמור מסמכים.

<זמר בלונדהיים: אלה שתי חובות נפרדות.

<זמר בלונדהיים: קודם יש את החובה שיבוצעו בדיקות - - -

<רז הילמן: שתיהן קיימות בעיצומים הכספיים?

<זמר בלונדהיים: שתיהן קיימות ברמות שונות.

<זמר בלונדהיים: אנחנו עושים את ההפרדה.

<זמר בלונדהיים: במהות אם לא בוצעה בדיקה, זה חמור, ואם בוצעה בדיקה ורק לא שמרת את המסמך, זה חמור אבל פחות.

<זמר בלונדהיים: בסעיף 27 עשינו לא מה שהתכוונו.

<זמר בלונדהיים: הוספנו ברמה הנמוכה של העיצומים דווקא את שמירת המסמכים, ב-10א.

<זמר בלונדהיים: ברמה הנמוכה הוספנו את 10א, לא שמר מסמכים בניגוד ל-130(ב), זאת הייתה הכוונה וכאן אמור להיות דווקא לא ביצע בדיקות או לא החזיק מסמכים ביחד עם הבדיקות לפי 130(א).

<זמר בלונדהיים: יש לנו את זה פעמיים.

<נעה בן שבת: עוד לא הקראנו את התיקונים.

<אלי גורדון: אם יורשה לי לשאול שאלה.

<אלי גורדון: זמר, כדי להבין.

<אלי גורדון: הכוונה שגם סעיף (27) וגם סעיף (27א) נשארים ברמה של מדרג גבוה, חמור, ורק עשינו הפרדה בין כלל המסמכים לבין תוצאות בדיקה.

<אלי גורדון: נכון?

<זמר בלונדהיים: כן.

<זמר בלונדהיים: מה שאמרתי קודם, התבסס על זה שראיתי ברמה הנמוכה ועכשיו אתם מתקנים אותי.

<זמר בלונדהיים: זה בסדר.

<נעה בן שבת: נקריא את הסעיף המתוקן כפי שהוא.

<נעה בן שבת: הסעיף נקרא שמירת תוצאות של בדיקות מעבדה וכרגע מוצע לקרוא לו בדיקות מעבדה.

<נעה בן שבת: 130.

<נעה בן שבת: בדיקות מעבדה.

<נעה בן שבת: יבואן מזון יבדוק לגבי כל אחת מהאצוות שבמשלוח כי בוצעה בדיקה המעידה על עמידת המזון בדרישות המופעלות עליו לפי חקיקת המזון ולפי הוראות שנתן מנהל שירות המזון לפי סימן זה.

<נעה בן שבת: לעניין סימן זה, בדיקה – בדיקה שנערכה בידי יצרן המזון, מעבדה בישראל או מעבדה שאושרה או הוכרה על ידי אחד הגופים כאמור בסעיפים 78(א) ו-78(ב)(2).

<נעה בן שבת: יבואן מזון ישמור לגבי כל אחת מהאצוות שבמשלוח המזון את תוצאות של בדיקה שנערכה כאמור בסעיף קטן (א).

<נעה בן שבת: על אף האמור בסעיפים קטנים (א) ו-(ב), יבואן שיש לו קשר עם יצרן המזון בין אם באופן ישיר או דרך ספק אשר יש לו קשר ישיר עם יצרן המזון, רשאי לבדוק עמידת המזון בדרישות החלות עליו לפי חקיקת המזון לפי הוראות שנתן מנהל שירות המזון לפי סימן זה באמצעות מסמכים לפי פסקאות (1) ו-ׁ(2) שלהלן וישמור מסמכים אלה.

<נעה בן שבת: כאן יש פירוט של אותם מסמכים.

<נעה בן שבת: מסמך חתום על ידי יצרן המזון - קראנו את זה כבר במקור – לגבי הרכב המזון ויש כאן התייחסות להרכב ייעודי, ומסמך חתום על ידי יצרן המזון שאומר שהאצוות שבמשלוח עומדות במפרט של המזון שבמשלוח כפי שקבע יצרן המזון, או תוצאות בדיקה כאמור בסעיף קטן (א) לגבי אחת לפחות מן האצוות שבמשלוח.

<נעה בן שבת: יש לנו את סעיף קטן (ד) שכבר קראנו אותו בנוסחו המתוקן ולא נחזור עליו.

אלי אלאלוף: אפשר להמשיך.

אלי אלאלוף: אין הצבעות.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, יש לו חובה לוודא שקיימות בדיקות אבל יש חלופה לגבי יבואן שאין לו קשר ישיר עם היצרן.

<נעה בן שבת: אנחנו ממשיכים לקרוא בסעיף (27א) שנוגע לסעיף 130(א) שקראנו עכשיו.

<נעה בן שבת: (27א) לא בדק קיומן והתאמתן של בדיקות לפי הוראות סעיף 130(א).

<נעה בן שבת: (28) מוכר מזון שאינו נדרש לרישיון עסק ואינו רשום כתאגיד, או כעוסק מורשה, בניגוד לסעיף 150.

<נעה בן שבת: (29) מוכר מזון בלא שקיים את הוראות התקנות המנויות בתוספת השמינית לעניין התנאים למכירת מזון שנקבעו לפי סעיף 164, בניגוד להוראות סעיף 156.

<נעה בן שבת: כרגע התוספת השמינית ריקה.

<נעה בן שבת: אם יהיו תקנות, יצטרכו להוסיף אותן לתוספת השמינית.

<נעה בן שבת: (30) מביא מזון מהאזור לישראל בלי שהוא משווק מן האזור רשום, או מביא מזון כאמור שהוא קיבל מאדם שאינו בעל היתר תקף להוצאת המזון או בניגוד לתנאי היתר כאמור, בניגוד להוראות סעיף 168.

<נעה בן שבת: (31) מביא מהאזור לישראל מזון רגיש שלא שקיבל אישור מיוחד לכך או בניגוד לתנאיו, בניגוד להוראות סעיף 169.

<נעה בן שבת: (32) מביא מזון מהאזור לישראל בלא שסימן עליו את שמו, בניגוד להוראות סעיף 170.

<נעה בן שבת: (33) מביא מזון מהאזור לישראל שלא בהתאם לתקנות שנקבעו לפי סעיף 166(ב) – צריך להחזיר את "המנויות בתוספת השישית" - בניגוד להוראות סעיף 171.

<נעה בן שבת: (34) מוביל מזון הטעון הובלה בטמפרטורה מבוקרת בלא רישיון הובלה, רישיון ייצור לפעילות הובלה בטמפרטורה מבוקרת או היתר להובלה בתעודת היבואן הרשום, או בניגוד לתנאי הרישיון או ההיתר כאמור, בניגוד להוראות סיעף 175.

<נעה בן שבת: (35) מאחסן מזון הטעון אחסנה בטמפרטורה מבוקרת, בלא רישיון אחסנה, רישיון ייצור לפעילות אחסנה בטמפרטורה מבוקרת או היתר לאחסנה בתעודת היבואן הרשום או בניגוד לתנאי הרישיון או ההיתר כאמור, בניגוד להוראות סעיף 178.

<נעה בן שבת: (35א) עוסק במזון שלא מקיים את הוראות היצרן, בניגוד להוראות סעיף 183א.

<נעה בן שבת: זה אותו סעיף שמחליף את סעיף 154 וסעיף 36.

<נעה בן שבת: (35ב) עוסק מזון שמחזיק מזון שלא בהתאם לתנאים לפפי הוראות היצרן, בניגוד להוראות סעיף 184.

<נעה בן שבת: (36) החזיק מזון שלא בהתאם להוראות מנהל שירות המזון בניגוד להוראות סעיף 185(ג).

<נעה בן שבת: (37) לא נוקט אמצעים סבירים למניעת שימוש במזון מזיק או לא מודיע למנהל שירות המזון על מזון מזיק, בניגוד להוראות סעיף 191(ב).

<רוית ארבל: סעיף 191(ב) נמצא עכשיו בניסוח מחדש.

<רוית ארבל: זמר, זה הסעיף?

<זמר בלונדהיים: נכון.

<זמר בלונדהיים: כשננסח אותו, נתקן גם את ההוראה.

<רוית ארבל: צריך לתקן בהתאם כי לא תהיה חובה להודיע למנהל שירות המזון לכל עוסק.

<זמר בלונדהיים: תהיה במצבים מסוימים.

<זמר בלונדהיים: אנחנו נתקן את זה.

<נעה בן שבת: או לא מודיע למנהל שירות המזון, זה יכול להשתנות?

יעקב מרגי: זה לא משנה את הניסוח.

<זמר בלונדהיים: לא צריך למחוק.

<זמר בלונדהיים: אפשר להשאיר את זה כי יש את ההוראה המהותית.

<אלי גורדון: הסעיף לא משתנה.

<רוית ארבל: נכון.

<רוית ארבל: כי לא כתוב עוסק.

<רוית ארבל: פשוט הסעיף יתוקן.

יעקב מרגי: מדוע נקבעו אלה?

<נעה בן שבת: השאלה היא מדוע אלה ולא הוראות אחרות.

<נעה בן שבת: בסעיף (37א) יש תוספת.

<נעה בן שבת: (37א) לא מקיים הוראה של מנהל שירות המזון או רופא מחוזי לפי סעיף 193(א) או הוראה של מנהל שירות המזון לפי סעיף 193(ב).

<נעה בן שבת: (38) לא מקיים הוראה מהוראות צו של רופא ממשלתי או מנהל שירות המזון, לפי העניין, שניתנה לפי סעיף 195.

<נעה בן שבת: אלה הוראות שנוגעות להשמדה של מזון, פסילה של מזון או השמדתו.

<נעה בן שבת: על הנושא של מעבדה דנו גם בנושא העונשין.

<נעה בן שבת: יש לנו כאן כמה סעיפים שנוגעים לפרק הווטרינרי ואני מציעה שאחרי שנקרא את הפרק, נחזור אליהם.

<נעה בן שבת: אנחנו עוברים לפסקה (48).

<שרון גוטמן: לגבי התוספת השמינית בפסקה (29).

<שרון גוטמן: יש תקנות של אזהרת חנק, תקנות בריאות הציבור (מזון), סימון אזהרת חנק.

<שרון גוטמן: זה חל היום על המשווק ואפשר להכניס אותן לתוספת השמינית.

<נעה בן שבת: כשנגיע לתוספת.

<נעה בן שבת: (48) מייצר, משווק, מייבא או מייצא מזון שלא עומד בדרישות תקן רשמי החל עליו, למעט דרישות בדבר סימון המזון, או מבצע כל פעולה הנוגעת למזון שהכללים לעניין ביצועה אינם מתאימים לדרישות תקן רשמי, בניגוד להוראות סעיף 9(א) לחוק התקנים, בכפוף להוראות פרק זה.

<נעה בן שבת: הוספנו את "בכפוף להוראות פרק זה" כדי להבהיר שזה לא שאנחנו אוכפים כאן את חוק התקנים אלא אנחנו מתייחסים להוראות שנקבעו בפרק זה.

<נעה בן שבת: מתייחסים לחובות הסימון לפי חקיקת המזון שנקבעו בפרק זה.

<אהוד פלג: את יכולה להסביר למה למעט דרישות בדבר סימון מזון?

<אביטל בגין: הסימון מופיע במדרג הנמוך יותר ולכן הוא מוחרג כאן.

<זמר בלונדהיים: הסימון מופיע במדרג הנמוך.

<זמר בלונדהיים: שמרנו על המבנה שקיים גם בחוק התקנים, שם מפרידים.

<בועז סיטי: התאחדות התעשיינים.

<בועז סיטי: אני רוצה להזכיר שצריך את ההוראה הזאת להתאים למתווה של הייצוא מכיוון שיש לו פטור גם לפי החוק הזה לייצר בניגוד לתקן רשמי.

<בועז סיטי: צריך להתאים את העבירה.

<זמר בלונדהיים: נכון.

<זמר בלונדהיים: הוספנו בכפוף להוראות פרק זה בסוף הסעיף וזה בעצם מכפיף את זה בדיוק לזה.

<זמר בלונדהיים: אם מותר לך, אם בפרק זה כתוב שמותר לך לייצר, אתה כמובן לא שם.

<נעה בן שבת: זה התיקון שנעשה גם בחלק של העונשין.

<זמר בלונדהיים: כן.

<רוית ארבל: גם ב-280.

<זמר בלונדהיים: עשינו כבר גם בנמוך.

<זמר בלונדהיים: אנחנו פשוט לא קוראים את זה עכשיו, אבל כשנחזור לקרוא את התיקונים, אתם תראו את זה.

<אהוד פלג: מה שהוחרג מופיע בחוק הזה ואני שואל היכן הסעיף הקטן בסעיף הזה שמתייחס לזה?

<זמר בלונדהיים: הקראנו אותו בפעם הקודמת.

<זמר בלונדהיים: אני מיד אראה לך אותו.

<זמר בלונדהיים: בעמוד 14, פסקה (17).

<נעה בן שבת: אולי גם בסעיף קטן (17) כדאי להוסיף בניגוד להוראות חוק זה.

<זמר בלונדהיים: עשינו את התיקון הנדרש.

<זמר בלונדהיים: שם פשוט מחקנו את המונח מייצא מכיוון שלייצוא יש היתר גורף לעבור על הוראות סימון.

<זמר בלונדהיים: לכן לא צריך בכלל להתייחס לזה ולכן הורדנו את זה.

<זמר בלונדהיים: קישרנו את סעיף 40(א)(2) שבעצם עושה את הקישור הנדרש להוראות פרק זה.

<ענת מימון: 288א.

<ענת מימון: עיצום כספי על הפרות של הוראות בעניין סימון מזון על אף הוראות סעיפים 286 עד 288, בהפרות לפי סעיפים אלו שעניינן הוראות סימן, יעמוד "הסכום הבסיסי" על מאה שקלים חדשים לכל מוצר בו מתגלה הפרה כאמור ובלבד שלא יפחת סכום העיצום שיוטל ממחצית הסכום הבסיסי לפי סעיף 286 ולא יעלה על פי שתיים מהסכום הבסיסי האמור.

<ענת מימון: על אף הוראות סעיף קטן (א), בהפרה של הוראות סימון המנויה בתוספת ה....., לא יפחת סכום העיצום שיוטל מהסכום הבסיסי לפי סעיף 286, ולא יעלה על פי שתיים מהסכום הבסיסי האמור.

<ענת מימון: 288ב.

<ענת מימון: עיצום כספי על הפרות הוראות לעניין גוף זר מייצר או מייבא מזון שיש בו גוף זר בניגוד להוראת סעיף 29(א)(5) רשאי הממונה להטיל עליו עיצום כספי לפי הוראת סימן זה אלא אם כן התווסף הגוף הזר באופן בלתי נמנע כחלק מתהליך הייצור.

<ענת מימון: לעניין הזה יעמוד "הסכום הבסיסי" על 500 שקלים חדשים לכל מוצר בו מתגלה הפרה כאמור ובלבד שלא יפחת סכום העיצום שיוטל ממחצית הסכום הבסיסי לפי סעיף 286 ולא יעלה על פי שתיים מהסכום הבסיסי האמור.

<ענת מימון: על אף הוראות סעיף קטן (א), אם ההפרה כאמור עלולה לפגום בבטיחות המזון, לא יפחת סכום העיצום שיוטל מהסכום הבסיסי לפי סעיף 286, ולא יעלה על פי שתיים מהסכום הבסיסי האמור.

<ענת מימון: אני אסביר בקצרה.

<ענת מימון: יש לנו כאן שני הסדרים כאשר הראשון הוא לעניין סימון מזון.

<ענת מימון: אם לגבי כל ההפרות האחרות אמרנו שלא משנה בכמה מוצרים זה נעשה, העיצום יוטל פעם אחת, הרי שלעניין סימון מזון אמרנו שכן יש משמעות לכל מוצר בו מתגלה ההפרה.

<ענת מימון: במקרה הזה העיצום יהיה מאה שקלים לכל מוצר אבל עשינו תקרה נמוכה ותקרה גבוהה.

<ענת מימון: התקרה לעניין סימון זה, מחצית מהסכום הבסיסי זו התקרה הנמוכה.

<ענת מימון: כלומר, גם אם זה התגלה בשני מוצרים, העיצום לא יהיה מאתיים שקלים אלא אם זה יחיד, זה יהיה 4,000 שקלים, תאגיד קטן – 10,000 שקלים ותאגיד גדול – עשרים אלף.

<ענת מימון: התקרה הגבוהה היא פי שתיים מהסכום הבסיסי.

<ענת מימון: אבל כן תיכתב תוספת בה יהיו הפרות חמורות יותר ושם התקרה תהיה הסכום הבסיסי בפי שתיים מהסכום הבסיסי.

<זמר בלונדהיים: שם הכוונה לסימונים שמייצגים לא רק ערך צרכני כמו למשל סימון ערך תזונתי ודברים כאלה אלא חנק, גלוטן,, אלרגנים ודברים כאלה.

יעקב מרגי: הוועדה מחוקקת מה צריך להיות באריזה.

יעקב מרגי: למה שלא יסמנו כל מה שחייבים לסמן?

יעקב מרגי: זה חל על כל מה שמחויב או דווקא על דברים שהם מזיקים?

<זמר בלונדהיים: לא.

<זמר בלונדהיים: קבענו כאן שני מדרגים.

<זמר בלונדהיים: אמרנו על כל סימון, זה נכנס לסעיף (א), והסימונים החמורים יותר, אנחנו רואים את זה אחרת.

יעקב מרגי: אם ייצרתי שני מיליון ממתק?

<ענת מימון: סכום הגג ליחיד הוא 16 אלף שקלים, ארבעים אלף שקלים לתאגיד קטן ושמונים אלף לתאגיד גדול.

<רוית ארבל: הרעיון ביסודו היה מאוד מוצלח אבל הכניסו בו איזשהו טוויסט קטן שהוציא ממנו את כל העוקץ.

<רוית ארבל: הנושא של הרצפה, למעשה הרעיון כפי שהובהר כאן ביום חמישי, דובר על זה שגם עבירות הסימון וגם העבירות של הגוף הזר, אלה הפרות טכניות שחוזרות על עצמן.

<רוית ארבל: ואכן הרעיון היה שלא בכל הפרה כזאת כאשר נמצאה שערה - - -

יעקב מרגי: בהומור אני אענה לך.

יעקב מרגי: החודש אני בן 55.

יעקב מרגי: אני קונה לחם קל, את הלחם היקר, ואת יודעת כמה פעמים ניסיתי לטחון אבן?

יעקב מרגי: ואני קונה מוצר איכותי של העשירון העליון.

<רוית ארבל: זה לא בסדר.

<רוית ארבל: מה שקורה היום, באותם מקרים חריגים, הלקוחות מתלוננים ואז מוטל קנס שהיום עומד על אלף שקלים.

<רוית ארבל: כאן הרעיון היה לאפשר איזשהו קנס יותר נמוך או עיצום כספי יותר נמוך מחמישים אלף שקלים או מארבעים אלף שקלים או מעשרים אלף שקלים כפי שזה נקבע היום בהפרות מהסוג הזה.

<רוית ארבל: מה שקורה, במנגנון שקבעתם עכשיו, בגין כל שערה או אבן בלחם, יצטרכו לשלם את המינימום של עשרים אלף שקלים.

<נעה בן שבת: רצית שם ישלמו מאה שקלים על מקרה כזה.

<נעה בן שבת: טרחו לשלוח מפקח, הטילו עיצום כספי ובסוף העיצום הכספי יהיה מאה שקלים כי יש לי יסוד להניח שההפרה הזאת - - -

<רוית ארבל: בגין המקרה היחיד לא עשינו דבר כיוון שהרעיון הוא שהיום בסימון יש עניין של הרבה מוצרים שנפל בהם אותו פגם.

<רוית ארבל: זאת סדרה.

<רוית ארבל: אבל בגוף זר, אין עניין של סדרה אלא זה במוצר אחד.

<רוית ארבל: הרעיון היה להקל.

<רוית ארבל: רצינו להקל ונמצאנו מחמירים.

<זמר בלונדהיים: זה לא מדויק.

<רוית ארבל: עכשיו אנחנו גם נשלם פי שניים.

<זמר בלונדהיים: חברתי לא מדייקת עד הסוף.

<זמר בלונדהיים: כמובן שיש הרבה טעם בדבריה אבל היא לא מדייקת עד הסוף.

<זמר בלונדהיים: קודם כל, קבענו מחצית מהסכום הבסיסי.

<זמר בלונדהיים: לכן להגיד שרצינו להפחית ולא נעשה כאן כלום, זה לא נכון.

<זמר בלונדהיים: הפחתנו בחמישים אחוזים וזה לא מעט.

<זמר בלונדהיים: דבר שני.

<זמר בלונדהיים: אנחנו מדברים על הסכום לפני תקנות הפחתה.

<זמר בלונדהיים: כמעט ואין עיצומים שלא חלים עליהם, חלק מתקנות ההפחתה.

<רוית ארבל: מה מקסימום ההפחתה בתקנות ההפחתה?

<זמר בלונדהיים: רגע.

<זמר בלונדהיים: הדבר השני הוא שלא בהכרח כל מקרה שבו מתגלה גוף זר, הוא בהכרח מעיד על גוף זר אחד בפני עצמו.

<זמר בלונדהיים: לפעמים מדובר על משהו שבוודאי קרה בכמה מוצרים והטענה שאם נמצאה חתיכת פלסטיק קטנה, זה בהכרח במוצר אחד – היא לא מוחלטת אלא להפך, כנראה נפלה איזושהי חתיכת פלסטיק שהתפרקה לה בתוך כמה וכמה מוצרים.

<זמר בלונדהיים: לכן יש איזושהי הנחה של מינימום.

<זמר בלונדהיים: ירדנו לחמישים אחוזים מהסכום הבסיסי שגם אותו הפחתנו כשבאנו לוועד, לבקשת היושב ראש.

<רוית ארבל: כל אבן, עשרים אלף שקלים.

<זמר בלונדהיים: לא כל אבן.

<זמר בלונדהיים: הפעם הראשונה.

יעקב מרגי: אז זה חד פעמי?

יעקב מרגי: למה כל אבן?

יעקב מרגי: יש כאן יידוי אבנים?

יעקב מרגי: תקשיבי, היצרן, ביום שהוא יחטוף את העשרים אלף שקלים, במקום לשבת על הכורסא במשרד, הוא יסתובב בין העובדים וידאג שהעובדת תשים מטפחת, תשים כפפות, שינקו את משטח העבודה כדי שאני לא אתקל באבן המרוסקת בלחמנייה.

<זאב פיקובסקי: התאחדות התעשיינים.

<זאב פיקובסקי: צריך לשים לב שמדובר כאן לא בחריגות גורפות אלא בתקלות מזדמנות.

<זאב פיקובסקי: הסברתי כבר כמה פעמים שאין מצב של אפס ליקויים.

<זאב פיקובסקי: זה גם לא קיים בשום תעשייה אחרת ואת זה צריך לקחת בחשבון.

<זאב פיקובסקי: הקנסות האלה שהזכירה רוית של איזושהי אבן, זה לא שמישהו בא עם חצץ ומפזר אותו בתוך הגבינה או מפזר אותו בעיסת בשר.

אלי אלאלוף: יש עובדים שכועסים והיו עושים את זה.

<זאב פיקובסקי: זה פלילי.

<זאב פיקובסקי: צריך להיות מדרג מאוד מאוד נבון בדברים האלה.

אלי אלאלוף: זה המדרג.

<זאב פיקובסקי: קנס של עשרים אלף שקלים על דבר אחד, הוא דרקוני והוא בלתי הגיוני.

אלי אלאלוף: את זה ממש בדקנו, הורדנו חצי ואחר כך יש עוד אפשרות של עד.

אלי אלאלוף: בואו לא נעשה כל פעם את אותו דיון.

<זאב פיקובסקי: זה פשוט לא סביר.

אלי אלאלוף: החוק הזה חייב להתקדם.

<זאב פיקובסקי: בסופו של דבר זה יושת על הוצאות אותו מפעל.

<זאב פיקובסקי: זה ייכנס בהוצאות וחבל.

<רז הילמן: אני אתייחס לדרישות סימון.

<רז הילמן: אני חושב ששם המצב הרבה יותר חמור.

<רז הילמן: כאן מדובר על מאה שקלים על כל מוצר שבו מתגלה הפרה.

<רז הילמן: זאת אומרת שמספיק שפס הייצור מייצר אלף מוצרים באותה הזדמנות, אז הליקוי הוא הרבה מעל פי שתיים.

<קריאה: יש תקרה.

<רז הילמן: ברור, אבל כיוון שקודם היינו ברף של העיצום הבסיסי, כרגע אנחנו כמעט בברית מחדל, בפי שתיים.

<זמר בלונדהיים: לא הייתם בסכום הבסיסי כי ראה מה קרה בתחום של הגנת הצרכן.

<זמר בלונדהיים: אנחנו שינינו אותה באופן תקדימי שאפשר להטיל על כל מוצר ולכן היית ב-300 אלף שקלים.

<זמר בלונדהיים: שים לב שבנוסח המקורי של התזכיר היה פי ארבעה, היה אפשר להכפיל את העיצום פי ארבע על מספר רב של מוצרים.

<רז הילמן: מה שלא עשו כאן, זה מה שאמרנו בדיון ועל זה הייתה טענה עקרונית.

<רז הילמן: יש הרבה הפרות סימון שהן הפרות שאין בינן לבין בריאות הציבור דבר וחצי דבר ולפעמים גם אין בינן לבין הטעיית הצרכן דבר וחצי דבר, ולזה לא נתנו מענה.

<רז הילמן: נתנו כאן מענה למצב שבו יש חשש לפגיעה בבריאות הציבור ושם הם מכפילים.

<רז הילמן: אבל בואו נעשה גם חצי שזאת דרישת סימון אזוטרית שפספסו ושם לא צריך לתת קנסות מאוד מאוד גבוהים.

איציק שמולי: מי יקבע מה זה אזוטרי?

אלי אלאלוף: יש לי בקשה.

אלי אלאלוף: אני חושב שהתחשבנו והחבר'ה תיקונו והביאו לכם הצעה מתוקנת פחותה ממה שהיה בהתחלה.

אלי אלאלוף: אני מבקש שנפסיק את הדיון הזה.

<אהוד פלג: אני מחכה להסבר היכן מוגדר שזה לכל פריט ולא לסוג מוצרים.

<ענת מימון: כתוב מוצר ולא סוג מוצר.

<ענת מימון: יש לנו בנוסח סוג מוצר כאשר הכוונה לקוטג' לעומת גבינה.

<אהוד פלג: אלה הסכומים גם אם היו אלפי פריטים?

<זמר בלונדהיים: לא.

<זמר בלונדהיים: בדיוק הפוך.

<זמר בלונדהיים: בחוק הזה השתמשנו במונח סוג מזון וסוג מוצר עת רצינו לדבר על גבינות.

<זמר בלונדהיים: כאן, במוצר הכוונה – ואנחנו גם מסבירים ומבהירים את זה – שאם היו אלף אריזות קוטג', זה אלף.

<אהוד פלג: הנקודה הזאת לא ברורה עד הסוף.

<אהוד פלג: אין לי מחלוקת אתכם אבל אני מבקש להבהיר אותה כי אפשר לפרש אותה גם אחרת.

<אהוד פלג: צריך להבהיר למען הסר ספק.

אלי אלאלוף: קחו בחשבון את ההערה.

איציק שמולי: יש לי שאלה בהקשר לחברות שאמורות לאסוף את התיעוד, גם של תלונות הצרכנים.

איציק שמולי: האם מעבר לתיעוד הן מחויבות לדווח לכם בזמן אמת על תלונות מהסוג הזה?

<אלי גורדון: לא.

<אלי גורדון: נכון להיום, לפי ההצעה, הן לא מחויבות לדווח לנו על כל תלונה ותלונה און ליין.

<אלי גורדון: מה שכן, הן מחויבות לכך שמקבץ תלונות מביא את החברה למסקנה שיש לנקוט בצעדים שהם לצורך מניעה של שיווק מוצר שעלול להזיק לבריאות הציבור.

<אלי גורדון: במקרה כזה הן חייבות לתעד את כל הפעילות של ריקול עם מנהל שירות המזון או מי שהסמיכו לפי סעיף 191 ו-192.

איציק שמולי: אבל ריקול זה מקרה קיצוני.

איציק שמולי: אני שואל על היום יום.

איציק שמולי: נתנו כאן את הדוגמה של האבן בלחם.

<אלי גורדון: אבן בלחם, זה מקרה אחד ויכולה להיות תלונה אחת בודדת.

<אלי גורדון: יחד עם זאת, אם היה שבריר של פלסטיק במספר יחידות כתוצאה משבר שנוצר בתהליך ייצור בציוד עצמו, אנחנו עדים לכך שגם במקרים כאלה החברה מגיעה למסקנה שהיא יכולה לעשות ריקול כי זה משהו שיכול להיות בעייתי בחלק מהמקרים.

איציק שמולי: הכללים בעניין הזה ברורים?

איציק שמולי: זה נתון לשיקול דעתה הבלעדי של חברה?

<אלי גורדון: לא.

איציק שמולי: מתי חברה צריכה לפנות?

איציק שמולי: כאשר מדובר בארבעה פריטי, כאשר מדובר בשמונה פריטים, כאשר מדובר בעשרים פריטים?

אלי אלאלוף: הצטרף אלינו חבר הכנסת מאיר כהן.

איציק שמולי: הרי ברור שרוב התלונות מגיעות ישר לחברה ולא אליכם.

<אלי גורדון: נכון.

איציק שמולי: אם למישהו קרה משהו במוצר, הוא ישר מתקשר לחברה.

<אלי גורדון: נכון.

<אלי גורדון: זאת הסיבה שהגדרנו חובה של יצרן כך שברגע שיש לו צבר של תלונות הוא צריך לדווח לנו.

<אלי גורדון: לגבי שאלה נקודתית, תלונה על מוצר אחד, כל חברה במסגרת מערכת אבטחת איכות ובטיחות שלה, בהתאם למהות המוצר, בהתאם לסיכון שנשקף ממנו, יודעת להגדיר מבחינת מספר התלונות.

ג'מאל זחאלקה: מה זה צבר של תלונות?

ג'מאל זחאלקה: מה זה צבר?

ג'מאל זחאלקה: אלה עשר תלונות?

<אלי גורדון: זה תלוי בסוג המוצר, בתהליך ייצור, אופייני או לא אופייני.

<אלי גורדון: לצורך הדוגמה, אם יש זכוכית במוצר, זה לא אמור להיות.

<אלי גורדון: זה תלוי בתהליך הייצור.

<אלי גורדון: זכוכית במוצר זה לא דבר שמדלגים עליו גם אם זאת רק תלונה אחת.

<אלי גורדון: משמעות הדבר היא שהיכן שהוא בתהליך הייצור הייתה איזושהי תקלה שנגרמה כתוצאה מאיזשהו קלקול בציוד, אם זאת מנורה שהתפוצצה.

אלי אלאלוף: כל הנהלים האלה - - -

ג'מאל זחאלקה: איפה הנהלים האלה?

<אלי גורדון: כל זה ברמה של מערכות אבטחת איכות ובטיחות.

אלי אלאלוף: אבל כל זה כתוב?

<אלי גורדון: כאשר אנחנו מגיעים לפיקוח בחברות, מה שאנחנו עושים, דבר ראשון, בין היתר – וכאן לא צריך לגלות את כל שיטות הפיקוח – בודקים גם נוהל טיפול בתלונות ואת הרישומים של התלונות והטיפול או הצעדים שננקטו בהתאם לכך.

ג'מאל זחאלקה: אתה אמרת שהם צריכים לדווח לכם.

ג'מאל זחאלקה: כאן אתה מסביר לי שאתה הולך לפקח עליהם.

<אלי גורדון: כנראה שלא הבהרתי את עצמי מספיק טוב.

ג'מאל זחאלקה: אמרת שאם יש צבר תלונות, הם צריכים לדווח לכם.

<אלי גורדון: ברגע שחברה מגיעה למסקנה שהאירוע הוא לא נקודתי, לא תלונה אחת, אלא יש קובץ או מקבץ של תלונות שמעידות על כך שמוצר ספציפי כן יש בו חשש לפגיעה בבריאות הציבור, החברה, לפי סעיף 190, 191 ו-192 חייבת לדווח למנהל שירות המזון על כך שיש לה אירוע או חשש לאירוע ומכאן חייבת גם לתאם ולדווח על פעולות שהיא נוקטת כדי למנוע המשך חשיפה.

<אלי גורדון: ללא תלות בעניין הזה, בשגרה, הרי שירות המזון מפקח על מפעלי מזון בשגרה, המפקחים שלנו מגיעים לכל מפעל ומפעל לפחות פעמיים בשנה, תלוי בסוג המפעל.

<אלי גורדון: אמרתי שכאשר אנחנו כגוף פיקוח מגיעים לחברה, בין היתר נבדק גם נוהל טיפול בתלונות, נוהל תלונות וגם פעולות מתקנות.

<ענת מימון: אני מבקשת להשלים לגבי תשובה שאמרתי קודם ולחדד.

<ענת מימון: נשאלנו לגבי יחידת מוצר, המוצר הבודד, על ידי מר פלג.

<ענת מימון: אנחנו נבדוק את זה עוד יותר לעומק, אבל לגבי סעף 288א אנחנו לא בטוחים שצריך להוסיף את המילה יחידה.

<ענת מימון: אני רק אעיר משהו ששכחנו להעיר.

<ענת מימון: בסעיף 286 בו נקבע הסכום הבסיסי, ברישא כתבנו שהסכום הבסיסי הוא בין אם ההפרה היא במוצר אחד ובין אם ביותר.

<ענת מימון: מכאן משתמע שאם הסכום הבסיסי, זה ללא תלות במספר המוצרים, וכאשר אנחנו אומרים בהמשך שזה לגבי כל מוצר, הכוונה היא באמת לפי מספר המוצרים.

<אהוד פלג: עם כל הכבוד, אני חושב הכוונה היא שגם אם ההפרה הייתה במוצר אחד, יהיה הסכום הזה.

<אהוד פלג: אבל אין כאן ולא כתוב כאן במפורש שזה יוכפל במספר הפריטים.

<ענת מימון: בסעיף 288א בעמוד 21 זה כתוב.

<ענת מימון: מאה שקלים לכל מוצר בו מתגלה ההפרה.

<ענת מימון: לעניות דעתי זה מספיק.

<זמר בלונדהיים: צריך גם להפעיל את ההיגיון.

<זמר בלונדהיים: הרי לא יעלה על הדעת שאנחנו מדברים כאן על מאה שקלים.

<זמר בלונדהיים: הורדנו את הסכום.

<זמר בלונדהיים: היה כאן דיון גדול והשתמשו גם בזה.

<זמר בלונדהיים: הורדנו את הסכום למאה שקלים בשביל 10,000 קוטג'ים?

<זמר בלונדהיים: מן הסתם לא.

<זמר בלונדהיים: לכן ההיגיון הבריא כאן, אני חושב, הוא בסדר.

<נעה בן שבת: לא רק הגיון בריא אלא זה גם כתוב.

<נעה בן שבת: כתבת בין אם זה במוצר אחד ובין אם זה בהרבה מוצרים.

אלי אלאלוף: אני מבקש להפסיק את הדיון בסעיף הזה.

אלי אלאלוף: אנחנו חייבים להתקדם.

אלי אלאלוף: אין לנו זמן לפלפולים ובינתיים אני מנהל את הישיבה.

<גליה שגיא: אני רוצה לסבר את האוזן ולהבין את המשמעות.

<גליה שגיא: שמונים אלף שקלים על חברה - - -

אלי אלאלוף: אמרתי שאני לא חוזר לדיון הזה.

אלי אלאלוף: תקבלו הסבר מחוץ לישיבה.

<גליה שגיא: זה לא הסבר מהממשלה.

אלי אלאלוף: אני לא הולך לשנות.

אלי אלאלוף: אתם יודעים שהגמשנו.

אלי אלאלוף: מעכשיו אין לי יותר סבלנות וגם אין לי זמן.

אלי אלאלוף: אם אתם רוצים שהחוק הזה יעבור גם לטובתכם, תעזרו לי בזמן.

<נופר טל: בוקר טוב.

<נופר טל: כל-בו חצי חינם.

<נופר טל: בעניין של סעיף 288(א), אני רוצה לדבר על העניין של הסימון.

אלי אלאלוף: אנחנו חוזרים אחורה?

<נופר טל: לא.

<נופר טל: לא חוזרים אחורה.

אלי אלאלוף: אני מבקש, סיימנו את הנושא של הסימון.

<נופר טל: רק שאלה אחת.

<נופר טל: על מי יוטל העיצום?

<נופר טל: על היבואן?

<נופר טל: על היצרן?

<נופר טל: על המשווק?

<נופר טל: על כולם?

אלי אלאלוף: תשובה פשוטה.

<זמר בלונדהיים: אמרנו שנוסיף סעיף שייקבע נוהל לעניין אותם מקרים.

<זמר בלונדהיים: כעקרון הנטייה תהיה באותם מקרים להטיל את זה על היצרן או על היבואן ורק במקרים מיוחדים על המשווק.

<נופר טל: זה יהיה בחוק?

<זמר בלונדהיים: לא.

<זמר בלונדהיים: זה יהיה בנוהל אבל תהיה חובה בחוק לקבוע נוהל לעניין זה ספציפית, מה שאין עד היום.

<נופר טל: זה רשום בפרוטוקול.

אלי אלאלוף: הכול רשום, אפילו החיוך שלך.

איציק שמולי: הערה אחרונה אדוני היושב ראש ובזה נסגור.

איציק שמולי: מה שמשת

איציק שמולי: מע מדבריך זה שהולך להיווצר מודל בינארי של פיקוח, כן ריקול או לא ריקול, בהתייחס לחובת הדיווח שלהם ולא זאת הכוונה שלי.

איציק שמולי: אני חושב שאם זה נתון לשיקול דעת מוחלט של החברות, אולי צריך להיות נוהל כתוב במקום כלשהו.

איציק שמולי: השתמע ממה שאמרת שאם זאת בעיה חמורה שדורשת ריקול, יהיה דיווח, ואם לא, לא.

איציק שמולי: אני חושב שזה לא מספיק.

<אלי גורדון: אני מקווה שהבנתי את ההערה.

<אלי גורדון: נהלי ריקול קיימים גם היום.

<אלי גורדון: העולם כאן לא משתנה מבחינת ניהול ריקול וטיפול בתלונות הציבור ברמה של יצרן.

<אלי גורדון: גם היום זה קיים וחברות מדווחות ויוצאות בהודעות לריקול כאשר זה נדרש ויש צורך בכך.

<אלי גורדון: כל הדיווחים מפורסמים כבר היום באתר האינטרנט של משרד הבריאות.

<אלי גורדון: דיברנו כאן ועדכנתי על סדרי גודל של שלושה ריקולים בחודש.

איציק שמולי: לא הבנת אותי.

איציק שמולי: אנחנו נמשיך את הדיון אחר כך אבל מה שהתכוונתי לומר זה שחובת הדיווח לא צריכה להיות רק במקרה של ריקול אלא גם במקרים פחותים יותר.

איציק שמולי: אני לא מדבר על מוצר אחד אבל צריך להיות משהו בתווך.

<אלי גורדון: הבנתי.

אלי אלאלוף: בנושא הנהלים האלה, לדעתי צריך להיות משהו בכתב.

איציק שמולי: אם זה לא יהיה כתוב, מה שיהיה בפועל לדעתי זה מודל בינארי.

איציק שמולי: אם יש ריקול, צריך לדווח ואם אין ריקול, לא מדווחים.

אלי אלאלוף: אני מקווה שזאת לא הכוונה.

<נעה בן שבת: יהיה סעיף שיגיד שיהיה נוהל כזה שיקבע.

<זמר בלונדהיים: כן.

<זמר בלונדהיים: העברנו אותו בנוסחים קודמים.

<זמר בלונדהיים: נעביר.

אלי אלאלוף: צריך להיות נוהל כי לא נחפש כל הזמן את אלי כדי שיסביר לנו.

<זמר בלונדהיים: אני רק אומר לחבר הכנסת שמולי שהתפיסה שבאה לידי ביטוי כאן בחוק, של בעצם חובה להודיע רק מרף מסוים ומעלה, היא תפיסה שגם קיימת בעולם וגם רוחבית אצלנו בחקיקה.

<זמר בלונדהיים: לכן הרבה פעמים יש סעיף שמירת תלונות צרכן.

איציק שמולי: אין לי התנגדות לזה.

איציק שמולי: אני רק לא חושב שהרף הבסיסי צריך להיות רף הריקול.

<נעה בן שבת: אנחנו ממשיכים בסעיף 289, עמוד 21.

<ענת מימון: 289.

<ענת מימון: עיצום כספי בנסיבות מחמירות היה לממונה יסוד סביר להניח כי בעל רישיון ייצור, בעל תעודת יבואן רשום או משווק הפר הוראה מההוראות לפי פרק זה, המפורטת בסעיפים 287 ו-288, בנסיבות מחמירות, רשאי הממונה להטיל עליו עיצום כספי בשיעור של פי שניים מהסכום הבסיסי ולא בהתאם לסכום שניתן היה להטיל בשאלות ההפרה.

<ענת מימון: בסעיף זה, "נסיבות מחמירות" – הפרה הנוגעת למידת הסיכון לבריאות הציבור או בטיחותו כתוצאה מההפרה המדוברת.

<ענת מימון: על אף האמור בסעיפים 287(17) ו-288(48), החזיק משווק שאינו יצרן או יבואן של המזון שחל עליו תקן רשמי באישור מאת היצרן או היבואן, לפי העניין, בדבר התאמת המצרך לדרישות התקן הרשמי או אם סומן המצרך בתו תקן, לא יטיל הממונה על העוסק עיצום כספי לפי הוראות אותם סעיפים קטנים.

<נעה בן שבת: הסוגריים המרובעים, לא בהתאם לסכום שניתן היה להטיל, זאת הערה וזה לא אמור להיכנס לנוסח.

<נעה בן שבת: אנחנו אומרים שזה מהסכום הבסיסי.

<נעה בן שבת: השאלה אם לא צריך להיות בהתאם לסכום שניתן היה להטיל בשל אותה הפרה.

<נעה בן שבת: יש לנו הפרות בסכומים משתנים.

<אביטל בגין: מהסכום שניתן היה להטיל עליו.

<נעה בן שבת: בשל אותה הפרה.

<ענת מימון: זה חל גם על 288(א) ו-(ב) שהוספנו?

<אלי גורדון: כן.

<ענת מימון: צריך להגיד את זה.

<אביטל בגין: כתוב מהסכום שניתן היה.

<זמר בלונדהיים: כרגע זה לא חל עליהם.

<ענת מימון: נכון.

<ענת מימון: לכן אני שואלת אם אנחנו רוצים להחיל את זה.

<זמר בלונדהיים: לא.

<זמר בלונדהיים: האמת היא שלא צריך כי עשינו בתוכם את הנסיבות המחמירות.

<זמר בלונדהיים: לא צריך.

<נופר טל: אז מהסכום שניתן היה להטיל?

<זמר בלונדהיים: כן.

<זמר בלונדהיים: בעל רישיון ייצור הופך ליצרן.

<נעה בן שבת: כן.

<נופר טל: הערה לסעיף 289.

<נופר טל: יש לי שאלה.

<נופר טל: כאן מדובר על נסיבות המחמירות, הפרה הנוגעת למידת הסיכון לבריאות הציבור ובטיחותו.

<נופר טל: שוב, אם אפשר לייחס את הסעיף הזה לסעיף אחריות המשווק.

<נופר טל: אם לא סומן עליו אלרגן, אני לא יודעת שצריך להיות מסומן אלרגן על אותו מוצר ולא שמנו את זה בתוספת העשירית.

<זמר בלונדהיים: זה הכול נדבך על גב נדבך על גב נדבך.

<זמר בלונדהיים: כמו שהסברנו, יש את ההפרה, סייגנו את ההפרה.

<זמר בלונדהיים: אם לא עברת את סעיף אחריות המשווק, את בכלל לא הגעת לסעיפים האלה.

<זמר בלונדהיים: אי אפשר בכלל להטיל עליך עיצום ולכן אי אפשר גם להגיע לנסיבות המחמירות.

אלי אלאלוף: ולכן אין סיבה לשנות.

<נופר טל: מקבלת.

<נופר טל: תודה.

<אביטל בגין: אני קצת חוששת מההגדרה של הנסיבות המחמירות כאן ואני לא מבינה אותה.

<אביטל בגין: מה רוצים להגיד?

<אביטל בגין: מה השינוי שנעשה כאן?

<נעה בן שבת: במקור דובר על הפרה שנוגעת למספר רב של מוצרים וזה כמובן שונה בהתאם לשינוי עליו דיבנו.

<זמר בלונדהיים: קיבל הסדר אחר.

<נעה בן שבת: שההפרה כוללת גם מספר רב של מוצרים למעט ההפרות בהן דובר בנפרד.

<נעה בן שבת: לכן מה שנותר לנו זאת הפרה שבעצם יוצרת סיכון לבריאות הציבור או בטיחותו כתוצאה מההפרה.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, הפרה שכרוכה באיזשהו סיכון מיוחד לבריאות הציבור.

<אביטל בגין: במקום נוגעת, זה לא שיש לה קשר, צריך לשנות את הניסוח כך שיצרה סיכון.

<זמר בלונדהיים: עלולה.

<נעה בן שבת: עלולה.

<נעה בן שבת: יש בה פוטנציאל ליצור סיכון לבריאות הציבור.

<נעה בן שבת: אנחנו רוצים לשאול לגבי סעיף קטן (ב).

<נעה בן שבת: יש כאן את הנושא של ההתאמה.

<זמר בלונדהיים: אני אסביר למה הסעיף הזה כאן.

<זמר בלונדהיים: סעיפים 287(17) ו-288(48), אלה בעצם שני הסעיפים שנוגעים להפרות לפי חוק התקנים.

<זמר בלונדהיים: בחוק התקנים, בסעיף 16א(ג) יש הסדר זהה לזה והוא אומר שלא יוטל עיצום כספי לפי חוק התקנים אם אתה מחזיק אישור מאת וכולי.

<זמר בלונדהיים: מכיוון שאנחנו מדברים על הפרות לפי חוק התקנים, פשוט יצרנו תמונת מראה של זה ולכן הכנסנו את זה.

<ענת מימון: למה אלה נסיבות מחמירות?

<זמר בלונדהיים: זאת טעות.

<זמר בלונדהיים: זה לא צריך להיות חלק מסעיף (ב) אלא זה צריך להיות במקום אחר.

<נעה בן שבת: זה צריך להיות סעיף בפני עצמו.

<זמר בלונדהיים: כן.

<זמר בלונדהיים: או שנוסיף את זה במקום אחר.

<זמר בלונדהיים: בכל מקרה, לא כאן.

<זמר בלונדהיים: אלה לא נסיבות מחמירות.

<נעה בן שבת: 290.

<נעה בן שבת: הודעה על כוונת חיוב היה לממונה יסוד סביר להניח כי אדם הפר הוראה מההוראות לפי פרק זה, כאמור בסעיפים 287 ו-288 (בסימן זה – המפר) ובכוונתו להטיל עליו עיצום כספי לפי אותם סעיפים, ימסור למפר הודעה על הכוונה להטיל עליו עיצום כספי (בסימן זה – הודעה על כוונת חיוב).

<נעה בן שבת: בהודעה על כוונת חיוב יציין הממונה, בין השאר, את אלה: המעשה או המחדל (בסימן זה – המעשה) המהווה את ההפרה.

<נעה בן שבת: סכום העיצום הכספי והתקופה לתשלומו.

<נעה בן שבת: זכותו של המפר לטעון את טענותיו לפני הממונה לפי הוראות סעיף 291.

<נעה בן שבת: הסמכות להוסיף על סכום העיצום הכספי בשל הפרה נמשכת או הפרה חוזרת לפי הוראות סעיף 293 והמועד שממנו יראו הפרה כהפרה נמשכת לעניין הסעיף האמור.

<נעה בן שבת: בכל מקום כאן, למעט אם אנחנו אומרים אחרת, נצטרך להוסיף שאנחנו מפנים לסעיפים 287 ו-288, אנחנו מדברים על הפרה וצריך לזכור שיש לנו עוד הפרות לעניין הסימון והגוף הזר ב-288(א) וב-288(ב).

<נעה בן שבת: אנחנו נוסיף אותם בהתאמה.

<זמר בלונדהיים: לכל האורך.

<נעה בן שבת: במקומות בהם הם מתאימים.

<נעה בן שבת: 291.

<נעה בן שבת: זכות הטיעון מפר שנמסרה לו הודעה על כוונת חיוב לפי הוראות סעיף 290 רשאי לטעון את טענותיו בכתב, לפני הממונה, לעניין הכוונה להטיל עליו עיצום כספי ולעניין סכומו, בתוך שלושים ימים ממועד מסירת ההודעה, ורשאי הממונה להאריך את התקופה האמורה בתקופה נוספת שלא תעלה על שלושים ימים.

<רוית ארבל: למה להגביל את זכות הטיעון שתהיה רק בכתב?

<רוית ארבל: למה לא להשאיר שיקול דעת?

<אביטל בגין: אין בעיה להוסיף אפשרות לממנה לאפשר את זה גם לפי שיקול דעתו.

<אביטל בגין: אני חושבת שהוא ממילא יכול לעשות את זה אבל אפשר לכתוב את זה.

<אביטל בגין: יש הסדרים בהם זה כתוב.

<אביטל בגין: בכל מקרה, כעיקרון, ההליך אמור להיות מאוד יעיל ופשוט.

<אביטל בגין: לכן ההפרות ברורות.

<רוית ארבל: זאת ברירת המחדל.

<אביטל בגין: טיעון בכתב, ככלל אמור להספיק.

<נעה בן שבת: אנחנו נגיד שזאת רשות.

<נעה בן שבת: שהוא רשאי לאפשר טיעון בעל פה.

<אביטל בגין: כן.

<נופר טל: לעניין הזמן.

<נופר טל: אני יודעת שזה מקביל להסדרים אחרים בחוק ואולם לאור ניסיוננו הרב, לאור המשאבים שנדרשים כדי להגיב, כדי לגייס את המידע, כדי לתחקר את האנשים בשטח, כדי לתחקר את אותו אירוע, שלושים ימים הם לעולם לא מספיקים.

אלי אלאלוף: חשבתי שאת רוצה להציע חצי מהתקופה.

<נופר טל: זה עדיין לתחקר אירועים, אם זה במפעלים, אם זה אצל המשווק, איך הדברים קרו.

<נופר טל: למדנו את זה לאחרונה עם העיצומים הכספיים בעניין הרשות לסחר הוגן.

<נופר טל: כמו שבסדר הדין האזרחי יש אפשרויות - - -

אלי אלאלוף: יש כבר הסכמה ל-45 ימים.

<נופר טל: תודה.

<נעה בן שבת: גם בראשון וגם בשני, 45 ימים.

<אביטל בגין: 45 ימים, זה עוד בתחום הסביר.

<אביטל בגין: אין בעיה.

<אביטל בגין: אנחנו לא מתנגדים.

<אביטל בגין: אולי 45 וההארכה תהיה שלושים.

<אביטל בגין: 45 ימים פרק הזמן הראשוני וההארכה לעוד שלושים ימים.

<נופר טל: בתקופה הנוספת הוא לא חייב לתת את כל ה-45 ימים.

אלי אלאלוף: אני מבקש.

אלי אלאלוף: תנו לנו להתקדם.

<נופר טל: 45 ו-45.

<נעה בן שבת: 45 ו-30.

אלי אלאלוף: 45 ו-30.

אלי אלאלוף: קיבלתם חצי תאוותכם ביד.

<נעה בן שבת: 292.

<נעה בן שבת: החלטת הממונה ודרישת תשלום הממונה יחליט, לאחר ששקל את הטענות שנטענו לפי סעיף 291, אם להטיל על המפר עיצום כספי, ורשאי הוא להפחית את סכום העיצום הכספי לפי הוראות סעיף 294.

<נעה בן שבת: החליט הממונה לפי הוראות סעיף קטן (א) - להטיל על המפר עיצום כספי – ימסור לו דרישה, בכתב, לשלם את העיצום הכספי (בסימן זה – דרישת תשלום) שבה יציין, בין השאר, את סכום העיצום הכספי המעודכן ואת התקופה לתשלומו.

<נעה בן שבת: שלא להטיל על המפר עיצום כספי – ימסור לו הודעה על כך, בכתב.

<נעה בן שבת: בדרישת התשלום או בהודעה, לפי סעיף קטן (ב), יפרט הממונה את נימוקי החלטתו.

<נעה בן שבת: לא טען המפר את טענותיו לפי הוראות סעיף 291 בתוך התקופה האמורה בסעיף, יראו הודעה זו, בתום אותה תקופה, כדרישת תשלום שנמסרה למפר במועד האמור.

<נעה בן שבת: במהלך הדיונים עלו כל מיני אפשרויות לקבוע חובת הנמקה מרוכזת במקום אחד אבל לא עשינו את זה ובכל מקום בו צריך חובת הנמקה, ציינו את זה בסעיף.

<נעה בן שבת: לא תהיה הוראה כללית.

<רז הילמן: הערה שקיבלתי מעורכת הדין שוש רבינוביץ שיש לה הרבה ניסיון עם חקיקה צרכנית ועם עיצומים שהיו כתוצאה מכך.

<רז הילמן: לאפשר בסעיף 291 את זכות הטיעון גם בעל פה.

<רז הילמן: אם המפר מבקש לטעון את הטענות שלו בעל פה, שתהיה לו אפשרות לטעון בעל פה.

<נעה בן שבת: זאת לא כאפשרות שנתונה לו אם הוא מבקש.

<נעה בן שבת: זה לא תמיד יהיה אפשרי, אבל לפי שיקול דעת הממונה הוא יוכל לאפשר לעשות את זה.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, הוא לא חייב לעשות את זה.

<נעה בן שבת: זה לא שכל היום הממונה ישב וישמע שימועים בעל פה.

<נעה בן שבת: אם הוא יראה צורך בכך, הוא יאפשר זאת.

<רוית ארבל: אבל לפי בקשת החשוב כמפר.

<זמר בלונדהיים: הוא יכול גם להציע את זה ביוזמתו.

<רוית ארבל: הוא יכול גם להציע, אבל אני יכולה לבקש.

<רוית ארבל: הוא לא חייב להיענות.

<נעה בן שבת: אתם בוודאי יכולים לבקש אבל שיקול הדעת בהחלטה על כך שזה יהיה בעל פה, יהיה אצל הממונה.

<זאב שמואל פרידמן: למה צריך את סעיף קטן (ד)?

<זאב שמואל פרידמן: יש לו זכות ונקבעו לזה זמנים.

<זאב שמואל פרידמן: הוא לא עמד בזמנים.

<נעה בן שבת: עד עכשיו היינו במצב של הודעה על קבלת חיוב.

<נעה בן שבת: ברגע שהוא לא טען את טענותיו, אנחנו משנים סטטוס והופכים להיות דרישת תשלום.

<נעה בן שבת: לכן חשוב לכתוב את הדבר הזה.

<זמר בלונדהיים: זה פשוט חוסך פרוצדורה.

<נעה בן שבת: 293.

<נעה בן שבת: הפרה חוזרת והפרה נמשכת בהפרה נמשכת ייווסף על העיצום הכספי הקבוע לאותה הפרה, החלק החמישים שלו לכל יום שבו נמשכת ההפרה.

<נעה בן שבת: לעניין זה, "הפרה נמשכת" – הפרת הוראה מהוראות לפי פרק זה כאמור בסעיפים 287 ו-288, - דיברנו גם על הפרות הסימונים והגוף הזר שאני לא יודעת אם זה רלוונטי להם אבל נבדוק את זה - לאחר שנמסרה למפר דרישת תשלום בשל אותה הוראה או לאחר שנמסרה למפר התראה מינהלית כמשמעותה בסעיף 299, בשל הפרת אותה התראה וההתראה לא בוטלה כאמור בסעיף 300.

<נעה בן שבת: בהפרה חוזרת ייווסף על העיצום הכספי הקבוע לאותה הפרה, סכום השווה לעיצום הכספי כאמור.

<נעה בן שבת: לעניין זה, "הפרה חוזרת" - הפרת הוראה מההוראות לפי פרק זה כאמור בסעיפים 287 ו-288, בתוך שנתיים מהפרה קודמת של אותה הוראה שבשלה הוטל על המפר עיצום כספי או שבשלה הורשע.

<נעה בן שבת: אני רוצה לציין מבחינת הנוסח שאני חושבת שבסוף פסקה (א) החלק המסומן מיותר כי יש הוראה כזאת בהתראה מינהלית.

<נעה בן שבת: לכן זה סומן בצהוב.

<נעה בן שבת: 294.

<נעה בן שבת: סכומים מופחתים הממונה אינו רשאי להטיל עיצום כספי בסכום הנמוך מהסכומים הקבועים בתת סימן זה, אלא לפי הוראות סעיף קטן (ב).

<נעה בן שבת: השר, בהסכמת שר המשפטים, רשאי לקבוע מקרים, נסיבות ושיקולים שבשלהם ניתן יהיה להטיל עיצום כספי בסכום הנמוך מהסכומים הקבועים בסימן זה, ובשיעורים שיקבע.

<ענת מימון: אני רק אעיר שהוספנו בעמוד 42 לבקשתכם שהסימן הזה ייכנס לתוקף ביום תחילת התקנות האלה.

<נעה בן שבת: תקנות ההפחתה.

<רוית ארבל: לגבי סעיף ההפרה החוזרת, סעיף 293(ב), איך זה מסתדר עם ההפרות עליהן דיברנו קודם של סימון או גוף זר?

<רוית ארבל: לצורך העניין אם הן לא מקבילות, הייתה הפרה של סימון ואחרי שנה עוד הפרה של סימון, זה אומר שאני בפי שתיים?

<רוית ארבל: אני מתחילה מפי שתיים?

<רוית ארבל: זאת כבר הפרה חוזרת?

<נעה בן שבת: כן.

<נעה בן שבת: זאת הפרה חוזרת.

<רוית ארבל: הפרה חוזרת מתייחסת להפרות יותר חמורות ומהותיות.

<זמר בלונדהיים: זאת צריכה להיות הפרה של אותה הוראת סימון.

<זמר בלונדהיים: כלומר, זאת לא הוראת סימון אחרת כלשהי.

<זמר בלונדהיים: זה אומר שהוא לא הפיק לקח.

<זמר בלונדהיים: הייתה בעיה בסימון אזהרת חנק ואחרי שנה אני בא והוא עדיין לא מסמן את אזהרת חנק על אותו מוצר.

<רוית ארבל: אזהרת חנק היא אולי דוגמה מוצדקת אבל יש סימונים אחרים.

<נעה בן שבת: אם יש סימונים מיותרים, צריך להוריד אותם מחובות הסימון וצריך לשנות את הוראות חובות הסימון.

<נעה בן שבת: אבל יש חובות סימון ולא בכדי יש חובות סימון.

<רז הילמן: אני רוצה להתייחס לתקופה של השנתיים, בהיקף הפעילות של ענף המזון.

<זמר בלונדהיים: אנחנו מקבלים את ההערה, הצעת המחלקה הפלילית.

<זמר בלונדהיים: בתחום הסימון אנחנו מוכנים להוריד את התקופה לשנה מתוך ידיעה שזה תחום שהוא קצת יותר תדיר והשינויים הם יותר נפוצים.

<זמר בלונדהיים: לכן אפשר יהיה לדבר על שנה בלבד.

<רוית ארבל: אז זה מחמיר.

<זמר בלונדהיים: לא.

<זמר בלונדהיים: זה מקל.

<רז הילמן: אני חשוב שיכולים להיות סעיפים נוספים, לא רק של סימון, שהתקופה של שנתיים היא תקופה ארוכה עבורם בגלל היקף הפעילות הכול כך משמעותי.

<רז הילמן: יכול להיות שנכון להוריד את התקופה משנתיים אולי לשנה בסימון ואולי שנה וחצי ביחס לסעיפים אחרים.

<זמר בלונדהיים: אם יש לך דוגמאות קונקרטיות, תן לנו אותן.

<זמר בלונדהיים: אם זה כללי, אני מתקשה.

<זאב שמואל פרידמן: יש גם הרבה עבירות שהן חמורות מאוד.

<אלי גורדון: מכיוון שהנושא הזה הוא נושא חדש, אנחנו נתנו כאן מענה לכל הבקשות הסבירות וההגיוניות, אני מציע שאם יש לנו תקופה והיושב ראש ביקש להיות כאן פעם במושב לפחות, אם לא פעם בחודש, היה ואנחנו רואים שהמנגנון עובד לא מספיק טוב, גם לקולה וגם לחומרה, תמיד אפשר יהיה לעדכן.

<אלי גורדון: חברים, חבל כרגע לעצור את כל המנגנון ואת כל התהליך בגלל השנה, שנתיים, שנה וחצי וכולי כי כל מספר שתגידו, הוא יכול להיות טוב יתר או טוב פחות.

אלי אלאלוף: קיבלנו את ההחלטה הראשונה שהיא המחייבת בכתובים.

<רוית ארבל: יותר משנה גם בגוף זר וגם בסימון?

אלי אלאלוף: זהו.

אלי אלאלוף: בזה סיימנו את הסעיף הזה.

אלי אלאלוף: את ההבהרות תעשו אחר כך.

<זמר בלונדהיים: רק בסימון.

<נעה בן שבת: 295.

<נעה בן שבת: סכום מעודכן של העיצום הכספי העיצום הכספי יהיה לפי סכומו המעודכן ביום מסירת דרישת התשלום, ולגבי מפר שלא טען את טענתיו לפני הממונה כאמור בסעיף 291 – ביום מסירת ההודעה על כוונת חיוב.

<נעה בן שבת: הוגש ערעור לבית משפט לפי סעיף 208 – אנחנו נמצא את הסעיף הנכון, סעיף שמדבר על אפשרות הערעור - ועוכב תשלומו של העיצום הכספי בידי הממונה או בית המשפט – יהיה העיצום הכספי לפי סכומו המעודכן ביום ההחלטה בערעור.

<נעה בן שבת: הסכום הבסיסי הקבוע בסעיף 286, בסעיף 288(א) ו-288(ב), יתעדכן ב-1 בינואר בכל שנה (בסעיף קטן זה – יום העדכון), בהתאם לשיעור עליית המדד הידוע ביום העדכון לעומת המדד שהיה ידוע ב-1 בינואר של השנה הקודמת.

<נעה בן שבת: הסכום האמור יעוגל לסכום הקרוב שהוא מכפלה של עשרה שקלים וחדשים.

<נעה בן שבת: לעניין זה, "מדד" – מדד המחירים לצרכן שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

<נעה בן שבת: הממונה יפרסם ברשומות הודעה על הסכום הבסיסי המעודכן לפי סעיף קטן (ב).

<נעה בן שבת: 296.

<נעה בן שבת: המועד לתשלום העיצום הכספי המפר ישלם את העיצום הכספי בתוך שלושים ימים מיום מסירת דרישת התשלום כאמור בסעיף 292.

<נעה בן שבת: 297.

<נעה בן שבת: הפרשי הצמדה וריבית לא שילם המפר עיצום כספי במועד, ייווספו על העיצום הכספי, לתקופת הפיגור, הפרשי הצמדה וריבית כהגדרתם בחוק פסיקת ריבית והצמדה, התשכ"א-1961 (בסימן זה – הפרשי הצמדה וריבית), עד לתשלומו.

<נעה בן שבת: 298.

<נעה בן שבת: גבייה עיצום כספי ייגבה לאוצר המדינה, ועל גבייתו תחול פקודת המסים (גבייה).

<רז הילמן: לסעיף 296, אנחנו מבקשים שאלה יהיו 45 ימים לשלם ולא שלושים ימים, שזה גם מה שנקבע בחוק הגנת הצרכן.

אלי אלאלוף: תרשמו את זה.

<נעה בן שבת: 45 ימים?

אלי אלאלוף: כן.

<זמר בלונדהיים: אין בעיה.

<רוית ארבל: אנחנו שואלים שאלת תם.

<רוית ארבל: למה העיצום הכספי בסכומים כאלה גבוהים צריך להתעדכן כל שנה לפי עליית המדד?

<רוית ארבל: עכשיו המדד לא בעייתי, אבל יש ימים שהוא מאוד בעייתי.

<רוית ארבל: אנחנו מאבדים כאן שליטה.

<זמר בלונדהיים: לא הבנתי איך אנחנו מאבדים שליטה.

<זמר בלונדהיים: המדד הוא שמירת ערך הכסף.

<זמר בלונדהיים: אם אנחנו לא נעדכן, אז נאבד שליטה.

<זמר בלונדהיים: בדיוק הפוך.

<רוית ארבל: אבל זה אחת לכמה שנים ולא אחת לשנה.

מאיר כהן: מתי שהמדד מתפרסם, זה מעודכן.

אלי אלאלוף: הוא מעודכן בכל הקנסות.

<זמר בלונדהיים: כן.

<זמר בלונדהיים: סטנדרטי לגמרי.

<רוית ארבל: זה לא סטנדרטי.

<רוית ארבל: יש חוקים בהם המנגנון הוא אחר.

אלי אלאלוף: גמרנו.

אלי אלאלוף: זה בהתאם לכל הכללים.

<זמר בלונדהיים: עצם זה שזה מתעדכן, זה סטנדרטי.

<נעה בן שבת: אולי בסכומים הנמוכים של מאה שקלים, העיגול לעשרה שקלים יכול להיות קריטי.

<נעה בן שבת: אולי שם הוראת העיגול לא צריכה להיות.

אלי אלאלוף: תעשו מה שעושים בשאר הקנסות.

<רוית ארבל: הסעיף הזה הוא מאוד חשוב.

<אביטל בגין: לשאלת הייעוץ המשפטי של הוועדה, אכן אפשר להחליף לחוק למרכז גביית קנסות במקום פקודת המסים.

<אביטל בגין: אם אתם רוצים את ההסבר, יש משרדים שאוכפים בעצמם ואז חלה פקודת המסים (גבייה) וכאשר המרכז לגביית קנסות אוכף עבור המשרד, אפשר.

אלי אלאלוף: יותר טוב למשרד שהוא יגבה בעצמו.

<אביטל בגין: זאת שאלה של חלוקת העבודה בין המשרדים.

<אביטל בגין: חוק מרכז לגביית קנסות הוא אכן חוק עדכני יותר עם כלים טובים יותר.

<נעה בן שבת: רק רצינו להזכיר שכאשר דיברנו על הפיקוח הווטרינרי, הנושא של האגרות שייגבו למשרד הבריאות ייגבו לפי פקודת המסים (גבייה).

אלי אלאלוף: נהיה אחידים.

<נעה בן שבת: לא, לא צריך להיות אחידים.

<נעה בן שבת: אני חושבת שעדיף לגבות כאן לפי חוק המרכז לגביית קנסות.

אלי אלאלוף: בסדר.

אלי אלאלוף: ממשיכים.

תת סימן ב': 299.

תת סימן ב': התראה מינהלית היה לממונה יסוד סביר להניח כי אדם הפר הוראה מההוראות לפי פרק זה, כאמור בסעיפים 287 ו-288 – ונוסיף את 288(א) ו-288(ב) - והתקיימו נסיבות המנויות בנהלים שהורה עליהם הממונה, באישור היועץ המשפטי לממשלה ופורסמו באתר האינטרנט, רשאי הוא להמציא למפר, במקום הודעה על כוונת חיוב, התראה מינהלית לפי הוראות תת סימן זה.

תת סימן ב': בסימן זה, "היועץ המשפטי לממשלה" – לרבות משנה ליועץ המשפטי לממשלה שהוא הסמיכו לעניין זה.

תת סימן ב': בהתראה מינהלית יציין הממונה מהו המעשה המהווה את ההפרה, יודיע למפר כי עליו להפסיק את ההפרה וכי אם ימשיך בהפרה או יחזור עליה יהיה צפוי לעיצום כספי בשל הפרה נמשכת או בהפרה חוזרת, לפי העניין, כאמור בסעיף 293, וכן יציין את זכותו של המפר לבקש את ביטול ההתראה לפי הוראות סעיף 300.

<אביטל בגין: הערה ניסוחית.

<אביטל בגין: אני חושבת שנהלים כן קובעים.

<אביטל בגין: הוא לא מורה על נהלים, הוא לא מורה בנהלים אלא הוא קובע את הנהלים.

<אביטל בגין: זאת סתם שאלה ניסוחית.

<נעה בן שבת: אנחנו נבדוק בעוד כמה מקומות.

<נופר טל: לעניין הנהלים האלה, עד שהם יפורסמו בעצם לא תהיה אופציה לתת התראה מינהלית אלא רק עיצום.

<רוית ארבל: ומה אלה הנהלים האלה?

<אביטל בגין: אתם רוצים שאני אספר מה הם הנהלים?

אלי אלאלוף: בבקשה.

<אביטל בגין: אתם יכולים לראות שפורסמו נהלים בחוק הגנת הצרכן.

<אביטל בגין: בגדול, הנהלים אומרים שההתראה ניתנת במצבים בהם יש אי בהירות משפטית או ההפרה היא חדשה, איזשהו מצב חדש שדורש התארגנות.

<אביטל בגין: זה לא מתייחס למצבים שמסתכלים על המפר עצמו כי לזה נועדה ההתחייבות שמגיעה אחר כך.

<אביטל בגין: אני מניחה שהנהלים יהיו דומים.

<אביטל בגין: בהגנת הצרכן אתם יכולים לראות שזה מפורסם ואני בטוחה שאתם מכירים.

<אביטל בגין: כל התראה חדשה, אתם מוזמנים לפנות ולשאול.

<נופר טל: הכלי הזה לא שומש נגד מישהו ואני מוכנה לחתום על זה.

<נופר טל: אף אחת מ-18 החברות.

<זאב שמואל פרידמן: לפי מה שנאמר לי, כן נעשה בו שימוש לגבי 0.99 אגורות.

<אביטל בגין: הנהלים יכולים לקבוע איזה שהם עקרונות כלליים כמו למשל הפרה אחת ברגע שנכנסת הפרה חדשה או לא ההפרה עצמה היא חדשה אלא המצב שבו הנהלים של משרד הבריאות משתנים.

<אביטל בגין: תהיה תקופה של גרייס עד שהשוק מעדכן את עצמו במקומות שיש מחלוקת ויש גם הוראות שיכולות לומר שבהפרה מסוג א' תמיד יהיה עיצום כספי ובהפרה מסוג ב' לא.

<נופר טל: אני שואלת מה קורה עד שיפורסמו הנהלים האלה.

<אביטל בגין: זה נכון שעד שיפורסמו הנהלים האלה יהיה רק עיצום כספי.

<אביטל בגין: יש לשים לב שכאשר יש הפרה, אפשר להטיל עיצום כספי.

<אביטל בגין: כלומר, ההתראה, עדיין זה מצב שבו הממונה אמר את הפרת והוא מכריז על כך.

אלי אלאלוף: תמשיכו את השיחה על חשבון ההפסקה שלכם.

אלי אלאלוף: נחזור לדיון בשעה 11:05.

אלי אלאלוף: ההפסקה הבאה תהיה בשעה 12:45.

אלי אלאלוף: אנחנו מחדשים את הדיון.

אלי אלאלוף: אנחנו בסעיף 300.

<נעה בן שבת: 300.

<נעה בן שבת: בקשה לביטול התראה מינהלית נמסרה למפר התראה מינהלית כאמור בסעיף 29, רשאי הוא לפנות לממונה בכתב, בתוך שלושים ימים, בבקשה לבטל את ההתראה בשל כל אחד מטעמים אלה: המפר לא ביצע את ההפרה.

<נעה בן שבת: המעשה שביצע המפר, המפורט בהתראה, אינו מהווה הפרה.

<נעה בן שבת: קיבל הממונה בקשה לביטול התראה מינהלית, לפי הוראות סעיף קטן (א), רשאי הוא לבטל את ההתראה או לדחות את הבקשה ולהשאיר את ההתראה על כנה.

<נעה בן שבת: החלטת הממונה תינתן בכתב, ותימסר למפר בצירוף נימוקים.

<נעה בן שבת: בעיצום הכספי אפשרנו לפנות תוך 45 ימים ואני חושבת שלמען האחידות, גם כאן כדאי לתת 45 ימים לבטל.

<נעה בן שבת: 301.

<נעה בן שבת: הפרה נמשכת והפרה חוזרת לאחר התראה נמסרה למפר התראה מינהלית לפי הוראות תת סימן זה והמפר המשיך להפר את ההוראה שבשלה נמסרה לו ההתראה, ימסור לו הממונה דרישת תשלום בשל הפרה נמשכת כאמור בסעיף 293(א).

<נעה בן שבת: מפר שנמסרה לו דרישת תשלום כאמור, רשאי לטעון את טענותיו לפני הממונה, לעניין הימשכות ההפרה וסכום העיצום הכספי, ויחולו הוראות סעיפים 291 ו-292 בשינויים המחויבים.

<נעה בן שבת: נמסרה למפר התראה מינהלית לפי הוראות תת סימן זה והמפר חזר והפר את ההוראה שבשלה נמסרה לו ההתראה, בתוך שנתיים מיום מסירת ההתראה, יראו את ההפרה הנוספת כאמור כהפרה חוזרת לעניין סעיף 293(ב), והממונה ימסור למפר הודעה על כוונת חיוב בשל ההפרה החוזרת.

<נעה בן שבת: מפר שנמסרה לו הודעה על כוונת חיוב לפי סעיף 300 בשל ההפרה החוזרת, כשאי לטעון את טענותיו לפני הממונה ויחולו הוראות סעיפים 291 ו-292, בשינויים המחויבים.

<נעה בן שבת: רק להבהרה.

<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על מצב שניתנת התראה ואפשר לבקש את ביטול ההתראה, אבל אם ההתראה לא בוטלה, יש לה תוקף במקרה של חזרה על העבירה או במקרה של הימשכות ההפרה ואל המקרים האלה אפשר להתייחס אליהם כאל הפרה חורת או הפרה נמשכת ולכן יש תוקף ולכן יש אנשים שפועלים לביטול ההתראה כי היא לא נשארת בפני עצמה אלא היא יוצרת בסיס לחיוב ואפילו חיוב מוגבר כאשר מדובר במקרה חוזר.

<גליה שגיא: גם כאן אפשר את השנה של הסימון כפי שעשינו בסעיף למעלה?

<נעה בן שבת: כאן לא קבועים המועדים.

<נעה בן שבת: המועדים קבועים שם, בהפרה החוזרת.

<גליה שגיא: אבל אנחנו אומרים שנמסרה לו התראה בתוך שנתיים.

<גליה שגיא: בסעיף הקודם קיצרנו את זה לשנה, בסעיף 293(ב).

<גליה שגיא: אמרנו שבנושא סימון זה בתוך שנה.

<נעה בן שבת: בסדר.

<זאב שמואל פרידמן: אפשרות ערעור לגבי סכום העיצום, לגבי היכולת לטעון לגבי סכום העיצום, היא לגבי כל הסכום כולו?

<זאב שמואל פרידמן: מה בעצם הייתה הכוונה כאן?

<זאב שמואל פרידמן: למעשה מדובר כאן בהפרה מסוימת ואנחנו מדברים על הפרה חוזרת, על הפרה נמשכת.

<זאב שמואל פרידמן: אנחנו אומרים שאתה יכול לערער על כל הסכום ולומר שאתה בעצם מערער על הגובה של הסכום כולו?

<זאב שמואל פרידמן: זה נראה לא סביר.

<זאב שמואל פרידמן: ההפרה כבר הייתה.

<נעה בן שבת: השאלה אם אלה תקנות ההפחתה.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, אנחנו אומרים שהוא רשאי לטעון גם על הנושא.

<נעה בן שבת: קבעו כך גם בסעיף 291.

<נעה בן שבת: בסעיף 291 הכוונה הייתה להטיל עליו עיצום כספי ולעניין סכומו.

<זאב שמואל פרידמן: את יכולה לערער על עצם העובדה שרואים בזה הפרה נמשכת.

<זאב שמואל פרידמן: זה בסדר גמור.

<זאב שמואל פרידמן: אז אם זאת לא הפרה נמשכת, אין שום עיצום.

<זאב שמואל פרידמן: אם זאת הפרה נמשכת, אתה יכול לטעון רק בהתאם לתקנות ההפחתה, אבל אם לא, איזה זכות טיעון יש לך נגד הסכום?

<נעה בן שבת: זכות הטיעון קיימת גם ב-291.

<נעה בן שבת: זכות הטיעון הבסיסית.

<זאב שמואל פרידמן: בהתאם לתקנות.

<נעה בן שבת: על החיוב ועל הסכום.

<נעה בן שבת: הכוונה היא לתקנות ההפחתה.

<זאב שמואל פרידמן: בסדר.

<זאב שמואל פרידמן: שיובהר.

<זאב שמואל פרידמן: אני חושב שצריך להבהיר שזה בהתאם לתקנות ההפחתה.

<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על הנוסח הזה שהוא נוסח מאוד סטנדרטי שמופיע בחקיקה ולכן אנחנו נשארים בנוסח הסטנדרטי.

<נעה בן שבת: יש כאן הצעה של משרד המשפטים לגבי סעיף הנוהל עליו דובר קודם, לגבי הטלת עיצומים כספיים.

<נעה בן שבת: זה נושא שעלה באחד הדיונים שהתקיים כבר מזמן, אז דובר על אפשרות שייקבע נוהל כזה.

<זמר בלונדהיים: זה נוסח שתואם בין המשרדים בזמנו אבל שכחנו להעביר אותו: "היה לממונה יסוד סביר להניח כי הפרה של הוראה מסוימת ביחס למזון מסוים מהווה עילה להטלת עיצום כספי על שני בני אדם או יותר – אדם, זה לרבות תאגיד כמובן – הטלת עיצום כספי על משווק שאינו יצרן, יבואן או משווק מהאזור, קרי, משווק קמעונאי, תיעשה בהתאם לנוהל שקבע הממונה באישור היועץ המשפטי לממשלה לעניין מדיניות הטלת עיצום כספי במקרים מעין אלה".

<זמר בלונדהיים: זה בא להגיד שזה מבטא את זה שכאשר מדובר בהפרה שבוצעה על ידי היצרן או היבואן או המשווק מן האזור, זה לא מובן מאליו להטיל עיצום כספי על המשווק כאשר ברוב המקרים זה לא בשליטתו וכולי, וייקבע נוהל שיגדיר מה המדיניות במקרים כאלה ומה הם המקרים הנדירים בהם כן יוטל העיצום על המשווק.

<רוית ארבל: זה סעיף חדש?

<ענת מימון: כן.

<זמר בלונדהיים: הסעיף שקובע חובה לקבוע נוהל לעניין הפרה שבוצעה על ידי שניים, היצרן ייצר והמשווק מכר.

<זמר בלונדהיים: אפשר להטיל עיצום על שני אנשים אבל אם זאת חריגה בשיעורי שאריות חומרי הדברה או משהו כזה, ככלל כנראה זה לא יהיה נכון להטיל את זה על המשווק אלא בנסיבות מסוימות וכבר ייקבע בנוהל מתי למרות שזה ברור שזה אמור להשתרשר אחורה וכולי.

אלי אלאלוף: היות ואין להם נוסח מודפס בפניהם, אתה יכול לקרוא את זה שוב?

<זמר בלונדהיים: בוודאי.

<זמר בלונדהיים: אני גם אשלח את זה לנציגי ההתאחדות.

<זמר בלונדהיים: "היה לממונה יסוד סביר להניח כי הפרה של הוראה מסוימת ביחס למזון מסוים מהווה עילה להטלת עיצום כספי על שני בני אדם או יותר, הטלת עיצום כספי על משווק שאינו יצרן, יבואן או משווק מהאזור, תיעשה בהתאם לנוהל שקבע הממונה באישור היועץ המשפטי לממשלה לעניין מדיניות הטלת עיצום כספי במקרים מעין אלה".

<רוית ארבל: אני מניחה שזה יהיה אותו נוהל עליו דיברנו ביום חמישי שגם יקבע את מדיניות האכיפה.

<זמר בלונדהיים: יכול להיות שזה יבוא לידי ביטוי באותו נוהל אבל זה בעצם צעד קדימה.

<רוית ארבל: מתי עונשין ומתי עיצומים כספיים.

<נעה בן שבת: זה פרט בתוך אותו נוהל.

<נעה בן שבת: מבקשים שתהיה הוראה.

<זמר בלונדהיים: תהיה חובה להתייחס לזה.

<נעה בן שבת: להתייחס לאפשרות הזאת שאם יש יצרן ויש למשל משווק, יכול להיות שהאחריות תהיה על היצרן ולא על המשווק בהתאם לסוג ההפרה בה מדובר.

אלי אלאלוף: אני מציע שתעביר אליהם את הנוסח ואם יש לכם הערה במהלך הדיון, נחזור לסעיף הספציפי הזה.

תת סימן ג': 302.

תת סימן ג': הודעה על האפשרות להגשת התחייבות ועירבון היה לממונה יסוד סביר להניח כי אדם הפר הוראה מההוראות לפי פרק זה, כאמור בסעיפים 287 ו-288, 288(א) ו-288(ב), והתקיימו נסיבות המנויות בנהלים שהורה עליהם הממונה, באישור היועץ המשפטי לממשלה, רשאי הוא להמציא למפר, במקום הודעה על כוונת חיוב, הודעה שלפיה באפשרותו להגיש לממונה כתב התחייבות ועירבון לפי הוראות תת סימן זה, במקום העיצום הכספי שניתן היה להטיל עליו בשל ביצוע ההפרה האמורה לפי הוראות תת סימן א'.

<אביטל בגין: זאת שאלה של נוסח.

<אביטל בגין: אני חושבת שאחר כך אפשר לדבר.

<רז הילמן: הוספתם את המלים "ופורסמו באתר האינטרנט"?

<רז הילמן: ההוראות צריכות להתפרסם באתר האינטרנט.

<נעה בן שבת: בנהלים של התראה מינהלית הוספנו שזה פורסם באינטרנט.

<נעה בן שבת: אתה רוצה לבקש שגם הנהלים האלה יפורסמו באינטרנט?

<רז הילמן: כן.

אלי אלאלוף: זה טוב.

אלי אלאלוף: זה לא מזיק.

<רוית ארבל: מה יקרה בתקופת המעבר?

<רוית ארבל: שאלה את זה נופר לגבי התראה מינהלית ואני שואלת את זה כאן.

<רוית ארבל: בפעם הקודמת לא ניתנה תשובה.

<נעה בן שבת: אני חושבת שדווקא אביטל הבהירה.

<נעה בן שבת: יש סמכות להטיל עיצומים כספיים והיא עומדת בפני עצמה.

<נעה בן שבת: היא לא מותנית בקיומה של התראה מינהלית.

<רוית ארבל: כן, אבל זה אומר שהחוק קבע איזשהו איזון.

<רוית ארבל: נאמר, יש עיצומים כספיים אבל יש גם שני מנגנונים מקלים שהם התראה מינהלית והתחייבות להימנע מהפרה.

<רוית ארבל: בתקופה הראשונה, עד שייקבעו הוראות נוהל שכרגע אין מגבלה של זמן מתי הן ייקבעו, לא יוכלו ליהנות המפירים מאותם מנגנונים מקלים אלא נישאר רק עם העיצום הכספי, עם המנגנון המחמיר יותר.

אלי אלאלוף: כל עוד זה לא נכנס לתוקפו, אין ברירה.

<רוית ארבל: אבל עשינו במקרים אחרים.

<רוית ארבל: למשל הוראות אכיפה, אמרנו שייכנסו לתוקף עד כניסה לתוקף של החוק.

אלי אלאלוף: אפשר לקבוע כאן לוח זמנים?

<אביטל בגין: הכול אפשר, אתם המחוקקים, אבל המקומות שאנחנו מתנים, אלה מקומות בהם אלה תקנות ואלה דברים של הכנסת.

<אביטל בגין: כאן מדובר בנהלי אכיפה ואני כן חושבת ועומדת על כך שהממונה יכול להטיל עיצום כספי.

<אביטל בגין: יש חוקים רבים אחרים בהם אין בכלל את מנגנון ההתחייבות.

<אביטל בגין: אני יכולה להגיד שמבחינתנו אנחנו נעשה ככל שניתן כדי שזה יהיה מהר.

אלי אלאלוף: מה לדעתכם לוח הזמנים האפשרי?

<אביטל בגין: זאת שאלה של משרד הבריאות.

<אביטל בגין: יש כאן הרבה עבודה כללית.

<אביטל בגין: אני גם לא יודעת מתי החוק נכנס לתוקף.

<רוית ארבל: הנהלים דומים לחוק הגנת הצרכן.

<רוית ארבל: אמרת לפני חצי שעה שזה לא יחדש חידושים גדולים ויש לנו דוגמאות.

אלי אלאלוף: זה לא תחקיר כאן.

אלי אלאלוף: מה לוח הזמנים האפשרי?

<אלי גורדון: אדוני היושב ראש, אני רוצה להזכיר שבאופן עקרוני החלטת השרים הייתה לקצר את תקופת הכניסה לתוקף של החוק משנה לשישה חודשים.

<אלי גורדון: צריך לקחת כאן בחשבון שיש לא מעט עבודה.

<אלי גורדון: אם אנחנו נספיק תוך שישה חודשים?

<אלי גורדון: באופן עקרוני אפשר לומר את זה, לא כרגע אלא בהמשך.

אלי אלאלוף: יכול להיות שזה יהיה יותר משישה חודשים?

<אלי גורדון: הכול אפשר לעשות בפרק זמן של שישה חודשים, רק כאשר יש מטלה 1, 2, 3.

<אלי גורדון: בינתיים מבחינת התעדופים שלנו, אנחנו נצטרך לדון בסוגיות.

אלי אלאלוף: אני מציע שזה יהיה במסגרת ששת החודשים ואם לא, תבואו לקבל אישור נוסף.

<זמר בלונדהיים: נכתוב את זה בחוק?

אלי אלאלוף: לא.

<אלי גורדון: אם זה לא בחוק, בסדר גמור.

<אלי גורדון: אנחנו נעשה את המאמץ אבל לא נכתוב את זה בחוק.

אלי אלאלוף: בסדר.

אלי אלאלוף: מקובל.

<ענת מימון: זה יישאר כהצהרה לפרוטוקול?

<אלי גורדון: כן.

אלי אלאלוף: תרשמו את זה ונעשה מעקב.

<ענת מימון: 303.

<ענת מימון: תנאי ההתחייבות וגובה העירבון בכתב ההתחייבות יתחייב המפר להפסיק את הפרת ההוראה כאמור בסעיף 302 ולהימנע מהפרה נוספת של אותה הוראה בתוך תקופה שיקבע הממונה, ושתחילתה ביום מסירת ההתחייבות, ובלבד שהתקופה האמורה לא תעלה על שנתיים (בתת סימן זה – תקופת ההתחייבות).

<ענת מימון: הממונה רשאי להורות כי בכתב ההתחייבות ייקבעו תנאים נוספים שעל המפר לעמוד בהם במהלך תקופת ההתחייבות במטרה להקטין את הנזק שנגרם מההפרה או למנוע את הישנותה.

<ענת מימון: נוסף על כתב ההתחייבות יפקיד המפר בידי הממונה עירבון בסכום העיצום הכספי הממונה היה רשאי להטיל על המפר בשל אותה הפרה, בהתחשב בקיומן של נסיבות הפחתה שנקבעו לפי סעיף 294(ב).

<אביטל בגין: גם כאן יש עניין ניסוחי אבל כאן חשוב במיוחד שהממונה רשאי לקבוע בכתב ההתחייבות ולא להורות כדי להדגיש במיוחד שההתחייבות היא נושא שמצוי בהסכמה בין המפר לבין הממונה.

<אביטל בגין: לכן זה לא התחום של הוראות אלא זה איזשהו משא ומתן בין הצדדים.

<ענת מימון: 304.

<ענת מימון: תוצאות הגשת כתב התחייבות ועירבון או אי הגשתם הגיש המפר לממונה כתב התחייבות ועירבון לפי תת סימן זה, בתוך שלושים ימים מיום מסירת ההודעה כאמור בסעיף 302, לא יוטל עליו עיצום כספי בשל אותה הפרה.

<ענת מימון: לא הגיש המפר לממונה כתב התחייבות ועירבון בתוך התקופה האמורה, ימציא לו הממונה הודעה על כוונת חיוב בשל אותה הפרה, לפי סעיף 300.

<ענת מימון: 305.

<ענת מימון: הפרת התחייבות הגיש המפר כתב התחייבות ועירבון לפי תת סימן זה והפר תנאי מתנאי ההתחייבות, כמפורט בפסקאות שלהלן, יחולו ההוראות המפורטות באותן פסקאות, לפי העניין: המשיך המפר בתקופת ההתחייבות להפר את ההוראה שבשל הפרתה נתן את כתב ההתחייבות – יחלט הממונה את העירבון וימציא למפר דרישת תשלום בשל ההפרה הנמשכת כאמור בסעיף 293(א).

<ענת מימון: חזר המפר והפר במהלך תקופת ההתחייבות את ההוראה שבשל הפרתה נתן את כתב ההתחייבות – יראו את ההפרה הנוספת כאמור כהפרה חוזרת לעניין סעיף 293(ב) ויחולו הוראות אלה: הממונה ימציא למפר הודעה על כוונת חיוב בשל ההפרה החוזרת.

<ענת מימון: שלח הממונה דרישת תשלום בשל ההפרה החוזרת לפי הוראות סעיף 292(ב)(1) או שהמפר לא טען טענותיו לפני הממונה לעניין אותה הפרה כאמור בסעיף 292(ד), יחלט הממונה את העירבון בנוסף להטלת העיצום הכספי בשל ההפרה החוזרת.

<ענת מימון: הפר המפר תנאי מהתנאים הנוספים שנקבעו בכתב ההתחייבות כאמור בסעיף 303(ב) – יחלט הממונה את העירבון, לאחר שנתן למפר הזדמנות לטעון את טענתיו, בכתב, לעניין זה.

<ענת מימון: לעניין סימן זה יראו בחילוט העירבון לפי הוראות סעיף זה, כהטלת עיצום כספי על המפר בשל ההפרה שלגביה ניתן העירבון.

<ענת מימון: הופר תנאי מתנאי ההתחייבות כאמור בסעיף זה, וחזר המפר והפר את ההוראה שבשל הפרתה נתן את כתב ההתחייבות, לא יאפשר לו הממונה להגיש כתב התחייבות נוסף לפי הוראת תת סימן זה, בשל אותה הפרה.

<ענת מימון: 306.

<ענת מימון: השבת עירבון עמד המפר בתנאי כתב ההתחייבות שמסר לפי תת סימן זה, יוחזר לו, בתום תקופת ההתחייבות, העירבון שהפקיד, בתוספת הפרשי הצמדה וריבית מיום הפקדתו עד יום החזרתו.

<נעה בן שבת: הכוונה להשתמש בעירבון הזה בהתחייבות להימנעות מהפרה וזה במקרים יותר קלים מההתראה?

<נעה בן שבת: איך אתם מדרגים את זה לעומת הנושא של התראה מינהלית?

<אביטל בגין: זה לא למקרים היותר קלים מההתראה אלא זה למקרים בהם יש הכרות עם המפר כמפר כזה שהוא לא מפר על בסיס קבוע ויש סיבה לחשוב שבמשך תקופת ההתחייבות הוא אכן יעמוד בתנאים.

<אביטל בגין: ככלל הוא מפר צייתן ולכן לא להטיל עליו באופן מידי את העיצום הכספי.

<נעה בן שבת: אנחנו יכולים להמשיך בתת סימן ד'.

תת סימן ד': 307.

תת סימן ד': עיצום כספי בשל הפרה לפי פרק זה ולפי חוק אחר על מעשה אחד המהווה הפרה של הוראה מהוראות פרק זה המנויות בסעיפים 287 ו-288 – נוסיף כאן את 288(א) ו-288(ב) - ושל הוראה מההוראות לפי חוק אחר, לא יוטל יותר מעיצום כספי אחד.

תת סימן ד': אם המעשה מהווה גם הפרה של תקנים ושם יש עיצום כספי, זה לא מהווה.

<זמר בלונדהיים: גם בממשק עם הגנת הצרכן זה יכול לקרות.

<רוית ארבל: חוק ההוראות, חלק כללי, לא חל כאן?

<נעה בן שבת: זה עיצום כספי.

<אביטל בגין: לא חל.

<זמר בלונדהיים: זה בעצם סיכון כפול.

<זמר בלונדהיים: אם אתם רוצים, אפשר למחוק.

<נעה בן שבת: לא.

<נעה בן שבת: 308.

<נעה בן שבת: ערעור על החלטה סופית של הממונה לפי סימן זה ניתן לערער לבית משפט השלום שבו יושב נשיא בית משפט השלום.

<נעה בן שבת: ערעור כאמור יוגש בתוך שלושים ימים מיום שנמסרה למפר הודעה על ההחלטה.

<נעה בן שבת: כאן יש לנו שאלה.

<נעה בן שבת: מה נחשב החלטה סופית בעניין הזה?

<נעה בן שבת: האם זה גם הנושא של התשלום, גם ביטול התראה מינהלית וגם החלטה להפחתה?

<אביטל בגין: ההפחתה כלולה בתוך התשלום.

<נעה בן שבת: אם כן, זאת יכולה להיות רק דרישת תשלום או החלטה בבקשה לביטול התראה מינהלית.

אלי אלאלוף: מותר לחייב מראש שבנושא כזה ישב הנשיא בית משפט השלום?

<זמר בלונדהיים: לא הכוונה שנשיא בית משפט השלום דן בזה אלא בית משפט השלום בו יושב נשיא.

<זמר בלונדהיים: זה מבדיל.

<זמר בלונדהיים: יש בתי משפט שהם קצת יותר קטנים והם בעצם תחת נשיא בית משפט שלום אחר.

<אביטל בגין: למשל, בית המשפט בבית שמש, בית משפט שלום בבית שמש כפוף לנשיא בית משפט השלום בירושלים.

אלי אלאלוף: אז זה לא יכול להיות בבית שמש.

<אביטל בגין: זה לא יכול להית בבית שמש.

<אביטל בגין: הסעיף הזה נוצר כחלק מהרצון או התהליך שיש במשרד המשפטים לעשות בתי משפט לעניינים מינהליים בערכאה של שלום ולא רק בערכאה של מחוזי.

<אביטל בגין: לכן החקיקה באופן רוחבי כותבת את הנוסח הזה כדי שאחר כך אנחנו נוכל פשוט להעביר את זה באופן נוח לערכאות האלה.

<נעה בן שבת: צריך לזכור שזה ערעור לבית משפט שלום.

<אביטל בגין: אבל זה ערעור מינהלי.

<אביטל בגין: במהות שלו זה ערעור מינהלי.

<אביטל בגין: כרגע אין מספיק ערכאות שמתאימות לדבר הזה.

אלי אלאלוף: מה שיש, זה מספיק.

<רוית ארבל: נשארים שלושים ימים?

<נעה בן שבת: אתם רוצים לבקש תופה ארוכה יותר?

<רוית ארבל: כן.

<אביטל בגין: ערעור זה דבר סטנדרטי.

<רוית ארבל: ערעור זה עניין סטנדרטי.

<רוית ארבל: או 45 ימים או שלושים ימים, תלוי במקרה.

אלי אלאלוף: בואו לא נשנה.

אלי אלאלוף: אל תשנו את זה.

<נעה בן שבת: אין בהגשת ערעור לפי סעיף קטן (א) כדי לעכב את תשלום העיצום הכספי, אלא אם כן הסכים לכך הממונה או שבית המשפט הורה על כך.

<נעה בן שבת: החליט בית המשפט, לאחר ששולם העיצום הכספי או הופקד עירבון לפי הוראות סימן זה, לקבל ערעור שהוגש לפי סעיף קטן (א), והורה על החזרת סכום העיצום הכספי ששולם או על הפחתת העיצום הכספי או על החזרת העירבון, יוחזר הסכום ששולם או כל חלק ממנו אשר הופחת או יוחזר העירבון, לפי העניין, בתוספת הפרשי הצמדה וריבית מיום תשלומו או הפקדתו, עד יום החזרתו.

<נעה בן שבת: אני רוצה לחזור לסעיף הקודם שמדבר על החלטה סופית.

<נעה בן שבת: האם העירבון גם הוא החלטה?

<אביטל בגין: חילוט העירבון.

<נעה בן שבת: חילוט העירבון.

<נעה בן שבת: אנחנו לא כותבים את זה אבל אנחנו כותבים לעצמנו.

<נעה בן שבת: 309.

<נעה בן שבת: פרסום הטיל הממונה עיצום כספי לפי סימן זה, יפרסם באתר האינטרנט וכן בדרך נוספת אם החליט על כך, את הפרטים שלהלן, בדרך שתבטיח שקיפות לגבי הפעלת שיקול דעתו בקבלת ההחלטה להטיל עיצום כספי: דבר הטלת העיצום הכספי.

<נעה בן שבת: מהות ההפרה שבשלה הוטל העיצום הכספי ונסיבות ההפרה.

<נעה בן שבת: סכום העיצום הכספי שהוטל.

<נעה בן שבת: אם הופחת העיצום הכספי – הנסיבות שבשלהן הופחת סכום העיצום ושיעורי ההפחתה.

<נעה בן שבת: פרטים על אודות המפר, הנוגעים לעניין.

<נעה בן שבת: שמו של המפר - אם הוא תאגיד.

<נעה בן שבת: הוגש ערעור על דרישת תשלום לפי סעיף 208 יפרסם הממונה את דבר הגשת הערעור ואת תוצאותיו, בדרך שבה פרסם את דבר הטלת העיצום הכספי.

<אביטל בגין: זאת לא רק דרישת התשלום.

<אביטל בגין: לכן צריך להשאיר את זה בנוסח שהיה.

<נעה בן שבת: הוגש ערעור.

<אביטל בגין: הוגש ערעור.

<אביטל בגין: זאת יכולה להיות כל החלטה סופית.

<נעה בן שבת: בסדר.

<רוית ארבל: לעניין הודעה על החלטה סופית, אין כאן הגדרות מיוחדות.

<רוית ארבל: זה דואר רשום לצורך העניין?

<רוית ארבל: השאלה מה זה שלושים ימים.

<רוית ארבל: אנחנו בשלושים ימים והיום אנחנו עם דואר צב, כך שזה בעייתי.

<רוית ארבל: מה זה מיום שנמסרה הודעה?

<רוית ארבל: אם יש אתר אינטרנט, אולי מיום הפרסום באתר או לכל המאוחר.

<נעה בן שבת: הפרסום באתר נועד למטרת שקיפות, במקום פרסום של פסקי דין שאין לנו כאן.

<רוית ארבל: אז מה זה מיום מסירת ההודעה?

<רוית ארבל: אין כאן הגדרה ברורה.

<רוית ארבל: אנחנו מדברים על החלטה סופית מיום מסירת ההודעה למפר.

<נעה בן שבת: מיום שנמסרה לו ההודעה.

<נעה בן שבת: איך היא נמסרת?

<רוית ארבל: יש כללים בפקודת הראיות.

<נעה בן שבת: יש כללים לגבי המסירה דווקא בדואר רגיל.

<נעה בן שבת: המסירה כאן היא בדואר רגיל.

<נעה בן שבת: השאלה אם רוצים לחייב כאן מסירה בדואר רשום.

<רוית ארבל: ומה התאריך הקובע.

<נופר טל: אני יכולה לומר שאת העיצום הכספי, את ההודעה על כוונת עיצום כספי מרשות לסחר הוגן, אנחנו קיבלנו 62 ימים אחרי המועד בו היא נרשמה.

<נופר טל: כאשר ביררנו, היא נשלחה אלינו שלושה ימים אחרי שהיא נחתמה.

<נעה בן שבת: נשלחה בדואר רשום?

<נופר טל: לא.

<נופר טל: בדואר.

<נופר טל: 62 ימים אחרי.

אלי אלאלוף: נכתוב מתאריך המשלוח בדואר רשום או משהו דומה.

אלי אלאלוף: אפשר לשלוח דרך חברה או בכל צורה שהיא.

<אביטל בגין: אני מאוד חוששת לעשות כאן איזושהי הוראת המצאה ייחודית.

<אביטל בגין: יש לנו פורום של כל הרגולטורים ואני יכולה להעלות שם לדיון את בעיית הדואר ולנסות לראות באופן אחיד איך פותרים את זה גם ללא הוראה בחוק, אבל לא הייתי רוצה לעשות כאן הסדר המצאה ספציפי וייחודי כשיש לנו עשרות רגולטורים אחרים ששולחים המצאה של הודעות.

<נעה בן שבת: ואנחנו יודעים איך הם שולחים?

<אביטל בגין: לכן אני רוצה לעשות אתם את הבירור.

<נופר טל: אנחנו לא יודעים שזה עובד שם טוב.

<נופר טל: אנחנו רק יודעים שזה קיים בחוקים אחרים.

<נופר טל: כאן יש לנו חוק חדש.

<אביטל בגין: הבעיה היא רוחבית.

<אביטל בגין: גם בחוקים הישנים זה לא נכון ולא הוגן שאם אכן יש בעיה, כאן את תתחייב המצאה כזאת ושם לא.

<נופר טל: אבל זה גם לא הגיוני או מקצועי או ענייני או תכליתי להנציח את אותו הליך לא נכון.

<נופר טל: זאת אומרת, אני מבינה מה את אומרת.

<נופר טל: את אומרת שלא הגיוני שבחוק הזה יהיה הסדר שונה.

<נופר טל: מצד שני, למדנו, יש לנו ניסיון מהחוקים האחרים, שלהנציח את אותו הסדר שקיים בחוקים האחרים, גם זה לא טוב.

<אביטל בגין: זה לא נכון לעשות כאן איזשהו שינוי בלי להבין באמת מה הבעיות שהתגלו במציאות.

<אביטל בגין: יש את הכלים לבדוק האם התגלו בעיות וגם לפתור אותן אבל לא בדרך החקיקה.

<אביטל בגין: אף רגולטור לא רוצה שלא תגיעה אליכם ההודעה.

<אביטל בגין: זאת בעיה פרקטית שמתקיימת עכשיו נוכח בעיות במעבר הדואר.

<רוית ארבל: אני רוצה להבין מבחינה תיאורטית משפטית מה ההסדר לגבי עיצומים כספיים, מסירת הודעה.

אלי אלאלוף: בואו נרשום דואר רשום ובינתיים תעשי את הבדיקה.

<רוית ארבל: עם התקבל אישור?

<נופר טל: עם אישור נתקבל מיום שנמסרה לו.

<נופר טל: אני חושבת שאפשר לפתור את זה ולומר מיום שנמסרה.

<נעה בן שבת: זה כתוב.

<נעה בן שבת: דואר רשום.

אלי אלאלוף: בדואר רשום.

<זאב שמואל פרידמן: אדוני היושב ראש, יש לנו כאן סעיף שעוסק בין היתר בפרסום של דבר הטלת העיצום והשאלה היא למה זה רק צריך לחול לגבי מצב שבו הוטל עיצום.

<זאב שמואל פרידמן: יש עוד סנקציות שאני חושב שהן מעניינן של הציבור ולא רק שזה מעניינן של הציבור אלא זה גם מהווה נדבך נוסף בהרתעה.

<זאב שמואל פרידמן: אני חושב שזה הדבר הכי חשוב אולי ולא פחות מאשר כל הסנקציות האחרות כמו למשל הפקדת ערובה או כל דבר אחר.

<זאב שמואל פרידמן: אני חושב שאם יש איזו חברה שכבר הגיעה למצב, אני יכול אמנם לסלוח לה ולבקש ממנה ערובה לתיקון של משהו, אבל הציבור צריך לדעת לבדוק את המוצרים ולדעת למשל שמתבצע איזה תהליך לגביו.

<נעה בן שבת: השאלה אם זה מתיישב עם הכיוון.

<נעה בן שבת: אתה אמרת שאתה רוצה לנקוט אמצעים יותר רכים.

<נעה בן שבת: יש מישהו שאני עוד לא יודע שהוא מפר שיטתי או משהו כזה.

<נעה בן שבת: לכן לא הטלתי עליו עיצום כספי ולכן הלכתי בדרך של התראה ולכן הלכתי בדרך של התחייבות.

<נעה בן שבת: אם זה יחזור פעם נוספת, כבר יוטל עליו עיצום כספי וגם הדבר הזה יפורסם.

<נעה בן שבת: האם זה מתאים למטרה שלנו?

<נעה בן שבת: המטרה לתת דרכים נוספים הייתה כדי לא להגיע למצב של עיצום כספי.

<זאב שמואל פרידמן: לדבר הזה יש שתי תשובות כאשר האחת היא במישור הציבורי.

<זאב שמואל פרידמן: לא יתכן שדבר כזה, כשמטילים על מישהו סנקציות, נעשה תהליך ואנחנו באים ואומרים שהציבור לא ידע על כך.

<אביטל בגין: אני חייבת לומר שהסעיף הזה, הפרסום, לא נועד למטרת הרתעה או ענישה אלא הוא נועד כדי להבטיח את השקיפות של החלטות הממונה כדי למנוע היבטים של אכיפה לא שוויונית ושרירותית.

אלי אלאלוף: מסקנה, אתם לא בעד לשנות.

<אביטל בגין: אנחנו לא בעד לשנות.

אלי אלאלוף: ממשיכים.

<נעה בן שבת: על אף הוראות סעיף קטן (א)(6), רשאי הממונה לפרסם את שמו של מפר שהוא יחיד, אם סבר שהדבר נחוץ לצורך אזהרת הציבור.

<נופר טל: אני מבקשת לדעת למה שוב יש כאן הבחנה בין מי שאינו יחיד.

<נופר טל: אם אותה מכולת באופן רדססיבי החליטה שהיא לא מתחשבת בחוק פעם אחר פעם והוטלו עליה עיצומים פעם אחר פעם, למה אני לא יכולה לדעת את זה?

<זמר בלונדהיים: זה יהיה מקרה שהדבר נחוץ לצורך אזהרת הציבור.

<זמר בלונדהיים: מה שתיארת, זה בדיוק זה.

<זמר בלונדהיים: ההבחנה היא מאוד פשוטה.

<זמר בלונדהיים: יש הבדל בין אישיות משפטית נפרדת של בן אדם לבין שמו הפרטי ולכן הרבה פעמים עושים את ההבדל הזה, חוץ מאשר לא נכון לעשות את זה.

<נופר טל: אני אגיד לך היכן הבעיה אצלי.

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: הנושא מובן.

אלי אלאלוף: לא משנים.

<זמר בלונדהיים: כך זה באופן רוחבי.

<נופר טל: אדוני, איך אפשר לדעת שהאכיפה היא שוויונית?

אלי אלאלוף: אמרו לכם.

אלי אלאלוף: הם הבינו את המקרה שתיארת והם הגיבו.

אלי אלאלוף: אם היה צרוך בשינוי, הם היו מתקנים.

<אביטל בגין: זה רק השם עצמו.

<אביטל בגין: כל שאר הדברים מופיעים.

<אביטל בגין: רק השם עצמו הוא מה שלא מופיע.

<אביטל בגין: מופיע המפר, באיזו הפרה ובאיזה עניין ומה הסכום שהוטל עליו.

<אביטל בגין: רק השם לא מופיע.

<רוני סורקיס: מופיע מספר הסעיף שהופר?

<אביטל בגין: כן.

<נעה בן שבת: על אף האמור בסעיף זה, לא יפרסם הממונה פרטים שהם בגדר מידע שרשות ציבורית מנועה מלמסור לפי סעיף 9(א) לחוק חופש המידע, התשנ"ח-1998, וכן רשאי הוא שלא לפרסם פרטים לפי סעיף, זה, שהם בגדר מידע שרשות ציבורית אינה חייבת למסור לפי סעיף 9(ב) לחוק האמור.

<רוית ארבל: אני מבקשת להתייחס לסעיף קטן (ד).

<רוית ארבל: הסעיף עוסק בנושא של פרסום כאשר בין היתר ההפרה מגלה איזשהו סוד מסחרי של החברה.

<רוית ארבל: במקרה של סוד מסחרי, זה נכנס לסיפא של הסעיף.

<רוית ארבל: זאת אומרת, זה מידע שרשות מינהלית אינה חייבת למסור.

<רוית ארבל: אני חושבת שלצורך החוק הזה, ושמענו כאן על מטרות הפרסום, שבמקרה של סוד מסחרי, בוא נקבע במפורש שהיא לא תפרסם מידע שהוא בגדר סוד מסחרי ולא יישאר לה שיקול דעת האם לפרסם סוד מסחרי או לא לפרסם.

<נעה בן שבת: למה שיהיה כאן מידע של סוד מסחרי?

<נעה בן שבת: מה יכול להיות כאן מידע של סוד מסחרי?

<נעה בן שבת: יש כאן עבירה, עיצום כספי על עבירה ואני לא רואה למה צריך לסטות כאן מהוראות הפרסום המקובלות בחקיקה.

<אביטל בגין: לא רק זה אלא גם ההבחנה בין ה-רשאי וה-חייב, זה מתוך המבנה של חוק חופש המידע.

<אביטל בגין: ממילא אלה דברים שקיימים שם והם כאן בלי לעשות שינוי.

<אביטל בגין: אנחנו לא עושים כאן שינויים במה רשות מינהלית חייבת או שיש לה שיקול דעת אם לפרסם או לא.

<נעה בן שבת: אני מניחה שלא שאומרים שייצרת את השוקולד עם מרכיב כזה וכזה.

<נעה בן שבת: זה לא מה שמפרטים.

<רוית ארבל: לפעמים זאת ההפרה.

<רוית ארבל: לפעמים ההפרה היא חוסר התאמה לצורך העניין ואז, כדי להסביר את חוסר ההתאמה, הנימוק הוא מה כולל המוצר וזה יכול להיות סוד מסחרי.

<אביטל בגין: זה בהודעה שנשלחת אליך.

<אביטל בגין: זה לא במה שפורסם.

<אביטל בגין: זה לא במידע שמפורסם.

<רוית ארבל: איך את קובעת את זה?

<זמר בלונדהיים: אני לא חושב שזה נושא שאנחנו צריכים לפתוח עכשיו אגב חוק המזון.

<זמר בלונדהיים: חוק חופש המידע שהוא החוק הרוחבי החל על שלל תחומים, המזון מאוד לא ייחודי ביחס לתחומים אחרים בהקשר הזה.

<זמר בלונדהיים: קבע איזון שונה בין הפרטים שבסעיף 9(א) שאסור למסור לבין סעיף 9(א) שרשאי לא למסור.

<זמר בלונדהיים: סוד מסחרי הוא שם בכוונה.

<זמר בלונדהיים: חזקה על רגולטור שכשהוא יכול לתאר את ההפרה בלי לחשוף את הסוד המסחרי ואין בכך צורך, מן הסתם לא יעשה את זה.

<זמר בלונדהיים: אני לא חושב שעכשיו נשנה את האיזונים האלה אגב חוק המזון ולא נדע להסביר למה תחום המזון שונה מכל תחום מסחרי אחר.

<רוית ארבל: כן, רק שחוק חופש המידע דן במצב שונה לחלוטין בו פונים אליך ומבקשים מידע באופן יזום וכאן אנחנו מדברים על חוק שמחייב אותך למסור מידע.

<רוית ארבל: האיזונים הם קצת שונים.

<רוית ארבל: אם אתה מחויב למסור מידע, אז בוא לא נחייב אותך למסור מידע שהוא סוד מסחרי.

<זמר בלונדהיים: עיצומים כספיים על כל התחומים האחרים סבלו את הסעיף הזה.

<זמר בלונדהיים: תחום המזון הוא לא שונה.

<זמר בלונדהיים: אנחנו לא צריכים לבדל אותו.

<נעה בן שבת: פרסום באתר האינטרנט כאמור בסעיף קטן (א), בנוגע לעיצום כספי שהוטל על תאגיד יהיה לתקופה של ארבע שנים, ובנוגע לעיצום כספי שהוטל על יחיד – שנתיים וחצי.

<נעה בן שבת: השר – אנחנו מציעים באישור ועדת העבודה הרווחה והבריאות - יקבע הוראות בדבר הדרכים שימנעו, ככל הניתן, את אפשרות העיון בפרטים שפורסמו לפי סעיף קטן (א), לאחר שחלפה תקופת הפרסום האמורה.

<נעה בן שבת: מה קורה אם לא מותקנות התקנות האלה?

<נעה בן שבת: זאת שאלה אם אדוני רוצה שהתקנות האלה יהיו באישור הוועדה.

<אביטל בגין: אין בעיה שהתקנות יהיו באישור הועדה.

<אביטל בגין: התקנות כבר הותקנו והן הועתקו לכאן.

<אביטל בגין: לא יהיה הבדל בתקנות.

<אביטל בגין: האמת שהתקנות לא אומרות הרבה אלא הן בעצם אומרות שהרגולטור צריך, כאשר הוא מעלה את המידע, להעלות אותו באופן שמנועי החיפוש לא יוכלו לאחזר אותו במשך השנים ואז אי אפשר יהיה למחוק אותו ולעשות את המבחן שצריך לכתוב כל מיני מספרים שהולכים בגלים, ושזה לא יהיה בפורמט וורד שאפשר לסרוק אותו.

<אביטל בגין: כל עוד לא מותקנות התקנות, הוועדה יכולה לכתוב שלא יפורסם השם של המפר.

<אביטל בגין: להחלטת הוועדה.

<אביטל בגין: האפשרות הזאת קיימת.

אלי אלאלוף: במקרים אחרים שלא קשורים למזון מפרסמים את שם המפר?

<אביטל בגין: ההוראה הזאת נכנסה רק במספר חוקים.

<זמר בלונדהיים: יחסית היא חדשה.

<אביטל בגין: היא חדשה יחסית.

<אביטל בגין: היא נכנסה בוועדת הכלכלה בדיונים שהיו.

<אביטל בגין: לאחר זמן כשאני מסתכלת עליה, ואני מסתכלת על התקנות, יש דברים חשובים מאלה.

<אביטל בגין: זה משהו שהרגולטור עושה ממילא ואין בעיה.

<אביטל בגין: יש בחקיקה שלא יפורסמו השמות.

אלי אלאלוף: אני מסכים לא לפרסם שמות עד שלא תהיה חקיקה בהתאם.

<נעה בן שבת: אתה רוצה שהתקנות האלה יהיו באישור הוועדה?

אלי אלאלוף: כן.

אלי אלאלוף: ודאי.

<נעה בן שבת: יש תקנות נוספות שרצינו לבקש שיהיו באישור הוועדה ואלה התקנות של הפחתת הסכומים.

<נעה בן שבת: הנסיבות והשיקולים בשלהן אפשר להטיל עיצום כספי מופחת.

אלי אלאלוף: זה הגיוני.

<אביטל בגין: אמרנו אתמול שזה באישור הוועדה.

<רוית ארבל: לעניין ההערה הקודמת.

<רוית ארבל: לסעיף קטן (ד), אני מציעה אולי להוסיף שתינתן האפשרות בדבר האפשרות של המפר לבקש אי פרסום בעילת סוד מסחרי.

<נעה בן שבת: שהוא רשאי למסור פרטים רק אם הייתה בקשה?

<רוית ארבל: אם הוא רואה שיש סוד מסחרי, שהוא יפנה אלי וישמע אותי או שאני אוכל לבקש ממנו.

<רוית ארבל: שזה לא יהיה אוטומטי.

<אביטל בגין: כתוב שההפרה היא חוסר התאמה.

<אביטל בגין: אתה לא מפרט בפרסום.

<זמר בלונדהיים: אגב, גם שירות המזון לא יודע בהכרח שזה סוד מסחרי.

<רוית ארבל: זאת בדיוק הבעיה.

אלי אלאלוף: בשלב זה, לא מתקנים.

<נעה בן שבת: 310.

<נעה בן שבת: שמירת האחריות הפלילית תשלום עיצום כספי, המצאת התראה מינהלית או מתן כתב התחייבות ועירבון, לפי סימן זה, לא יגרעו מאחריותו הפלילית של אדם בשל הפרת הוראה מההוראות המנויות בסעיפים 287 ו-288 – אנחנו מוסיפים 288(א) ו-288(ב) - המהווה עבירה.

<רוית ארבל: בשל אותו מעשה?

<נעה בן שבת: בשל אותו מעשה.

<נעה בן שבת: זה לא פוגע באחריות הפלילית מהבחינה הזאת אבל יש הוראות שאם הוטל עיצום כספי, מיד תראי את זה, מחזירים את העיצום הכספי.

<נעה בן שבת: מסר הממונה למפר הודעה על כוונת חיוב או המציא לו התראה מינהלית או הודעה על האפשרות להגיש התחייבות ועירבון בשל הפרה המהווה עבירה כאמור בסעיף קטן (א), לא יוגש נגדו כתב אישום בשל אותה הפרה, אלא אם כן התגלו עובדות או ראיות חדשות המצדיקות זאת.

<נעה בן שבת: הוגש נגד אדם כתב אישום בשל הפרה המהווה עבירה כאמור בסעיף קטן (א), לא ינקוט נגדו הממונה הליכים לפי סימן זה בשל אותה הפרה, ואם הוגש כתב האישום בנסיבות האמורות בסעיף קטן (ב) לאחר שהמפר שילם עיצום כספי או הפקיד עירבון, יוחזר לו הסכום ששולם או העירבון שהופקד, לפי העניין, בתוספת הפרשי הצמדה וריבית מיום תשלום הסכום או יום הפקדת העירבון, עד יום החזרתו.

<נעה בן שבת: 311.

<נעה בן שבת: תקנות השר, בהסכמת שר המשפטים, רשאי להתקין תקנות לביצוע הוראות סימן זה.

אלי אלאלוף: התקנות ללא אישור הוועדה?

<אביטל בגין: אין תקנות כאלה.

<אביטל בגין: עכשיו אני חושבת על שאלת ההמצאה ואמרתי אולי דרך זה צריך לעשות איזשהו הסדר של המצאה בתקנות אבל אין כרגע תקנות.

<אביטל בגין: אלה תקנות ביצוע.

אלי אלאלוף: למה זה צריך להיות שר המשפטים?

<זמר בלונדהיים: בהסכמת שר המשפטים.

אלי אלאלוף: למה הוא צריך להיות מעורב בזה?

<אביטל בגין: כי אנחנו מרכזים באופן רוחבי את כל הנושא של עיצומים כספיים.

<אביטל בגין: אנחנו מלווים את כל המשרדים ואנחנו דואגים להיבטים האלה של אחידות בין הרגולטורים השונים.

<זמר בלונדהיים: מאותה סיבה שהנהלים הם באישור היועץ המשפטי לממשלה.

<זמר בלונדהיים: זה מודל רוחבי מקובל.

<זמר בלונדהיים: אני לא חושב שיש כאן בעיה.

<זמר בלונדהיים: אנחנו נעזור לכתוב את התקנות האלה.

אלי אלאלוף: מתי לשרים יש זמן להיפגש?

אלי אלאלוף: זה מעכב.

<אביטל בגין: הם לא נפגשים.

<אביטל בגין: הפקידים שלהם נפגשים ועושים את זה.

אלי אלאלוף: אז צריך להוסיף פקידים למערכת.

אלי אלאלוף: אתם לא יכולים לוותר על זה?

<אביטל בגין: לא.

<נעה בן שבת: אם יש לך תשובה לגבי הנושא של ההמצאה שזה יהיה בדואר רשום.

<נעה בן שבת: 312.

<נעה בן שבת: תחילה ותחולה הוראות סימן זה יחולו על הפרה שנעשתה ביום תחילתו של פרק זה ואילך.

<נעה בן שבת: יכול להיות שהמקום של ההוראה הזאת הוא בפרק הוראות התחילה והתחולה אבל אנחנו קוראים אותו כאן.

<רוית ארבל: כאן צריכות להיות תקנות ההפחתה שתלויות אחת בשנייה.

<זמר בלונדהיים: כבר הוספנו.

<זמר בלונדהיים: משהו קצר.

<זמר בלונדהיים: אני מתנצל על טעות קלה שלי.

<זמר בלונדהיים: הסעיף שהקראתי קודם לעניין הנוהל, זכרתי שהתחייבנו לגביו, אנחנו בעצם לא צריכים את הנוהל הזה והסיבה היא שעיגנו את הסעיף של אחריות המשווק, הסעיף שאמר מתי משווק לא יהיה חייב, זה בעצם מה שהתכוונו לקבוע בנוהל, שהוא לא ידע, שהוא לא יכול היה לדעת, שהוא לא תרם לזה וכולי.

<זמר בלונדהיים: אין לנו מה להוסיף.

<זמר בלונדהיים: בעצם הנוהל בסוף הוא גם בגוף החוק ולכן אין לנו צורך לקבוע עוד סעיף.

<אביטל בגין: את אומרת שני דברים שונים.

<אביטל בגין: את מדברת על נוהל אכיפה.

<רוית ארבל: לא.

<רוית ארבל: אני מדברת על מה שהוא מדבר, על הנוהל לעניין הפרה עם שני מפירים.

<רוית ארבל: אותה הפרה עם שניים.

<זמר בלונדהיים: כשעברנו את המסננת הזאת, זה אומר שהמשווק ידע וכולי ואלה בדיוק המקרים שכנראה יהיה נכון להטיל גם עליו עיצום כספי למרות שזה היצרן.

<זמר בלונדהיים: כלומר, המסננת היא כבר בחוק עצמו ולכן אין צורך.

<זמר בלונדהיים: הנוהל הזה היה לפני שהחלטנו בסוף לעגן את זה בחוק, מה שהוועדה כבר אישרה.

אלי אלאלוף: אני מבין שמה שקראת קודם, מבוטל.

<זמר בלונדהיים: כן.

<זמר בלונדהיים: לא צריך את הנוהל הזה.

<זמר בלונדהיים: להפך, שמנו את זה בחוק כך שהמצב יותר טוב.

אלי אלאלוף: כל מה שמתבטל, יותר טוב.

<זמר בלונדהיים: אני מתנצל על הטעות.

סימן י"ב: 313.

סימן י"ב: התראה מינהלית וצו הגבלה מינהלי היה לנותן רישיון ייצור או לרשם היבואנים יסוד סביר לחשד כי חדל להתקיים תנאי מן התנאים למתן רישיון ייצור לפי סעיף 55(א) או ל מתן תעודת יבואן רשום לפי סעיף 140 או כי הופר תנאי מתנאי רישיון הייצור או תעודת היבואן הרשום, או כי הופרה הוראה מההוראות לפי פרק זה על ידי יצרן, יבואן או משווק, וכי בשל כך קיימת סכנה לבריאות הציבור, רשאי הוא לדרוש, בכתב, מהיצרן, היבואן או המשווק, לפי העניין, לקיים את התנאי או ההוראה שחדלו להתקיים או שהופרו כאמור (בסימן זה – התראה), באופן ובתוך המועד שנקבעו בהתראה.

סימן י"ב: התקיימו הנסיבות האמורות בסעיף קטן (א), לעניין בעל רישיון או תעודה אחרת לפי פרק זה, רשאי נותן הרישיון או התעודה לתת התראה גם לבעל רישיון או תעודה אחרת כאמור, אם קיים בכך צורך לשם צמצום או מניעה של סכנה לבריאות הציבור כתוצאה מהתקיימות הנסיבות האמורות.

סימן י"ב: מנהל שירות המזון רשאי לתת התראה גם למשווק, ככל שהיה לו יסוד סביר לחשד כי המשווק הפר הוראות לפי פרק זה החלות לגביו או שחדל להתקיים תנאי מן התנאים לשיווק מזון על ידו לפי פרק זה.

<נעה בן שבת: אני רוצה להעיר לגבי סעיף קטן (א).

<נעה בן שבת: אני חושבת ששם בטעות השתרבבה המילה "משווק".

<נעה בן שבת: אני רוצה עוד לבדוק את זה.

<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על נותן רישיון ייצור או רשם היבואנים, הופר תנאי מתנאי הרישיון או היבואן.

<נעה בן שבת: זה יכול לחול גם על המשווק?

<נעה בן שבת: האם אני יכולה לתת הוראה למשווק לגבי פגם שנפל אצל היצרן?

<זמר בלונדהיים: כן.

<זמר בלונדהיים: שוב, ההוראה לא תהיה שהוא ילך ליצרן ויתקן אלא הוראה לגבי מה אתה עושה בהינתן שיש לך מוצרים שהפגם קיים בהם.

<זמר בלונדהיים: זאת לא טעות מבחינתנו.

<זמר בלונדהיים: זה קיים כאן וזה הופרד כי אין תנאי רישיון וכולי ולכן הוא מופיע רק בהמשך ולא בפתיח של הסעיף שמדבר על תנאי רישיון כי אין רישיון לפי חוק המזון למשווק מזון.

<ענת מימון: מי הוא הגורם המוסמך לגבי המשווק?

<נעה בן שבת: אם נותן רישיון הייצור, למשל הרופא המחוזי מצא שיש בעיה, הוא יוכל לתת הוראה למשווק לעשות פעולה בעקבות ההפרה שנעשתה על ידי היצרן.

<ענת מימון: כתוב שהופרה הוראה על ידי המשווק.

<נעה בן שבת: נכון.

<נעה בן שבת: או המשווק.

<רז הילמן: מהסעיף הזה לא ברור מתי אמורים להנחות מתוקף הסעיף הזה משווק איך להתנהל.

<נעה בן שבת: סעיף קטן (ג) עוסק במשווק.

<נעה בן שבת: הסמכות נתונה למנהל שירות המזון.

<נעה בן שבת: השאלה אם אנחנו רוצים להגיד שגם הפרה של היצרן, אני אוכל לתת הוראות למשווק כאשר זה מה שמשתמע מסעיף קטן (א).

<רוית ארבל: איזה תנאים?

<רוית ארבל: איפה הם נקבעו?

<זמר בלונדהיים: ברישיון.

<רוית ארבל: של המשווק?

<נעה בן שבת: של היצרן.

<רוית ארבל: בסעיף קטן (ג) כתוב תנאים.

<רוית ארבל: למה הכוונה?

<ענת מימון: לדוגמה אחזקה בטמפרטורה, אחסון, תנאים לשיווק מזון מסוים.

<רוית ארבל: אלה לא תנאים.

<רוית ארבל: אלה הוראות.

<רוית ארבל: המונח תנאים לא מתאים למשווק.

<זמר בלונדהיים: אפשר לשנות את המונח.

<נעה בן שבת: אם למשל חדל להיות לו רישיון עסק כתנאי לשיווק.

<נעה בן שבת: אם הוא חייב ברישיון עסק.

<נעה בן שבת: זה יכול להיות תנאי מהתנאים.

<רוית ארבל: אבל אז הוא מפר הוראת חוק.

<נעה בן שבת: זה לא מפר את הוראות החוק בפרק זה אלא תנאי מהתנאים לשיווק מזון על ידו.

<רוני סורקיס: אבל כתוב שזה בשל סכנה לבריאות הציבור.

<רוני סורקיס: זה לא קשור כל כך לרישיון עסק.

<נעה בן שבת: הערה נוספת שעולה כאן היא האם גם בסעיף הזה, כמו בסעיף קטן (ב) מדובר על בריאות הציבור, על נושא של סכנה לבריאות הציבור.

<נעה בן שבת: נדרש לשם צמצום ומניעה של סכנה לבריאות הציבור.

<זמר בלונדהיים: אני מתנצל, היה כאן שיח על דברים אחרים שהוועדה ביקשה ועדכנו אותי.

<זמר בלונדהיים: מה הייתה השאלה?

<נעה בן שבת: לגבי המשווק.

<זמר בלונדהיים: האם הוא צריך להיות ב-(א)?

<נעה בן שבת: האם הוא צריך להיות ב-(א), זאת שאלה אחת.

<נעה בן שבת: שאלה שנייה היא האם בסעיף קטן (ג), ההפרה היא רק בנסיבות של סכנה לבריאות הציבור.

<שרון גוטמן: המשווק לא צריך להיות ב-(א) אלא ב-(ג).

<זמר בלונדהיים: נכון.

<נעה בן שבת: אז נוריד את המשווק מ-(א) ונשאיר אותו ב-(ג).

<ענת מימון: סעיף (ג) נשאר כפי שהוא.

<זמר בלונדהיים: בסעיף (ג) הוספתם גם את הסכנה על בריאות הציבור?

<נעה בן שבת: לא.

<נעה בן שבת: אני רוצה להבין את הנסיבות.

<נעה בן שבת: גם סעיף קטן (ב), יכול להשתמע ממנו.

<נעה בן שבת: אנחנו תיקנו כאן את הנוסח ואמרנו שאם יש בעיה בבעל רישיון או תעודה אחרת, למשל רישיון אחסנה או רישיון הובלה, אפשר לתת הוראה להם לצמצם.

<נעה בן שבת: אבל יכול להיות שכוונת הסעיף הייתה שבנסיבות שיש הפרה אצל היצרן, אפשר יהיה להורות למוביל שלא יוביל את המוצרים ולא שתהיה הוראה כזאת עצמאית על הפרה של בעל רישיון אחסון, ההפרה שחלה עליו.

<נעה בן שבת: לכן לא כל כך ברור מה הכוונה ואנחנו רוצים לבקש אם תוכלו בבקשה לדייק.

<אביטל בגין: נבדוק את זה.

<ענת מימון: יש את הנושא של מפר ויש את הנושא של מקבל ההוראה.

<זמר בלונדהיים: כן.

<זמר בלונדהיים: אנחנו נבדוק את היחס ביניהם.

<זמר בלונדהיים: נדמה לי שגם ב-(ג) אנחנו צריכים להוסיף את הסכנה.

<זמר בלונדהיים: אנחנו נבדוק את זה.

<ענת מימון: ניתנה התראה לפי הוראות סעיפים קטנים (א) עד (ג), ולא קוימו הוראותיה באופן ובמועד שנקבעו בה, רשאי נותן ההתראה להורות, בצו, ליצרן, ליבואן, למשווק או לבעל הרישיון או התעודה, לפי העניין, לא לעשות כל פעולה של ייצור מזון, ייבוא מזון, שיווק מזון או כל פעולה אחרת במזון, או לעשות פעולות כאמור רק במגבלות ובתנאים שנקבעו בצו, והכול במידה שלא תעלה על הנדרש בנסיבות העניין (בסימן זה - צו הגבלה מינהלי) ורשאי לקבוע בצו ההגבלה המינהלי הוראות לעניין האחראים לביצועו ודרכי הבטחת מילויו.

<ענת מימון: על אף הוראות סעיפים קטנים (א) עד (ד), התקיים אחד מאלה, רשאי מי שמוסמך לפי אותם סעיפים קטנים לתת צו הגבלה מינהלי (בסעיף זה – נותן הצו), לתת צו כאמור אף בלא שנתן קודם לכן התראה: המזון מיוצר בלא רישיון ייצור ולא הוגשה לגביו בקשה לרישיון ייצור או לחידושו לפי הוראות סעיף 54 או שהמזון יובא על ידי יבואן שאינו יבואן רשום לפי סעיף 135, בלא אישור מוקדם לייבוא לפי סעיף 92 או בלא תעודת שחרור לפי הוראות סעיף 112.

<ענת מימון: ישנה אפשרות ממשית לפגיעה מיידית בבריאות הציבור כתוצאה מפעילות ייצור המזון או כתוצאה מייבוא המזון.

<ענת מימון: לא יינתן צו הגבלה מינהלי אלא לאחר שניתנה למי שהצו מופנה כלפיו הזדמנות סבירה לטעון את טענותיו, אלא אם כן לא ניתן לאתרו בשקידה סבירה.

<ענת מימון: על אף הוראות סעיף קטן (ז), רשאי נותן הצו להוציא צו הגבלה מינהלי לפי סעיף קטן (ה)(2) גם בלא שניתנה הזדמנות לטעון טענות כאמור באותו סעיף קטן, אם סבר שיהיה במתן הזדמנות זו כדי לסכל את מטרת הוצאת הצו, ובלבד שהזדמנות כאמור תינתן בהקדם האפשרי לאחר מכן.

<ענת מימון: עותק של צו הגבלה מינהלי יוצג במקום שלגביו ניתן או במקום עסקו של מי שייבא את המזון, ויימסר לבעל המקום או לאדם שמנהל אותו, או למי שייבא את המזון, אם ניתן לאתרם בשקידה סבירה.

<ענת מימון: לא קוימו הוראותיו של צו הגבלה מינהלי, בנסיבות כאמור בסעיף קטן (ה)(2), רשאי נותן הרישיון לנקוט בכל אמצעי סביר הדרוש לצורך ביצועו ובמידת הצורך יהיה רשאי לקבל סיוע של שוטר לשם שימוש בכוח סביר הנדרש לצורך מימוש הצו.

<ענת מימון: צו הגבלה מינהלי יעמוד בתוקפו לתקופה שתיקבע בו, ורשאי נותן הצו להאריך את תוקפו לתקופות נוספות ובלבד שסך כל התקופות לא יעלה על שישים ימים מיום שניתן.

<ענת מימון: בית משפט שלום רשאי להאריך את תוקפו של צו כאמור לתקופות נוספות שלא יעלו על שלושים ימים כל אחת.

<ענת מימון: ואולם אם הוגש כתב אישום בעבירה שבקשר אליה הוצא צו ההגבלה המינהלי, לא יאריך בית המשפט את תוקפו של הצו לפי סעיף זה מעבר לשלושים ימים לאחר הגשת כתב האישום.

<ענת מימון: אין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מהאפשרות להוציא צו הגבלה שיפוטי לפי סעיף 315.

<נעה בן שבת: אדוני, כדי להבהיר את ההוראות האלה.

<נעה בן שבת: הסעיף הזה נותן צווים יותר רחבים ומאפשר למנהל שירות המזון ולנותני הרישיון לתת צווים יותר רחבים.

<נעה בן שבת: הוא דורש מתן התראה אבל בנסיבות מסוימות אפשר גם להימנע מההתראה.

<נעה בן שבת: הוא דורש שימוע אבל בנסיבות מסוימות אפשר להימנע משימוע וכמו שדיברנו בבוקר, אפשר יהיה גם לקבל סיוע מהמשטרה לשם ביצוע הצו בידי משרד הבריאות במקרה הזה.

<זאב שמואל פרידמן: בקשר לסעיף (ו) סעיף קטן (2).

<זאב שמואל פרידמן: יש שם הגדרה שישנה אפשרות ממשית לפגיעה מידית בבריאות הציבור.

<זאב שמואל פרידמן: הוועדה כבר קיבלה את ההערה שמספיק שהוכח שיש אפשרות ממשית לבריאות הציבור כדי שיופעל שיקול דעת הממונה.

<זאב שמואל פרידמן: לא צריך שתהיה גם אפשרות ממשית והיא גם תהיה מידית.

<זאב שמואל פרידמן: ברגע שיש אפשרות ממשית, היא כוללת בתוכה גם רכיב מסוים של הסתברות למיידיות ולכן אני חושב באסתטיקה חקיקתית שהמילה מיידית תימחק.

<נעה בן שבת: אני רוצה לציין שאנחנו מדברים כאן בצווים שהם מאוד חמורים.

<נעה בן שבת: זאת הפעלה של סמכות שיש לה השלכה.

<נעה בן שבת: צריך ליצור כאן איזונים מתאימים.

<נעה בן שבת: מדובר על צווים מרחיקי לכת שיכולים להביא לסגירת העסק, להפסקת פעילות, וזה יותר חמור אפילו מרישיון מהבחינה הזאת כי הביצוע הוא מאוד מאוד מיידי.

<נעה בן שבת: אני חושבת שלכן צריך כאן לנהוג זהירות כאשר אנחנו מפעילים את ההוראות.

<זאב שמואל פרידמן: אם זה לא יהיה סביר, שיקול הדעת שלו ייפסל.

<זאב שמואל פרידמן: אפשר לערער על ההחלטה.

<זאב שמואל פרידמן: אנחנו אומרים כאן שיש אפשרות ממשית לפגיעה בבריאות הציבור.

<זאב שמואל פרידמן: מה גרם לאפשרות הממשית?

<זאב שמואל פרידמן: בן אדם מחר בבוקר יכול להיחנק, יכול להיפגע, ילד עלול למות.

<זאב שמואל פרידמן: על מה אנחנו מדברים כאן?

<זאב שמואל פרידמן: אנחנו צריכים שזה גם יהיה מיידית, שאם הוא לא יוציא את הצו הבוקר, בתוך שעה זה יקרה?

<זאב שמואל פרידמן: זה נשמע לא הגיוני.

<נעה בן שבת: מתן הצו עצמו לפי סעיף קטן (א) דורש סכנה לבריאות הציבור.

<נעה בן שבת: במקרים שיש אפשרות ממשית לפגיעה מיידית, המיידיות היא זו שמצדיקה את זה שלא תינתן קודם התראה.

<נעה בן שבת: אני חושבת שאין סיבה אחרת לא לתת התראה אלא אם כן זה מיידי.

<זאב שמואל פרידמן: אם יש אפשרות ממשית, זאת אומרת שקיימת הסתברות שזה יקרה בעוד רגע.

<זאב שמואל פרידמן: מי זה שייקח כאן את האחריות על הדבר הזה?

<נעה בן שבת: יש כאן איזשהו מדרג.

<נעה בן שבת: יש את האפשרות להטיל צו והוא מותנה בקיומה של סכנה לבריאות הציבור.

<נעה בן שבת: אחרי כן יש חובה לתת התרעה לפני כן ויש אפשרות להימנע ממתן התרעה וזה דורש אפשרות ממשית לפגיעה מיידית.

<נעה בן שבת: המיידיות היא זאת שמחייבת לא לתת התראה.

<זאב שמואל פרידמן: ברגע שאנחנו אומרים שיש אפשרות ממשית, המיידיות מונחת בפנינו משום שאנחנו מדברים על מנעד הסתברויות.

<זאב שמואל פרידמן: השאלה כמה הסתברות שזה יקרה בדיוק בעוד חצי דקה.

<זאב שמואל פרידמן: התשובה היא שזה סביר באותה מידה שזה יקרה בעוד חצי דקה וזה שזה יקרה בעוד שעה.

<זאב שמואל פרידמן: לכן זה כבר מונח בפנים.

<זאב שמואל פרידמן: אז מה שנשאר זה שיקול הדעת של הממונה.

<זאב שמואל פרידמן: לכתוב בספר החוקים שמותר לו להתערב בהתערבות כשהוא חושב שצריך להתערב מיידית, זה רק כאשר יש לו דוקומנטים שמראים שזה מיידי ממש – זה נשמע כאילו זאת כבילת שיקול הדעת.

<זאב שמואל פרידמן: המטריה, כשאנחנו מדברים כאן על סכנה לבריאות - - -

אלי אלאלוף: למשרד המשפטים יש הערה שונה?

<זמר בלונדהיים: לא שאני חולק מהותית על מה שנאמר אבל בדרך כלל סעיפים של חריג לשימוע מתייחסים בעצם למידתיות.

<נעה בן שבת: כאן זה חלק מההתרעה.

<נעה בן שבת: מהשימוע אפשר להימנע רק אם יש במתן הזדמנות זו כדי לסכל את מטרת תוצאת.

<זמר בלונדהיים: לא.

<זמר בלונדהיים: זה קישור לא נכון.

<זמר בלונדהיים: הדבר הזה צריך כמובן לגבור על שניהם.

<זמר בלונדהיים: בכוונה התייחסתי לשימוע כי אמרתי שההתראה כאן היא בעצם סוג של שימוע אבל המהות דומה.

<זמר בלונדהיים: החריג הוא כשזה מיידי, כשאני לא יכול להתעכב עם פרוצדורה כדי להגן על בריאות הציבור.

אלי אלאלוף: מסקנה.

<זמר בלונדהיים: אני חושב שהנוסח בסדר.

<זמר בלונדהיים: לא כל כך הבנתי מה הבעיה.

אלי אלאלוף: שרון, יש לכם עמדה?

<שרון גוטמן: לא.

<שרון גוטמן: אני לא זוכרת מאיזה סעיף זה נמחק.

אלי אלאלוף: אני חושב שזאת החמרה מטורפת לעבריין אבל יש כאן את המידתיות הנדרשת.

אלי אלאלוף: אתה לא יכול מהמכה הראשונה בלי שום שיקול דעת לפגוע בו.

<זאב שמואל פרידמן: כאשר הממונה סבור שיש סכנה ממשית.

<נעה בן שבת: אז תשלח התראה.

<נעה בן שבת: יש סכנה מהותית, תשלח התראה.

<רוית ארבל: הערה טכנית לאותו סעיף (ו) אבל בסעיף קטן (1).

<רוית ארבל: צריך להיות שם "או", לעניין יבואן.

<רוית ארבל: או שאין לו רישיון יבוא או שהוא לא יבואן רשום או שהוא לא קיבל אישור מוקדם.

<זמר בלונדהיים: נכון.

<זמר בלונדהיים: חסר שם "או" אחד.

אלי אלאלוף: זאב, אנחנו נמשיך במתכונת הנוכחית.

<נעה בן שבת: 314.

<נעה בן שבת: בקשה לביטול צו הגבלה מינהלי הרואה את עצמו נפגע מצו הגבלה מינהלי שניתן לפי הוראות סעיף 313 רשאי להגיש לבית משפט השלום בקשה לביטולו.

<נעה בן שבת: הגשת בקשה לביטול צו הגבלה מינהלי לפי סעיף קטן (א), אינה מתלה את תוקפו של הצו, כל עוד לא החליט בית המשפט אחרת.

<נעה בן שבת: 315.

<נעה בן שבת: צו הגבלה שיפוטי היה לתובע, למנהל שירות המזון או לנותן הרישיון יסוד סביר להניח כי מתבצעת עבירה לפי פרק זה או כי עומדת להתבצע עבירה כאמור, רשאי הוא לפנות לבית המשפט המוסמך לדון בעבירה כאמור, בבקשה למתן צו שיאסור את המשך ביצוע העבירה האמורה או יאסור על ביצועה.

<נעה בן שבת: בית המשפט רשאי לתת צו לפי סעיף זה במעמד צו אחד.

<נעה בן שבת: ניתן צו במעמד צד אחד כאמור, יתקיים הדיון במעמד שני הצדדים בהקדם האפשרי ולא יאוחר משבעה ימים מיום מתן הצו.

<נעה בן שבת: נקבע דיון כאמור בסעיף קטן (ב), רשאי בית משפט להאריך את תוקפו של הצו, לבטלו או להכניס בו שינויים, אף אם מי שניתן לגביו הצו הוזמן כדין, לא התייצב לדיון.

<נעה בן שבת: נתן בית המשפט החלטה כאמור בסעיף קטן זה במעמד צד אחד, רשאי בעל הדין שנגדו ניתנה ההחלטה לבקש את ביטולה או שינויה, בתוך שבעה ימים מיום המצאתה ורשאי בית המשפט לבטלה או לשנותה, בתנאים שייראו לו.

<נעה בן שבת: תוקפו של צו לפי סעיף זה על הארכותיו לא יעלה על שנה.

<זמר בלונדהיים: אני אבדוק את זה כי אנחנו לא רוצים לסטות מהנוסח המקובל.

<זמר בלונדהיים: אני אחזור אליכם בעניין הזה.

<זמר בלונדהיים: לא הכנו לזה מענה.

<נעה בן שבת: בית משפט רשאי להתנות מתן צו לפי סעיף זה בתנאים או בערובה.

<נעה בן שבת: מי שניתן לגביו צו לפי סעיף זה רשאי לפנות לבית המשפט שהוציא את הצו בבקשה לעיון חוזר אם התגלו עובדות חדשות שלא היו לפני בית המשפט בעת הוצאת הצו או אם השתנו הנסיבות, והדבר עשוי לשנות את ההחלטה הקודמת.

<נעה בן שבת: על החלטה לפי סעיפים קטנים (א), (ג) ו-(ו) ניתן לערער לבית המשפט של ערעור, שידון בערעור בשופט אחד.

<נעה בן שבת: לעניין סעיף זה, "תובע" – כמשמעותו בסעיף 12 לחוק סדר הדין הפלילי (נוסח משולב), התשמ"ב-1982.

<נעה בן שבת: אני רוצה לציין שבנושא הזה של צו הגבלה שיפוטי, אפשר לפנות לבית המשפט גם אם מתבצעת עבירה לפי סעיף זה וגם אם עומדת להתבצע.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, ידוע שהולכת להתקיים איזושהי פעולה שהיא עבירה לפי חוק זה, כך שמראש אפשר להוציא את הצו השיפוטי שמונע אותה.

<נעה בן שבת: זאת באמת דרגה אחת יותר גבוהה.

<נעה בן שבת: זה לא רק שאני מפסיקה ביצוע של עבירה קיימת אלא גם מונעת ביצוע עבירה לעתיד.

<זמר בלונדהיים: נכון, אבל האיזון הוא שזה מול בית משפט, להבדיל מהתראה מינהלית שזה שיקול דעת מינהלי.

<רוית ארבל: לא הבנתי מה היחס בין הפעלת צו הגבלה מינהלי לעומת צו הגבלה שיפוטי.

<נעה בן שבת: למשל במקרה שאתה רוצה למנוע פעולה, עדיין לא מתבצעת עבירה ועדיין אין הפרה אבל אתה יודע שלמשל המשלוח שמגיע מהווה איזושהי עבירה.

<נעה בן שבת: אתה יכול לבקש כבר עכשיו מראש מבית המשפט.

<רוית ארבל: אבל בהפרה שכבר נוצרה אין חובה לנקוט קודם באמצעי המחמיר פחות, צו הגבלה מינהלי ואחר כך צו הגבלה שיפוטי.

<זמר בלונדהיים: בשאלה מה פוגע פחות יהיה מי שיחלוק עליך.

<זמר בלונדהיים: יהיה מי שיטען שצו הגבלה מינהלית לא מערב בית משפט ויהיה מי שיטען הפוך, שדווקא בגלל שזה עובר את מסננת בית המשפט.

<זמר בלונדהיים: אין מגבלות על זה.

<זמר בלונדהיים: לרוב הפרקטיקה היא שמטבע הדברים הרשות המינהלית מעדיפה להפעיל את האמצעים שהיא יכולה לנקוט לבד.

<זמר בלונדהיים: צו הגבלה שיפוטי שבוצע על הפרה קיימת.

<זמר בלונדהיים: בדרך כלל יפנו לשיפוטי כשלא מקיימים את המינהלי ואז יש לי צורך לערב גורם חיצוני.

<זמר בלונדהיים: הצד השני הוא שהם משתמשים בצו השיפוטי על הפרה צפויה שאי אפשר לעשות את זה בצו הגבלה מינהלית.

<נעה בן שבת: אנחנו עוברים לסימן י"ג שכולל כמה תיקונים עקיפים.

סימן י"ג: 316.

סימן י"ג: תיקון חוק לפיקוח על ייצוא הצמח ומוצריו בחוק לפיקוח על ייצוא הצמח ו מוצריו, התשי"ד-1954 – פסקה (1) היא תיקון שדובר עליו עת דיברנו על נושא היבוא.

סימן י"ג: בסעיף 1, בהגדרה "צמח", במקום "ששר החקלאות" יבוא" ששר הבריאות, בהתייעצות עם שר הכלכלה".

סימן י"ג: זה כדי לשנות את ההכרזות, להכריז על מוצר כעל צמח שיחול עליו אותו חוק.

קטן יבוא: "(א1) על אף האמור בסעיף קטן (א), התקנת תקנות לעניין ייצוא שימורי צמחים ומוצרים המופקים מצמחים על פי חוק זה, שהם מזון כהגדרתו בפרק ז' לחוק התכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2015 ו-2016), התשע"ה-2015, תיעשה על ידי שר הכלכלה, בהסכמת שר הבריאות".

קטן יבוא: אני מקווה שנגיע עוד היום להוראה שאולי תחסוך לנו את הקריאה הארוכה הזאת.

קטן יבוא: בסעיף 9, בסופו יבוא "ואולם על ביצוע הסמכויות בדבר שימורי צמחים ומוצרים המופקים מצמחים על פי חוק זה ממונה שר הכלכלה".

קטן יבוא: אם תוכל להסביר את זה ששימורי צמחים נחשבים צמח ואת התגלגלות ההוראה הזאת.

<זמר בלונדהיים: התיקונים העקיפים לחוק הזה מהווים איזושהי עשיית סדר ממשלתית בתחום המזון ובעצם ריכוז הדברים בשירות המזון כפי שבעצם היה צריך להיות.

<זמר בלונדהיים: לצד ההסדר על הייצוא שאצלנו בחוק, אנחנו בעצם מעבירים דברים אחרים.

<זמר בלונדהיים: לגבי ההגדרה צמח.

<זמר בלונדהיים: עד היום, משנת 1957, היו שתי הכרזות לגבי מהו מזון שייראה כצמח.

<זמר בלונדהיים: האחד, משקה משכר, נקבע שייראה כצמח, והשני, מזון שמכיל חלקי פרי וכולי.

<זמר בלונדהיים: שתי ההכרזות האלה, הכוונה היא להביא הודעות על ביטולן.

<זמר בלונדהיים: הן לא נדרשות.

<זמר בלונדהיים: הן בעצם מרחיבות את תחולת החוק הזה והכוונה היא לבטל אותן כדי שהן יהיו תחת החוק החדש ולא תחת החוק לפיקוח על ייצוא הצמח.

<זמר בלונדהיים: זה הסעיף הראשון הקטן.

<זמר בלונדהיים: לגבי שני הסעיפים האחרים, שוב, מעגנים את חלוקת ההסכמות.

<זמר בלונדהיים: התיקון בסעיף 9 הוא במידה רבה דקלרטיבי.

<זמר בלונדהיים: בשנת, נדמה לי, 1954 הייתה החלטת ממשלה על העברת סמכויות והעבירו סמכויות משר החקלאות לפי החוק לשר הכלכלה.

<זמר בלונדהיים: אנחנו פשוט מעגנים את זה למען השקיפות ושהציבור ידע כי לאתר הודעה מ-1954 זה מורכב.

<זמר בלונדהיים: אם זה מ-1954 ולא שינו את זה, אנחנו נעגן את זה בחוק.

<זמר בלונדהיים: כלומר, זה לא משנה מצב קיים.

<זמר בלונדהיים: עוד הערה אחת.

<זמר בלונדהיים: התחולה של התיקון הזה, זה לא כתוב, תהיה מיום הפרסום.

<זמר בלונדהיים: היא לא צריכה להידחות.

<זמר בלונדהיים: מבחינתנו הסמכויות עוברות.

אלי אלאלוף: מיום הפרסום.

<זמר בלונדהיים: ממש מיום הפרסום.

<זמר בלונדהיים: כן.

<זמר בלונדהיים: יום פרסום החוק.

<זמר בלונדהיים: לא צריך לחכות עם זה.

<זמר בלונדהיים: זאת העברת סמכויות מוסכמת.

<זמר בלונדהיים: זה לא תלוי בתחולת החוק וכולי אלא העברת סמכויות.

<נעה בן שבת: סעיף 317.

<נעה בן שבת: אני מבקשת שאולי נמתין עם זה לסיום הפרק הווטרינרי.

אלי אלאלוף: בסדר.

<נעה בן שבת: גם סעיף 318 נוגע לפרק הווטרינרי.

<נעה בן שבת: נחזור לזה עת נגיע לפרק הווטרינרי.

<שמואל אביב: מנכ"ל המועצה לענף הלול.

<שמואל אביב: יש כאן את סעיף 318 שהוא ביטול סעיפים בחוק המועצה לענף הלול.

<זמר בלונדהיים: לא נמצאים כאן האנשים הרלוונטיים.

<שמואל אביב: זה מקובל עלינו וחיכינו לזה הרבה זמן.

<שמואל אביב: אנחנו תומכים ואני רק רוצה להתייחס לעניין התחולה.

<שמואל אביב: הולך להיות מצב שאנחנו היום נותנים את הפיקוח הווטרינרי במשחטות מכוח החוק שלנו וכפי שאומר החבר הנכבד, החוק החדש ייכנס לתוקף עם פרסומו ברשומות אבל תאגיד הפיקוח הווטרינרי יעבוד עוד חצי שנה או עוד שנה או עוד שנה וחצי.

<שמואל אביב: לכן אנחנו צריכים מצב שלא יתעיינו הסמכויות שלנו בתקופה עד שהתאגיד הווטרינרי מתחיל לעבוד ושלא יהיה מצב של עיון הסמכויות.

<שמואל אביב: לכן הביטול של הסעיף בחוק המועצה צריך להיות מושהה למועד בו תאגיד הפיקוח הווטרינרי יתחיל לעבוד.

אלי אלאלוף: נשמע הגיוני, לא?

<נעה בן שבת: זה קשור לשאלה מתי מופעל הפיקוח במפעלים ואני באמת חושבת שכדאי לדון בזה יחד עם כל ההוראות של פרק הפיקוח הווטרינרי.

<זמר בלונדהיים: נכון.

<זמר בלונדהיים: לא נמצאים כאן האנשים הרלוונטיים.

<נעה בן שבת: נרשום את ההערה שלא יתעיינו הסמכויות כל עוד לא צריך לעיין אותן.

<שמואל אביב: כל עוד תאגיד הפיקוח הווטרינרי לא הוקם.

<נעה בן שבת: יכול להיות שזה כן מתחיל לפעול קודם לצורך הפיקוח המפעלי.

<נעה בן שבת: אני זוכרת שיש שם הפרדה בין המועדים.

<שמואל אביב: אנחנו לא נגד פיקוח במפעלים.

<שמואל אביב: עם זה אין לנו בעיה.

אלי אלאלוף: בסדר.

אלי אלאלוף: נמשיך.

<נעה בן שבת: לפי מה שנמסר לנו, המועצה לענף הלול כן נותנת את הפיקוח במפעלים ולכן אני רוצה לבדוק את זה עת יגיעו האנשים הרלוונטיים.

<נעה בן שבת: 319.

<נעה בן שבת: תיקון חוק רישוי עסקים

25 יבוא: "25א.

25 יבוא: הודעה לשירות המזון הארצי במשרד הבריאות על מתן צו הפסקה לעוסק במזון ניתן צו הפסקה לפי סעיף 20 לעוסק במזון, יודיע על כך נותן ההודעה לאלתר לשירות המזון הארצי במשרד הבריאות.

25 יבוא: ניתן צו הפסקה לעוסק במזון לפי סעיפים 16, 17 או 22א, יודיע על כך מבקש הצו לאלתר לשירות המזון הארצי במשרד הבריאות.

25 יבוא: בסעיף זה, "עוסק במזון" – כהגדרתו בסעיף 26 לחוק התכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2015 ו-2016), התשע"ה-2015".

25 יבוא: כאן יש הוראה שאם יש צו הפסקה לפי חוק רישוי עסקים, צריך להודיע לשירות המזון הארצי אבל אמרנו שלא תהיה הודעה הפוכה, לא תהיה חובה לתת הודעה הפוכה של שירות המזון הארצי לרישוי עסקים.

25 יבוא: נדמה לי שהייתה התנגדות בגלל פגיעה שעלולה להיות בנבדקים.

25 יבוא: אני חושבת שאפשר יהיה לשקול בהמשך ולראות אם אפשר יהיה לעשות איזה תיאום בין הגורמים.

אלי אלאלוף: נתקדם.

<נעה בן שבת: 320.

<נעה בן שבת: תיקון פקודת ההסגר בפקודת הסגר (נוסח חדש), התשמ"א-1981, בסעיף 1, אחרי "בישראל" יבוא "להגנה על בריאות הציבור ובטיחות המזון, לרבות".

<זמר בלונדהיים: זה בעקבות פסק דין שהיה בנושא בו עלה שיש אי בהירות מסוימת ביחס לתכליות ומטרות של פקודת ההסגר.

<זמר בלונדהיים: בעקבות פסק הדין אנחנו מבהירים ומעגנים זאת עלי חוק.

<נעה בן שבת: 320א.

<נעה בן שבת: תיקון פקודת הרוקחים בפקודת הרוקחים (נוסח חדש), התשמ"א-1981 – בסעיף 1 - בהגדרה "תכשיר" המלים "ותכשיר מזון רפואי" – יימחקו.

<נעה בן שבת: ההגדרה "תכשיר מזון רפואי" – תימחק.

<נעה בן שבת: בסעיף 47א(א2), בכל מקום, המלים "או תכשיר מזון רפואי" – יימחקו.

<נעה בן שבת: המטרה של ההוראה הזאת באה בעקבות הוספה של מזון ייעודי להצעת החוק הזאת.

<נעה בן שבת: מאחר שמזון ייעודי נכלל כאן ונחשב מזון, אין צורך שם בכל מקום להתייחס לנושא של תכשיר מזון רפואי.

<נעה בן שבת: המזון הייעודי אצלנו מחליף את תכשיר המזון הרפואי שהתייחסו אליו בפקודת הרוקחים.

<זמר בלונדהיים: הערה קצרה.

<זמר בלונדהיים: תיקונים בסעיפים 319 ו-320 לחוק רישוי עסקים ותיקון פקודת ההסגר, גם הם בתחולה מיידית.

<זמר בלונדהיים: אין סיבה לחכות.

<זמר בלונדהיים: דווקא לגבי פקודת הרוקחים, צריך לחכות לכניסה לתוקף של החוק שלנו כי זאת בעצם השלמה שלו.

<נעה בן שבת: גם בחוק רישוי עסקים אתה רוצה תחילה מידית למרות שהחוק עוד לא נכנס לתוקף ועוד לא פועלים על פיו?

<נעה בן שבת: אני לא בטוחה.

<זמר בלונדהיים: אלה צווי הפסקה לפי חוק רישוי עסקים.

<נעה בן שבת: אבל אתה מודיע להם כבר עכשיו.

<זמר בלונדהיים: חוק שירות המזון קיים.

<זמר בלונדהיים: הוא יכול לקבל הודעות על צווי הפסקה.

<זמר בלונדהיים: זה לא תלוי בשום דבר בחוק שלנו אלא זה רק הודעות ועדכונים.

<זמר בלונדהיים: אם היינו מקימים את שירות המזון, אי אפשר היה אבל למרבה המזל הוא כבר קיים.

<נעה בן שבת: אנחנו מדלגים על סעיפים 321 ו-322 לגבי פקודת מחלות בעלי חיים ולגבי הנושא של תיקון לחוק הרופאים הווטרינריים כי גם הם נוגעים לפיקוח הווטרינרי ואני מקווה שנספיק לחזור אליהם.

<נעה בן שבת: 323.

<נעה בן שבת: תיקון חוק בתי משפט לעניינים מינהליים בחוק בתי משפט לעניינים מינהליים, התש"ס-2000, בתוספת הראשונה, בפרט 33, האמור בו יסומן "(א)" ואחריו יבוא: "(ב) החלטה של רשות לפי פרק ז' לחוק התכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2015 ו-2015), התשע"ה-2015".

<נעה בן שבת: אתמול דיברנו על ההחלטה לביטול מינוי של מפקח בהקשר של פיקוח וטרינרי.

<נעה בן שבת: גם שם זאת בעצם החלטה של רשות על ביטול המינוי וגם היא נתונה לערעור לפי חוק בתי משפט לעניינים מינהליים.

<זמר בלונדהיים: מדובר על החלטת ביטול.

<זמר בלונדהיים: מינוי של המפקח היא החלטה של שר.

<נעה בן שבת: לא.

<נעה בן שבת: שם זאת החלטה של מנהל היחידה הווטרינרית.

<זמר בלונדהיים: בפרק הפיקוח.

<אלי גורדון: המוסמך.

<נעה בן שבת: זאת גם רשות.

<נעה בן שבת: דיברנו על זה אתמול.

<נעה בן שבת: חשבנו להציע את זה אבל ראינו שזה כבר כתוב.

<זמר בלונדהיים: מפקחים שהם בהחלטה של השר, זה כמובן בג"ץ.

<רוית ארבל: אני רוצה להבין מה נכלל.

<רוית ארבל: זאת מעין ברירת מחדל?

<רוית ארבל: כל רשות?

<זמר בלונדהיים: כן.

<רוית ארבל: כל החלטה של רשות מינהלית, גם אם זאת החלטה של מנהל שירות המזון לצורך העניין?

<רוית ארבל: אם יש לי השגה?

<נעה בן שבת: המטרה של השגה היא כדי לתת לך פתח של מיצוי הליכים.

<זמר בלונדהיים: לא רק פתח אלא חובה.

<זמר בלונדהיים: היכן שיש השגה, חייבים למצות הליכים לפני פנייה.

<זמר בלונדהיים: אבל כל רשות, זאת כל רשות מינהלית שיש לה סמכויות לפי החוק ולא משנה מה הסמכות.

<רוית ארבל: אבל בחוק עצמו אין סמכות ערר כללית.

<זמר בלונדהיים: לא צריך.

<זמר בלונדהיים: זאת טכניקת החקיקה שעושים.

<זמר בלונדהיים: עושים תיקון עקיף בחוק הרלוונטי, עושים תיקון עקיף לשם ומוסיפים את זה שם.

<זמר בלונדהיים: המבנה של חוק בתי משפט לעניינים מינהליים אומר שניתן לערור לבית משפט לעניינים מינהליים על ההחלטות הבאות.

<רוית ארבל: כן, את זה אני מכירה, אבל לא צריך בחוק עצמו לומר שיש לי סמכות ערר?

<זמר בלונדהיים: מבחינת טכניקת החקיקה, זאת הטכניקה המקובלת.

<נעה בן שבת: 324.

<נעה בן שבת: תיקון חוק הגבלת הפרסומת והשיווק של משקאות אלכוהוליים בחוק הגבלת הפרסומת והשיווק של משקאות אלכוהוליים, התשע"ב-2010 –

"שיווק" יבוא: ""השר" – שר הבריאות".

"שיווק" יבוא: בכל מקום בחוק, במקום "שר הבריאות" יבוא "השר".

"שיווק" יבוא: בסעיף 4(12), במקום "שר התעשייה, המסחר והתעסוקה" יבוא "השר".

"שיווק" יבוא: בסעיף 11(ה), במקום "שר התעשייה, המסחר והתעסוקה" יבוא "השר".

"שיווק" יבוא: בסעיף 12(ב), המלים "ושר התעשייה המסחר והתעסוקה" – יימחקו.

"שיווק" יבוא: למה היה דחוף לעשות את התיקונים האלה?

<זמר בלונדהיים: זה במסגרת העברת תחום המשקאות האלכוהוליים למשרד הבריאות.

<זמר בלונדהיים: זאת השלמה של זה.

<זמר בלונדהיים: זה לא דחוף.

<זמר בלונדהיים: למה מחקתם את סעיף 325?

<נעה בן שבת: לגבי סעיף 323.

<נעה בן שבת: זה לא ערעור אלא זאת עתירה.

<נעה בן שבת: עתירה מינהלית.

<זמר בלונדהיים: נכון.

<זמר בלונדהיים: אנחנו רוצים לדבר על סעיף 325.

<זמר בלונדהיים: אדוני, בעקבות הבקשה של אדוני לגבי החוק הזה, שם החוק, איך הוא נקרא וגם מאוד הפריע לנו שאנחנו נמצאים בחוק ההסדרים בתוך פרק ז' של חוק התכנית הכלכלית וכך לעד תישאר הצעת החוק הזאת, הממונה על נוסח החוק אצלנו ומשרד המשפטים חיפשו פתרון ומצאו פתרון לבעיה הזאת.

<זמר בלונדהיים: הפתרון מציע שכל ההוראות שאנחנו כעת קראנו ונכללות בפרק הזה ייכנסו לתוך פקודת בריאות הציבור (מזון), יתכן שגם שמה ישונה והחוק יזכה בשם חדש ויבטא את זה שאנחנו כבר לא נמצאים בפקודה מנדטורית.

<זמר בלונדהיים: המשמעות היא שהסעיף שיהיה בחוק ההסדרים בפקודת בריאות הציבור (מזון), במקום האמור בה, יבוא ואז יבוא כל אותו פרק ז' והוא לא יישאר כפרק ז' אלא יישאר כפקודת בריאות הציבור (מזון).

<רוית ארבל: הפרק של תיקונים עקיפים הוא כל החוק.

<רוית ארבל: כל מה שדנו בו עד היום, זה תיקון עקיף.

<זמר בלונדהיים: נכון.

<נעה בן שבת: זה לא כל כך מופרך כי חוק ההסדרים כולו בדרך כלל מכיל תיקונים עקיפים.

<זמר בלונדהיים: לא, זה לא מופרך.

<זמר בלונדהיים: המטרה היא מאוד פשוטה.

אלי אלאלוף: תודה רבה.

אלי אלאלוף: אנחנו יוצאים להפסקה.

אלי אלאלוף: נחזור לדיון בשעה 13:05.

אלי אלאלוף: אנחנו מחדשים את הדיון.

סימן י"ד: 326.

סימן י"ד: שמירת דינים הוראות פרק זה באות להוסיף על כל דין, לרבות פקודת המכס, פקודת הייבוא והייצוא, חוק רישוי עסקים ופקודת ההסגר.

סימן י"ד: אין במתן אישורים, רישיונות, היתרים, תעודות או מסמכים ובחובות לשמירת מסמכים לפי פרק זה כדי לגרוע מהחובה לקבל אישורים, רישיונות, היתרים, תעודות או מסמכים אחרים או מהחובות לשמירת מסמכים, לפי כל חיקוק אחר.

ביקשו להוסיף: אין בהוראות חוק זה כדי לגרוע מהוראת כל דין הנוגעת לכשרות המזון.

<נופר טל: אין לנו בעיה עם זה.

<רז הילמן: אני רוצה לשאול על 326(א), אם לא צריך להתייחס כאן לסעיף 27(ד).

<רז הילמן: כאן כתוב שיש שמירת דינים וזה לא בא לגרוע ואולי כן צריך להתייחס לאזכור של סעיף 27(ד) שכן אומר מה קורה כאשר יש סתירה בין החוק הזה לבין תקנים אחרים.

אלי אלאלוף: בואו נסיים קודם כל לגבי הכשרות.

<ענת מימון: לגבי סעיף קטן (ג).

אלי אלאלוף: אין התנגדות?

אלי אלאלוף: בסדר.

אלי אלאלוף: אפשר להוסיף את הסעיף.

<רז הילמן: לגבי סעיף 326(אׂ) שמירת דינים.

<רז הילמן: אני שואל אולי צריך להתייחס כאן לסעיף 27(ד) שמתייחס למצב בו יש סתירה בין חוק התקנים לבין החוק הזה.

<זמר בלונדהיים: אני אבדוק את זה ונחזור עם תשובה.

<ענת מימון: כתוב הוראות פרק זה ולכן לכאורה זה כולל גם את ההוראות שקבועה בהם התגברות.

<זמר בלונדהיים: זה כאילו מוסיף וכאן זה דווקא גורע.

<זמר בלונדהיים: אני אבדוק את זה.

<נעה בן שבת: אתם רוצים להגיד אלא אם כן נקבע במפורש אחרת?

<זמר בלונדהיים: לא.

<זמר בלונדהיים: אני אבדוק את זה.

<זמר בלונדהיים: זאת שאלה רגישה שאני אבדוק אותה.

<זמר בלונדהיים: בדרך כלל אנחנו לא מסייגים סעיפי שמירת דינים כי אז צריך לסייג את זה מאוד מאוד במדויק.

<זמר בלונדהיים: הערה קטנה.

<זמר בלונדהיים: תיקון בסעיף (ב).

<זמר בלונדהיים: זה סיכום עם המכס.

<זמר בלונדהיים: הם לא באו כי זה מוסכם עליהם אבל רק עלה חשש שיהיה ברור למשל שחלק מהמסמכים שאנחנו מבקשים לשמור לשנה, נדרשים לצרכי מכס ומס, דרישות ניהול ספרים, לשבע שנים.

<זמר בלונדהיים: למשל.

<זמר בלונדהיים: הרעיון הוא שמה שקבענו כאן לא גורע כמובן ממה שנקבע שם ואין לנו כוונה לעשות רפורמה במסמכים.

<ענת מימון: 327.

<ענת מימון: שינוי התוספות השר, באישור ועדת העבודה הרווחה והבריאות של הכנסת, רשאי, בצו, לשנות את התוספות, למעט התוספת השנייה, השלישית והרביעית.

<נעה בן שבת: המיעוט של התוספות האלה נעשה בגלל שהתוספת השנייה, השלישית והרביעית הן תוספות שיש בהן נוסחים של טפסים וכבר נקבעה הסמכות של השר לקבוע את נוסח התוספות האלה.

<זמר בלונדהיים: הכוונה היא שיש הוראות לעניין שינוי אותן תוספות בסעיפים עצמם, אבל אני מציע שבנסחות אולי בכל זאת נעשה האחדה כי זה יוצא מאוד לא ברור.

<זמר בלונדהיים: ניקח אותם משם, נעביר אותם לכאן ונעשה את זה במקום אחד כי אחרת זה נשמע כאילו אי אפשר לשנות את התוספות.

אלי אלאלוף: מתי תעשה את זה?

<זמר בלונדהיים: זה נטו נסחות.

<זמר בלונדהיים: מבחינת אישור הוועדה, המהות היא בפני הוועדה ואין בעיה.

<זמר בלונדהיים: אפשר להצביע גם עם זה.

<ענת מימון: 328.

<ענת מימון: ביצוע ותקנות השר ממונה על ביצוע פרק זה והוא רשאי להתקין תקנות לביצועו.

<ענת מימון: בקביעת תקנות לפי פרק זה, יבחן השר את האפשרות לאמץ תקינה בין-לאומית או הסדרים הנהוגים בקרב מדינות מפותחות, או לקבוע הסדרים ברוח תקינה או הסדרים כאמור.

<רוית ארבל: אם יש את 328(א) למה יש את כל סעיפי תקנות והסמכה שדנו בהן לכל אורך החוק?

<ענת מימון: זה סעיף כללי.

<ענת מימון: אם יהיה צורך בתקנות נוספות, לשר הבריאות הסמכות.

<נופר טל: לי כאזרחית המדינה קשה עם ניסוח שאומר שבקביעת תקנות או חקיקה אנחנו נאמץ או נקבע.

<זמר בלונדהיים: זה לבקשת התעשייה.

<זמר בלונדהיים: זאת ההערה שרצו להעיר לך בשקט ואני אומר אותה.

<זמר בלונדהיים: אין בזה בעיה.

<זמר בלונדהיים: עשינו את זה גם בתקינה.

<זמר בלונדהיים: השר בוחן את האפשרות ולא מעבר וחזקה עליו שאם ההסדר לא מוצא חן בעיניו, הוא לא קובע אותו והכול בסדר.

אלי אלאלוף: מתחילים דילים?

<נופר טל: חס וחלילה.

<נופר טל: להפך, זה רק מוכיח שאנחנו לא מתואמים.

אלי אלאלוף: זה היה בהומור שאולי לא היה מוצלח.

<ענת מימון: 329.

<ענת מימון: פרסום תוצרי פיקוח מנהל שירות המזון יפרסם מדי שנה באתר האינטרנט את תוצרי הפיקוח לפי פרק זה, המבוסס על ניהול סיכונים המקובל בתחום המזון במדינות מפותחות, לא יאוחר מה-1 באפריל בכל שנה.

<נעה בן שבת: מה יכלול העניין הזה של תוצרי הפיקוח?

<זמר בלונדהיים: קיבלנו מספר פניות לגבי שקיפות בעניין הזה, לעדכן את הציבור איזה פיקוח נעשה על החוק וכולי.

<זמר בלונדהיים: משרד הבריאות קיבל על עצמו לפרסם איזשהו דוח.

<זמר בלונדהיים: הם לא רצו לפרט כאן בדיוק לאיזו רזולוציה זה ירד בין היתר כי זה חדש ולא עושים את זה.

<זמר בלונדהיים: הם צריכים קצת לבחון ולראות איך זה ייבנה.

<זמר בלונדהיים: הכוונה היא לייצר שקיפות לציבור לגבי מה נעשה כדי לפקח על קיום ההוראות.

<ירון לוינסון: רשות ההסתדרות לצרכנות.

<ירון לוינסון: זה אחד הסעיפים הכלליים ביותר שאומר או לא אומר כלום שראיתי.

אלי אלאלוף: הרשות נמצאת בהסתדרות?

<ירון לוינסון: כן.

<ירון לוינסון: לשעבר הרשות להגנת הצרכן.

<ירון לוינסון: כתוב שמנהל שירות המזון יפרסם מדי שנה באתר האינטרנט את תוצרי הפיקוח, שלא יודעים בדיוק מה זה, לפי פרק זה המבוסס על ניהול סיכונים המקובל בתחום המזון במדינות המתפתחות.

<ירון לוינסון: זה דבר שאומר הכול ולא אומר כלום.

<ירון לוינסון: אני חושב שזה סעיף חשוב.

<ירון לוינסון: קודם כל, חשוב שיש שקיפות לציבור.

<ירון לוינסון: שנית, חייבים להגיד מה לפרסם.

<ירון לוינסון: יפרסם, מה יפרסם?

<ירון לוינסון: כמה עיצומים הטלת, על מי, לרבות?

<ירון לוינסון: אני לא יודע מה אבל צריך להיות פירוט כך שזה לא רק יהיה שקוף אלא יהיה גם אלמנט הרתעתי, משהו שידעו אחת לשנה יש את הדוח של הממונה ויש לו משמעות כך שזה לא סתם עוד איזה דוח פנימי של משרד הבריאות.

<ירון לוינסון: זאת לא המטרה.

<ירון לוינסון: המטרה היא שהציבור יראה איך הופעל החוק, איך הוא מתקדם, איזה חברות עברו עבירות, מה נעשה לגביהן כך ששנה אחר כך יהיה שיפור ואותן חברות יחזרו בעוד שנה כדי לראות מה קורה.

<ירון לוינסון: זה הרבה מעבר לניהול סיכונים המקובל.

<נעה בן שבת: אני רוצה להסביר.

<נעה בן שבת: באמת מיוחד לומר ניהול סיכונים המקובל בתחום המזון במדינות מפותחות כי זה כבר נקבע בהגדרה על ניהול סיכונים.

<נעה בן שבת: אפשר להגיד המבוסס על ניהול סיכונים.

<זמר בלונדהיים: אפשר למחוק כאן באופן כללי את המבוסס על ניהול.

<זמר בלונדהיים: אלה רק תוצרי הפיקוח.

<זמר בלונדהיים: הפיקוח מבוסס על תחום ניהול סיכונים, זה נעשה במקום אחר.

<זמר בלונדהיים: כאן אפשר למחוק את זה.

אלי אלאלוף: לך למהות.

אלי אלאלוף: אל תיצמד להגדרה.

אלי אלאלוף: תן לנו הסבר על המהות של הסעיף הזה.

<אלי גורדון: אני לא נצמד להגדרה אלא להבהיר.

<אלי גורדון: אם בסעיפים הקודמים כבר הגדרנו שפיקוח תמיד מבוסס על ניהול סיכונים, אז אין לי בעיה להוריד את זה כאן.

אלי אלאלוף: אבל המהות.

אלי אלאלוף: מה זה הסעיף הזה?

אלי אלאלוף: מה הוא יספק לנו?

<אלי גורדון: למעשה לאורך כל הדרך אנחנו רשמנו במסגרת החוק לא מעט פעולות מפעולות רישוי עד לפעולות פיקוח, לצבור אותן מדי שנה.

<אלי גורדון: הכוונה שלנו היא שכל הפעילות שהיא פעילות בתחום הרישוי, נכון להיום יצרני מזון בעלי רישיון יצרן כבר מפורסם באתר האינטרנט של שירות המזון.

<אלי גורדון: נכון להיום כל השמדות הבשר שמבוצעות על ידי שירות המזון, מפורסמות.

<אלי גורדון: נכון להיום תוצרי ניטור של שאריות חומרי הדברה, אנחנו מפרסמים כבר היום.

<קריאה: עם שמות?

<אלי גורדון: לא.

<אלי גורדון: מכיוון שבתוצרת חקלאית אין משמעות לשם אלא יש משמעות לפרי, יכולים לראות את המקום בו בוצעה ההשמדה.

<אלי גורדון: זה לא קשור כרגע ליצרן.

<אלי גורדון: ההשמדה מבוצעת במקום והמקום הזה כן מופיע.

<אלי גורדון: זאת אומרת, אותו עסק בו בוצעה ההשמדה.

אלי אלאלוף: איזה סוג דוח יהיה?

<אלי גורדון: דוח ירכז את כל הפעילות.

אלי אלאלוף: זאת העתקה של המקרים השונים לאורך השנה.

אלי אלאלוף: אתה מעתיק אותם לכאן ואתה עושה ניתוח של המקרים ומביא ניתוח שלך שאומר מה זה אומר, היכן זה השתפר והיכן לא.

אלי אלאלוף: זה דוח או זה צילום מצב?

<אלי גורדון: הכוונה, לפחות ההתחלתית שלנו, מכיוון שזה באמת כמו שצוין על ידי זמר גם לפני כן.

<אלי גורדון: כיוון שהנושא של השקיפות הוא נושא חדש יחסית, אנחנו, ביוזמתנו שלנו, מפרסמים, כמו שאמרתי, כבר היום חלק מהפעילויות שלנו או תוצרים.

אלי אלאלוף: למה פעם בשנה אתה הולך לפרסם?

<אלי גורדון: מכיוון שהמטרה שלנו והכוונה שלנו הייתה לדווח לציבור על פעילות מסכמת של כל השנה על כל התוצרים, מרישוי ועד לפעולות פיקוח.

אלי אלאלוף: מלווה בניתוח שלכם.

<אלי גורדון: ברור.

<אלי גורדון: בחלק מהמקרים זה יהיה.

אלי אלאלוף: לדעתי זה רעיון נפלא.

אלי אלאלוף: תפרסמו פעם בשנה את דוח הליקויים שמצאתם עם האינפורמציה הנדרשת כדי שהציבור ילמד על כך.

<אלי גורדון: זאת הייתה הכוונה.

<זמר בלונדהיים: זאת הכוונה.

<זמר בלונדהיים: פשוט לא רצינו לעגן את זה בחוק.

אלי אלאלוף: לדעתי ניהול סיכונים, זה מושג שלא מתאים כאן.

<זאב שמואל פרידמן: אני רוצה לשאול שאלה.

<זאב שמואל פרידמן: רק לאחרונה פורסם שהגיעו מתורכיה ביצים שנפסלו על ידי משרד הבריאות.

<אלי גורדון: חקלאות.

<זאב שמואל פרידמן: לא משנה.

<זאב שמואל פרידמן: כמשל.

<זאב שמואל פרידמן: האם זה לא חשוב ולא רלוונטי לציבור שחברה מסוימת הביאה את הסחורה הזאת?

<זאב שמואל פרידמן: הדוח לא נוקב בשמות.

אלי אלאלוף: בדוח המידי, בפרסום הראשון שעושה השירות, לא כתוב מי זה?

<ירון לוינסון: לא.

<ירון לוינסון: אנחנו רוצים שיהיה כתוב.

<אלי גורדון: אני רוצה להבהיר כמה נקודות.

<אלי גורדון: זה לא מדויק.

<אלי גורדון: ברגע שחברה עושה ריקול לצורך הדוגמה, החברה מפרסמת.

<אלי גורדון: ברור שכל פעם שקיים ריקול ויוצאת הודעה, יש הודעה והיא מתפרסמת בזמן הנכון, במקום הנכון ובהתאם לנהלים.

<אלי גורדון: בואו נפריד כדי שכבר עכשיו נתאם ציפיות לעתיד.

<אלי גורדון: אין כוונה באותו דוח אחר כך לחזור עוד פעם על כל אירועי הריקול שהיו.

<אלי גורדון: מה שאנחנו כן רואים לנגד עינינו זה שבאותו דוח יהיה ריכוז של מספר ריקולים שהיו במהלך כל השנה.

<אלי גורדון: כמה החזרות של משלוחים היו במהלך שנה, בכמה מוצרים נמצאו ליקויים.

<אלי גורדון: דוח פעילות.

<אלי גורדון: כך זה אמור לעבוד ואנחנו מאמינים שאת הדרך הנכונה.

<אלי גורדון: אם אתם רואים לנגד עיניכם משהו שעל כל פעילות אחר כך יהיה עוד זום אין – שם החברה, מוצר וכולי – אני חושב שאנחנו נחטיא את המטרה כי בסופו של דבר המטרה היא לראות האם הפיקוח יעיל או לא, האם הוא התמקד בנקודות נכונות או לא, כי כל תוצרי הפיקוח האלה משרתים קודם כל את שירות המזון לצורך קביעת מדיניות פיקוח לשנה הבאה.

<אלי גורדון: כך אנחנו יודעים לעבוד.

<אלי גורדון: נשמח אם ילמדו אותנו לעבוד אחרת אבל זאת הדרך של העבודה שהיא מקובלת ולפחות ידועה בכל העולם ומקובלת גם עלינו ואנחנו מיישמים אותה היום ורוצים עוד לשפר אותה.

<אלי גורדון: אם כאן נתחיל לפרש כל דבר ודבר בסעיף שמחייב אותנו - דרך אגב, אף אחד לא ביקש אלא אנחנו רשמנו את הסעיף ביוזמתנו – לדעתי לא.

אלי אלאלוף: נסתפק בהודעה עם התיקון.

אלי אלאלוף: ההודעה רשומה בפרוטוקול.

<נעה בן שבת: אם כן, אנחנו לא משנים את נוסח הסעיף.

<זמר בלונדהיים: רק מורידים את ניהול הסיכונים.

<זאב שמואל פרידמן: אדוני, המשמעות היא שהציבור לא יודע מי עובר על החוק.

<זמר בלונדהיים: לא, זאת לא בהכרח המשמעות.

<זאב שמואל פרידמן: היא לא בהכרח אבל זאת התוצאה המעשית.

<זאב שמואל פרידמן: שנה אחר אי אפשר להשוות.

אלי אלאלוף: תנו לנו לחיות עם זה בשלב זה ונשקול בהמשך.

<נעה בן שבת: 329א.

<נעה בן שבת: דיווח לוועדה השר ידווח לוועדה אחת לכל כנס של הכנסת על התקדמות ביישום הוראות פרק זה.

<נעה בן שבת: אתם רוצים שזה יהיה בתקופה של חמש שנים ממועד פרסומו של חוק זה?

אלי אלאלוף: מי מדווח?

<נעה בן שבת: שר הבריאות.

אלי אלאלוף: שר הבריאות בלבד?

<נעה בן שבת: כן.

<זמר בלונדהיים: חמש שנים, אחת לכנס.

אלי אלאלוף: פעמיים בשנה, לפחות.

אלי אלאלוף: אני הייתי מוסיף את המילה לפחות.

<נעה בן שבת: אולי אפשר לומר אחת לשישה חודשים.

אלי אלאלוף: השר יכול אבל אפשר לקיים דיונים גם ללא נוכחותו.

<נעה בן שבת: זה בוודאי.

<נעה בן שבת: השאלה אם אפשר לעשות דיון יזום בנושא הזה.

אלי אלאלוף: בוודאי.

<נעה בן שבת: השאלה אם נאמר אחת לשישה חודשים לפחות.

<זמר בלונדהיים: זאת פשוט חובת דיווח יחסית בתדירות גבוהה.

<זמר בלונדהיים: לפעמים לא בהכרח אחרי שלוש-ארבע שנים זה מעניין את יושב ראש הוועדה ואנחנו עדיין חייבים.

אלי אלאלוף: לכן הגבלנו לחמש שנים.

<זמר בלונדהיים: השאלה היא – ותחליטו כפי שתרצו - אם לא לקבוע את זה אחת לשנה ולפרוטוקול נאמר שאין לנו בעיה שזה יהיה פעמיים בשנה ואז זה משאיר גמישות.

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: אני התחייבתי בכל מיני פורומים ובכל מיני הזדמנויות ואני רוצה לעמוד בזה.

אלי אלאלוף: באישור השרים.

<זאב שמואל פרידמן: אדוני היושב ראש, הלשון שמופיעה כאן היא לדווח על התקדמות ביישום הוראות פרק זה.

<זאב שמואל פרידמן: הוא לא מדבר על התוצאות או על השגת היעדים ואני חושב שזה הדבר החשוב ביותר.

<זאב שמואל פרידמן: זה דבר שהוא עוד יותר חשוב מאשר התקדמות בחוק.

<זאב שמואל פרידמן: זאת אומרת, אם אנחנו אומרים שאנחנו רוצים שהחוק הזה ישיג הוזלה במחיר לצרכן, אם אנחנו רוצים שזה יגביר את הבטיחות, אנחנו צריכים שהשר ידווח לוועדה איך הוזל, שיציג מספרים שמראים שאכן הוזל משהו לצרכן.

אלי אלאלוף: הוא בא לתת דיווח על החוק ועל היישום.

<זאב שמואל פרידמן: על היישום של החוק ולא על התוצאות שלו.

אלי אלאלוף: עשינו את החוק הזה כדי להוזיל את יוקר המחיה, רפורמה בבריאות הציבור וכולי.

<זאב שמואל פרידמן: אם יהיה כתוב התקדמות בהשגת יעדי החוק, זה בסדר גמור מבחינתי.

<נעה בן שבת: העניין הוא שאנחנו כרגע מיישמים, והכוונה היא לראות איזה תקנות הותקנו, מה הותקן ומה לא הותקן, איזה נהלים נקבעו, האם נקבעו נהלים.

<נעה בן שבת: זה לא קשור ליעדי החוק.

<נעה בן שבת: יעדי החוק הם יעדים כלליים והם לא לחמש שנים בלבד.

<נעה בן שבת: לשם כך היה צריך לעשות דיווח מכאן ואילך.

<זאב שמואל פרידמן: אני חוזר בי ואני מציע לאדוני היושב ראש לקבוע גם סעיף אומר שלפחות לטווח של זמן מסוים ידווחו גם על התקדמות ביעדים.

אלי אלאלוף: כמה זמן מסוים?

<אלי גורדון: ברשותך, אני רוצה לשאול שאלה.

<אלי גורדון: אני רוצה להבין איך אני אמור אחר כך לדווח על הוזלת מחירים.

אלי אלאלוף: זה לא תפקידך.

אלי אלאלוף: לשם כך יש מערכת.

<אלי גורדון: אבל החוק מדבר על מנהל שירות המזון.

<אלי גורדון: איזה דיווח אני אתן?

אלי אלאלוף: לא אתה.

אלי אלאלוף: קח מערכות אחרות.

אלי אלאלוף: הוכחתם בחוק הזה שיתוף פעולה אדיר עם כל המערכות.

אלי אלאלוף: תמשיכו לשתף פעולה ביניכם.

אלי אלאלוף: החוק הזה הוא לא אחריות של אדם אחד, עם כל ההערכה שאתה יודע שיש לי אליך.

<אלי גורדון: רק שלא יבקשו ממני מה שאני לא יכול לתת.

אלי אלאלוף: אלה מערכות.

אלי אלאלוף: יש לך מספיק כלים.

<נעה בן שבת: 330.

<נעה בן שבת: אגרות מבקש רישיון ייצור, רישיון הובלה, רישיון אחסנה, אישור ייצור נאות או תעודות ואישורים לעניין ייצוא ישלם אגרות כמפורט בתוספת התשיעית.

<נעה בן שבת: יש לכם שינויים בתוספת התשיעית?

<זמר בלונדהיים: היא עדיין לא מלאה.

אלי אלאלוף: נשאיר אותה עד שנקבל את התוספת.

<נעה בן שבת: יש לנו סעיפים אחרים שבהם נקבעות אגרות כמו למשל האגרה לאישור שחרור מזון רגיל שקבועה כבר בסעיף 117 ואגרה בעד הצהרה לייבוא מזון רגיל שקבועה בחוק.

<נעה בן שבת: כמובן האגרות של הפיקוח הווטרינרי שגם הן קבועות בנוסח החוק.

<נעה בן שבת: (5) השר באישור הוועדה, רשאי לקבוע אגרות בעד שירות הניתן לפי פרק זה והוראות לעדכונן, לרבות לעניין מתן רישיונות, היתרים, תעודות ואישורים, ובכלל זה אישורי מעבדות, ובעד בקשות למתן שירות כאמור, שנקבעו לפי פרק זה.

<נעה בן שבת: זה סעיף כללי שהועבר לכאן מסעיף 27.

<נעה בן שבת: זה היה קודם בסעיף 27 והועבר לכאן כדי שיהיה סעיף מרוכז בנושא האגרות.

<נעה בן שבת: השר, באישור הוועדה, רשאי לקבוע אגרות נוספות, לשנות אגרות ולקבוע תנאים לפטור או הנחה מאגרה.

<נעה בן שבת: סכומי האגרות המפורטים בפרק זה יעודכנו ב-1 בינואר בכל שנה (בסעיף זה – יום העדכון), בהתאם לשיעור שינוי המדד החדש הידוע באותו מועד לעומת המדד הבסיסי.

<נעה בן שבת: הסכומים האמורים יעוגלו לסכום הקרוב שהוא מכפלה של עשרה שקלים חדשים.

<נעה בן שבת: לעניין זה - "המדד" – מדד המחירים לצרכן שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

<נעה בן שבת: "המדד הבסיסי" – המדד שפורסם לאחרונה לפני יום העדכון הקודם.

<נעה בן שבת: "המדד החדש" – המדד שפורסם לאחרונה לפני יום העדכון.

<רז הילמן: לגבי המכפלה של עשרה שקלים, אנחנו חוששים שעלול לייצר העלאה גבוהה שאולי לא רצו להשיג כאן.

<רז הילמן: בעצם האגרות, לפחות בייבוא, הן אגרות מאוד מאוד תכופות.

<רז הילמן: בכל משלוח מזון שמגיע לישראל משלמים אגרה.

<רז הילמן: בכל הצהרה למזון רגיל שאתה רוצה לרשום, אתה משלם אגרה.

<רז הילמן: בכל אישור מוקדם לייבוא מזון רגיש, אתה משלם אגרה.

<רז הילמן: אני חושב שנכון להשאיר את זה בלי המנגנון של העיגול האוטומטי.

<זמר בלונדהיים: המנגנון של העיגול האוטומטי, חמישים אחוזים מהזמן פועל לטובתכם וחמישים אחוזים מהזמן - לא.

<זמר בלונדהיים: אני לא כל כך מבין את ההערה הזאת.

<זמר בלונדהיים: אם הסכום הוא 380, אז העדכון מעלה אותו ל-383, זה נשאר 380.

<רז הילמן: נכון.

<זמר בלונדהיים: אז זה טוב לכם.

<רז הילמן: נכון.

<זמר בלונדהיים: אם זה היה קצת יותר, זה היה 386, יהיה 390.

<זמר בלונדהיים: הכוונה היא להתעסק בסכומים עגולים.

<זמר בלונדהיים: זה כל הסיפור.

<רז הילמן: למה זה משנה?

<זמר בלונדהיים: זה לא כל כך משנה.

אלי אלאלוף: בואו נבטל את העיגול הזה.

אלי אלאלוף: זה חשוב להם.

<זמר בלונדהיים: בסדר.

<זמר בלונדהיים: בפעם הבאה כשזה יעלה את האגרה, שלא יבואו אלי.

<רוית ארבל: מבטלים את העיגול או מבטלים את ההצמדה?

<נעה בן שבת: מבטלים את העיגול, לא למעלה ולא למטה.

<רוית ארבל: אבל למען שיקולי רוחב, חייבים - - -

<זמר בלונדהיים: ידעתי שתגיע ההערה הזאת.

<זמר בלונדהיים: ידעתי שאם נגיד כאן שנבטל את העיגול, יבטלו גם בעיצומים.

<זמר בלונדהיים: לכן אני מציע להחזיר.

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: כאן נבטל ושם לא.

<רוית ארבל: שיקולי רוחב.

אלי אלאלוף: רז, קיבלת מה שרצית.

<זמר בלונדהיים: אני לא בטוח שהוא קיבל.

<זמר בלונדהיים: המדדים בישראל נמוכים.

<רז הילמן: זמר צודק.

<זמר בלונדהיים: בבקשה, הוא חוזר בו.

<רז הילמן: אני לא חוזר בי.

<רז הילמן: זה הימור ואני לא רוצה הימור.

<זמר בלונדהיים: אני רק אומר לך שהמדדים בישראל הם נמוכים והסכומים הם נמוכים.

<זמר בלונדהיים: ברוב הפעמים זה חסרון בדבר הזה.

<נעה בן שבת: האגרה בעד הגשת בקשה או מסירת הצהרה תשולם עם הגשת הבקשה או עם מסירת ההצהרה, לפי העניין.

<נעה בן שבת: האגרה בעד תעודה תשולם כתנאי לקבלתה.

<נעה בן שבת: יש לנו גם הוראות כאשר במהלך החקיקה היו כמה מקומות שאמרו שתשלום האגרה, למשל ביבוא, מהווה תנאי לקבלת האישור אבל כאן יש עוד חיזוק לדבר הזה.

<נעה בן שבת: יכול להיות שברמת הנוסח נוריד או כאן או שם אבל בכל מקרה העיקרון ברור.

<נעה בן שבת: על גביית אגרות לפי פרק זה, למעט גבייה כאמור בסעיף 245 תחול פקודת המסים (גבייה).

<נעה בן שבת: קודם אמרנו שכאשר אנחנו גובים עיצומים כספיים, הם נגבים לפי חוק המרכז לגביית קנסות אבל האגרות לפי חוק זה נגבות לפי פקודת המסים (גבייה).

<נעה בן שבת: למעט הגבייה לפי סעיף 245, אלה אותן אגרות שנגבות למשרד הבריאות בפיקוח הווטרינרי.

<ענת מימון: 245(ג).

<נעה בן שבת: 331.

<נעה בן שבת: אי תחולה פרק זה והתקנות לפיו לא יחולו על ייצור מזון, ייבואו, ייצואו או מכירתו, אם עושה זאת אדם לצרכיו המשפחתיים או הפרטיים, למעט ההגבלה על ייבוא כאמור בסעיף 81.

<נעה בן שבת: הסעיף מבהיר את העיקרון שאין תחולה על פעילות שעושה אדם לצרכיו הפרטיים או המשפחתיים.

<נעה בן שבת: הסברנו שאני מתפרנס לצרכי משפחתי אלא ממש מה שאני עושה – חלוקת מזון, הכנת מזון – בחוק המשפחה.

<נעה בן שבת: 332.

<נעה בן שבת: תחולה על המדינה פרק זה חל על המדינה.

<נעה בן שבת: כבר עסקנו בסעיף 333 אבל היה בו איזשהו עניין ואנחנו רוצים לקרוא את הנוסח המתוקן.

<נעה בן שבת: 333.

<נעה בן שבת: תחולה על מערכת הביטחון בלי לגרוע מהוראות סעיף 332, רשאי השר הממונה, בהסכמת השר, להורות בנוהל על התאמות ביישום הוראות פרק זה על גוף ביטחוני.

<נעה בן שבת: על אף האמור בסעיף קטן (א), הוראות סעיפים 236 עד 240, 274 עד 282 – הכוונה להוראות שנמצאות בסימן ט' ובסימן משנה ב' לתת סימן ה' שבפרק ח' לגבי הפיקוח הווטרינרי - לא יחולו לגבי מזון המיוצר, מסופק או מוגש בגוף ביטחוני וגוף ביטחוני יקבע הוראות בדבר פיקוח ואכיפה בגוף הביטחוני.

<נעה בן שבת: ואולם השר הממונה, בהסכמת השר, רשאי לקבוע, בצו, כי הוראות סעיפים אלה, כולן או חלקן, יחולו על גוף מהגופים הביטחוניים, ככל שייקבע כאמור.

<נעה בן שבת: אנחנו אומרים שלא יהיו מפקחים של שירות המזון או כל הגורמים האחרים שמפקחים שייכנסו לעשות פיקוח בגוף ביטחוני.

<נעה בן שבת: גוף ביטחוני יקבע הוראות בדבר האכיפה אצלו.

<נעה בן שבת: השר יכול לקבוע שלגבי גופים ביטחוניים מסוימים בכל זאת תהיה אכיפה.

אלי אלאלוף: למה גוף ביטחוני ביחיד ולא ברבים?

<נעה בן שבת: כי יש לנו אחר כך הגדרה של גוף ביטחוני והיא כוללת כמה גופים ביטחוניים.

אלי אלאלוף: כל הגופים?

<נעה בן שבת: כן.

<נעה בן שבת: כל הגופים הרלוונטיים.

<נעה בן שבת: בסעיף קטן (ג) יש עוד תוספת.

<נעה בן שבת: בנוהל כאמור בסעיף קטן (א) – בנוהל שקובע הוראות כל הפרק הזה לגבי גופים ביטחוניים - ייקבעו, בין השאר, דרך הטיפול במקרים שבהם התעורר חשד לביצוע עבירה על הוראות פרק זה ואופן הדיווח על עבירה כאמור לגורם המוסמך על פי דין לנהל חקירות ביחס לגוף הביטחוני.

<נעה בן שבת: בנוהל תהיה הוראה מיוחדת איך בודקים, איך מטפלים במצב של חשד, איך חוקרים אותו וכולי.

<נעה בן שבת: כל ההוראות האלה יהיו קבועות באותו נוהל.

<נעה בן שבת: גוף ביטחוני ימסור למנהל שירות המזון דיווח על אירוע בריאותי חמור הקשור במזון בכפוף לכללי אבחת מידע, בהתאם להוראות שבנוהל שקיבע השר, בהסכמת השר הממונה.

<נעה בן שבת: בסעיף זה - "גוף ביטחוני" – אחד מהגופים המנויים בהגדרה "מערכת הביטחון".

<נעה בן שבת: "השר הממונה" ו"מערכת הביטחון" – כהגדרתם בחוק הגנת הסביבה (סמכויות פיקוח ואכיפה), התשע"א-2011.

<נעה בן שבת: שם מנויים כל הגופים הרלוונטיים.

אלי אלאלוף: והמשרדים המתאימים.

<נעה בן שבת: המשרדים המתאימים וכל הגופים.

<זמר בלונדהיים: השר הממונה על הגוף.

<זמר בלונדהיים: כן.

<נעה בן שבת: הייתה כאן המקבילה של אלי בצבא והיא הסבירה שהיא מפקחת.

<זמר בלונדהיים: יש להם מנגנון פיקוח פנימי מפוקח שהוא בעצם ההצדקה להסדר כזה.

אלי אלאלוף: הם הופיעו בפני הוועדה ואמרו את זה.

<נעה בן שבת: 334.

<נעה בן שבת: תחילה והוראות מעב תחילתו של פרק זה – צריך להחזיר את המלים למעט האמור בסעיף קטן (ב) - בתום שנה מיום פרסומו ברשומות (להלן – יום התחילה) ואולם – המשמעות היא שהתחילה באופן כללי היא בתוך שנה מיום הפרסום.

<נעה בן שבת: כאן הייתה הודעה של השרים שהתחילה תהיה בתוך פרק זמן שהוא קצר משנה, בתוך שישה חודשים.

<נעה בן שבת: השאלה מה הוועדה מחליטה.

<נעה בן שבת: בסופו של דבר הסמכות היא סמכות של הוועדה והיא זאת שצריכה להחליט בנושא.

אלי אלאלוף: חברים, אפשר לקבל תגובות משרד הבריאות?

אלי אלאלוף: השר שלך נתן הוראה להיות מוכנים תוך שישה חודשים.

אלי אלאלוף: מה אתה אומר?

<אלי גורדון: אני אמרתי כבר ביום חמישי.

אלי אלאלוף: אני רוצה את זה לפרוטוקול.

<אלי גורדון: אנחנו כן נעשה מאמץ להתכנס ללוחות זמנים שנקבעו.

אלי אלאלוף: ברשותך, אני אציע.

אלי אלאלוף: אנחנו נעשה הכול לשישה חודשים ואם לא, תבואו לבקש אישור להאריך את התקופה.

<נעה בן שבת: המשמעות היא שתחילתו של החוק הזה שישה חודשים מיום פרסומו.

<זמר בלונדהיים: השר רשאי בצו לדחות בחצי שנה נוספת באישור הוועדה.

<נעה בן שבת: אנחנו לא עושים הוראות דחייה כי המשמעות היא שאין ודאות לגבי מועד התחילה.

<נעה בן שבת: מועד התחילה של חוק הוא נושא שהוא בסמכות הכנסת.

אלי אלאלוף: התקופה של היישום, במקום שישה חודשים, יכול להיות עד שנה.

אלי אלאלוף: אני לא נוגע בתחילה.

אלי אלאלוף: תחילה זה חד משמעי.

אלי אלאלוף: הכנסת תקבע.

אלי אלאלוף: התחילה, שישה חודשים.

אלי אלאלוף: אם רואים שזה לא הולך, השר רשאי לבוא ולבקש הארכה.

<זמר בלונדהיים: אפשר לומר ובלבד שצו כאמור יאושר עד שלושה חודשים לפני מועד התחילה ואז זה לא יהיה שבוע לפני ואתה פתאום מוצא את עצמך עם חוק כזה.

<נעה בן שבת: אדוני, אנחנו נבדוק אם יש תקדימים שאפשר להסתמך עליהם, אבל לפי מיטב הבנתי זה לא נכון להשאיר את מועד התחילה שהכנסת מאפשרת לשרים לקבוע את מועדי התחילה בחקיקת משנה.

אלי אלאלוף: אמרתי שבמועד התחילה לא נוגעים.

<זמר בלונדהיים: גם כשזה באישור ועדה ותחום בזמן לעוד חצי שנה נוספת?

<זמר בלונדהיים: כלומר, לא הייתי משאיר את זה פתוח לחלוטין אבל כשהכנסת בעצם תוחמת את שיקול הדעת ואומרת באישור ועדה?

<זמר בלונדהיים: נבדוק את זה.

<זמר בלונדהיים: יש לי איזה זיכרון שיש תקדים לזה.

<נעה בן שבת: אפשר להביא הצעת חוק ולהודיע על הארכה.

<נעה בן שבת: לעשות תיקון של מועד התחילה אבל בהצעת חוק.

אלי אלאלוף: אבל את מועד התחילה אנחנו לא מתקנים עכשיו.

אלי אלאלוף: אנחנו אומרים שיש להם שישה חודשים.

אלי אלאלוף: מועד התחילה כפי שייקבע על ידי הכנסת.

אלי אלאלוף: באמצע הדרך רואים שזה לא הולך, מותר להם לבוא ולבקש הארכה.

<נעה בן שבת: הבעיה היא שהכנסת מחוקקת והקביעה מתי ייכנס החוק הזה לתוקף, מתי תיכנס ההוראה לתוקף, היא תלויה בגורם אחר.

<נעה בן שבת: המצב הזה הוא בעייתי.

אלי אלאלוף: למה היא תלויה בגורם אחר?

<נעה בן שבת: כי השר מחליט שהוא מאריך את זה.

<נעה בן שבת: שהוא דוחה את זה בחצי שנה.

אלי אלאלוף: מאריך, זה לא במקום ההתחלה.

אלי אלאלוף: הכנסת סוברנית לקבוע את ההתחלה ואלה שישה חודשים.

אלי אלאלוף: אם לא הולך, היא רוצה שתהיה סמכות לוועדה והוועדה תאשר עוד שישה חודשים.

<נעה בן שבת: אדוני, אני מציעה, אם אפשר בבקשה לבקש שנחזור בסעיף הזה להוראה הזאת של השנה.

אלי אלאלוף: תבדקו את האפשרות הזאת.

<נעה בן שבת: מבחינתנו זה דבר שהוא בלתי אפשרי אבל אנחנו נבקש לבדוק.

אלי אלאלוף: מבחינת הנהלים?

<נעה בן שבת: מבחינת איך שהחקיקה מתנהלת.

<נעה בן שבת: הכנסת היא זאת שקובעת את מועדי התחילה של החוק.

אלי אלאלוף: אני לא מתווכח.

אלי אלאלוף: אנחנו אומרים אותו הדבר.

אלי אלאלוף: אני לא מתווכח.

אלי אלאלוף: גם לגבי הסיום אני לא מתווכח.

אלי אלאלוף: זאת הזדמנות להזמין את השר לדווח למה זה לא קרה וכולי ולהאריך את התקופה.

<נעה בן שבת: אבל אדוני, יכול להיות שזה יהפוך דבר חקיקה של הכנסת לאות מתה, לעוד שישה חודשים.

<נעה בן שבת: אתם התכוונתם שזה ייכנס לתוקף עוד שישה חודשים והשר מחליט שזה לא ייכנס לתוקף תוך שישה חודשים וזה משאיר את ההחלטה בידי השרים ולא בידי הכנסת שהיא זאת שמחליטה.

<זמר בלונדהיים: אני חייב להגיד שלא בדיוק הבנתי.

<זמר בלונדהיים: אם זה באישור ועדה, איך זה משאיר את ההחלטה בידי השרים?

<ענת מימון: השר יוזם את ההארכה.

<זמר בלונדהיים: אין בעיה, אבל הכנסת תחמה את זה.

<זמר בלונדהיים: היא תחמה, אפשרה ואמרה לו לבוא אליה.

<זמר בלונדהיים: לכן, אם הוא בא אלי ואני לא מאשר את זה, זה לא יהיה.

<זמר בלונדהיים: כלומר, זה לא השר לבד יחליט פתאום עכשיו שזה נדחה בשנה.

<זמר בלונדהיים: אם יושב ראש הוועדה לא יאשר, הוא לא יאשר ויום התחילה יישאר כמו שהוא.

<נעה בן שבת: יש כאן גורם נוסף שהוא מביא בחשבון, את אישור הוועדה.

<זמר בלונדהיים: בוודאי.

<זמר בלונדהיים: את זה הוא אמר מראש.

<זמר בלונדהיים: הוא אמר שיבוא אליו ויקבל אישור.

אלי אלאלוף: אמרתי מראש.

אלי אלאלוף: זאת הזדמנות שהוא יבוא לכאן.

<זמר בלונדהיים: השר לבד, אני מסכים שזה לא אפשרי.

אלי אלאלוף: אם תרגישו יותר נוח לבדוק, תעשו את הבדיקה.

<נעה בן שבת: אדוני, יכול להיות שאחרי בדיקה נחזור עם אותה עמדה.

אלי אלאלוף: אם לא תהיה ברירה, לא תהיה ברירה.

אלי אלאלוף: אני יודע להיות ממושמע.

<ענת מימון: חצי שנה ואפשרות הארכה בחצי שנה נוספת?

<זמר בלונדהיים: באישור ועדה.

אלי אלאלוף: באישור ועדה.

<זמר בלונדהיים: חצי שנה נוספת.

<זמר בלונדהיים: אין כוונה לאף אחד להאריך את זה ביותר משנה.

<זמר בלונדהיים: זה היה המועד המקורי.

<זמר בלונדהיים: אם זה נופל, זה אומר שהחוק נכנס לתוקף ופשוט אין אפשרות לדחות.

<זמר בלונדהיים: זה לא פוגע בכם.

<אבשלום דולב: יכול להיות שהתקנות לא אושרו והתקנות צריכות להיות בוועדה והוועדה לא התכנסה.

<זמר בלונדהיים: אנחנו חושבים אופטימי.

<זאב שמואל פרידמן: זמר, במקרה של הארכה, אתה צריך לפחות למסור הודעה מראש.

<זמר בלונדהיים: אני מסכים.

<זמר בלונדהיים: אמרתי מראש.

אלי אלאלוף: בואו נשאיר את כל ההיבטים האלה.

<זמר בלונדהיים: נבדוק את זה ברמה העקרונית ואז נעשה בדיקה של ההסדר.

אלי אלאלוף: תבדקו ותחזרו.

אלי אלאלוף: מה שתסכמו, יהיה מקובל עלינו.

<נעה בן שבת: סעיף קטן (ב)(1), (2) ו-(3) הוכנסו וכולם נוגעים לנושא של פרק הפיקוח הווטרינרי ואני מציעה שנדלג עליהם.

<נעה בן שבת: על אף האמור בסעיף קטן (א) -

<נעה בן שבת: הוראות סעיף 37, לעניין ייחוס סגולה של חיזוק הגוף או אחד מאיבריו או מערכותיו, יחולו מתום שישה חודשים מיום התחילה.

<רוית ארבל: זה כבר לא סעיף 37.

<רוית ארבל: סעיף 37 זה פג תוקף, אם אני זוכרת נכון.

<נעה בן שבת: נכון.

<נעה בן שבת: את צודקת.

<נעה בן שבת: סעיף 38.

<רז הילמן: אלי, בחצי שנה אתם תספיקו לעשות את התקנות?

אלי אלאלוף: אני מציע שלא תכבידו יותר מדי על אלי גם בתשובות.

אלי אלאלוף: ברור שהוא יצטרך להקים צוותי משנה וכולי.

אלי אלאלוף: קח לך מהנדס תעשייה וניהול ותן לו את כל המשימות.

<אלי גורדון: אם יורשה לי.

<אלי גורדון: אם המתווה יהיה של חצי שנה, לאורך כל הדרך, כל מיני תאריכי יעד שנקבעו בחוק עצמו, דוגמת תקנות לאיסור ייחוס סגולות תוך 18 חודשים מיום הפרסום, יתכן מאוד שנצטרך לתעדף אותן.

<אלי גורדון: ברגע שתהיה החלטה, אנחנו נעשה.

<רז הילמן: אני מציע, כדי לפשט את זה, לכתוב שהסעיף שמתייחס לחיזוק ייכנס לתוקף עת ייכנסו לתוקף התקנות שאמורות להסדיר את הנושא הזה.

<אלי גורדון: שמענו את ההצעה שלך ואנחנו גם יודעים מה המטרה שלה.

אלי אלאלוף: אתה מרמז על כך שאין כאן כנות?

<רז הילמן: לא.

<רז הילמן: הוא לא רומז לזה.

<רז הילמן: הוא רומז לכך שאני רוצה שהתקנות האלה כבר יקרו.

<רז הילמן: זה הכול.

אלי אלאלוף: אני מאוד מאמין בדברים של רז.

אלי אלאלוף: שלא יהיו ספקות.

<אלי גורדון: אתה מדבר על החיזוק?

<אלי גורדון: יש איסור ופטור עד להתקנת התקנות.

<אלי גורדון: לכן אמרתי שאני לא רוצה כרגע פרטני.

אלי אלאלוף: אמרת שמחר תביא לנו את זה.

<אלי גורדון: כן.

<אלי גורדון: נחליט אם אלה שישה חודשים או שנה - בהתאם לזה נשנה את כל המועדים.

<זמר בלונדהיים: כדי לא לחזור לזה, אפשר לומר 18 חודשים מיום הפרסום ואז זה לא משנה למועד התחולה כי בכל מקרה שנה וחצי וסיימנו את הסעיף ולא צריך לחזור אליו.

<נופר טל: ממועד הפרסום, זה מצוין.

אלי אלאלוף: מקובל?

אלי אלאלוף: אלי, זה מקובל?

<אלי גורדון: אין בעיה.

<נעה בן שבת: הוראות סימן י"א יחולו ביום תחילתן של תקנות שהותקנו לפי סעיף 294(ב).

<נעה בן שבת: הוראות אותו סימן יחולו על ההפרה שנעשתה במועד תחילתן ואילך.

<זמר בלונדהיים: לקחת את זה משם.

<נעה בן שבת: לקחנו את זה מסעיף 312.

<נעה בן שבת: הסימן הזה הוא סימן העיצומים הכספיים והתקנות שמדובר בהן הן תקנות ההפחתה.

<נופר טל: בסרגל הכרונולוגי, מתי זה הולך לקרות?

<נופר טל: תקנות ההפחתה.

<זמר בלונדהיים: מן הסתם לרגולטור יש אינטרס שיהיו לו סמכויות להטיל עיצומים כספיים.

<זמר בלונדהיים: בלי זה אי אפשר להטיל עיצום כספי.

<נופר טל: אני רוצה לדעת מתי זה ייכנס כדי להיערך.

<נעה בן שבת: אתם מבקשים שעד אז תהיה לכם סמכות להטיל קנסות לפי הפקודה?

<זמר בלונדהיים: כן.

<נעה בן שבת: יש לכם סמכות כי הפקודה תהיה מוחלפת רק אז.

<זמר בלונדהיים: זה בעצם אומר שהסעיף הפלילי בפקודה - - -

<ענת מימון: לא בהכרח יהיה במועד שהפקודה עדיין תהיה בתוקף.

<זמר בלונדהיים: אין בעיה בהוראת התחולה להחיות את זה.

<זמר בלונדהיים: אנחנו אומרים שסעיף העונשין בפקודה ימשיך לחול עד להתקנת התקנות.

<נעה בן שבת: זה דבר מאוד משמעותי שצריך לומר.

<נעה בן שבת: אנחנו עשינו הוראות לגבי עיצום כספי ועכשיו אתם מדברים בעונשין.

<נעה בן שבת: לא דחינו את תחולתו של פרק העונשין.

<נעה בן שבת: אתם מדברים עכשיו על קנסות שהם קנסות מינהליים.

<זמר בלונדהיים: נבדוק איך לעשות את זה.

<זמר בלונדהיים: הכוונה היא שהאכיפה המינהלית תישאר בתוקף עד שיהיה הסדר אכיפה מינהלי חלופי.

<זמר בלונדהיים: אנחנו נבדוק איך לעשות את זה.

<נעה בן שבת: אני חושבת שצריך יהיה לעשות על העבירות החדשות, להטיל קנסות מינהליים כעבירות מינהליות.

<זמר בלונדהיים: כן.

<נעה בן שבת: אני חושבת שלא צריך הוראה כזאת.

<זמר בלונדהיים: אנחנו נוודא את זה.

<זמר בלונדהיים: בסדר.

<זמר בלונדהיים: יכול להיות אולי לא צריך.

<זמר בלונדהיים: תמונת המראה היא שאנחנו אומרים שעד שייקבעו תקנות הפחתה, הסדר העיצומים לא ייכנס לתוקף היא שעד שהסדר העיצומים ייכנס לתוקף, הקנסות המינהליים שקיימים היום ימשיכו להיות כדי שלא נישאר בלי אכיפה.

<זמר בלונדהיים: זה מה שאמרנו.

<נעה בן שבת: אני מבקשת שנדלג על הפסקאות הבאות כי זה שייך לפיקוח הווטרינרי.

<נעה בן שבת: רישיון שניתן לפי צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (הסחר במזון, ייצורו והחסנתו), התשכ"א-1960, שהיה תקף ביום התחילה יראוהו כאילו ניתן לפי סעיף 55 לחוק זה, לתקופה של שנתיים ממועד פקיעת הרישיון האמור.

<נעה בן שבת: כאן מדובר על מה שהיום המקדים של רישיון הייצור והוא יהיה תקף לשנתיים מיום פקיעת הרישיון.

<נעה בן שבת: הוראת סעיף 55(א)(3) לא תחול לגבי עבירות אשר בוצעו טרם יום פרסומו של חוק זה (להלן – יום הפרסום) בידי מי שהיה לו רישיון לפי צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (הסחר במזון, ייצורו והחסנתו) התשכ"א-1960, למשך תקופה של עשר שנים לפחות לפני יום הפרסום.

<זמר בלונדהיים: אני אסביר את הסעיף.

<זמר בלונדהיים: הסעיף הזה בעצם בא להגיד שעד היום לא הייתה דרישה שלא יהיה ליצרן עבר פלילי.

<זמר בלונדהיים: אנחנו קובעים עכשיו את העבר הפלילי.

<זמר בלונדהיים: אז לפי חוק חופש העיסוק לפעמים נתקלים בבעיה במישהו שכבר יש לו רישיון יצרן 15 שנים, יש לו בעברו אי שם איזו עבירה פלילית שעוד לא נמחקה ואז בעצם פתאום הוא לא יוכל להיות יותר יצרן.

<זמר בלונדהיים: הרעיון הוא לומר, כדי להגן על מי שעסק בתחום והיה בסדר כמובן כי אחרת היו שוללים לו את הרישיון מסיבות אחרות, מי שעסק בתחום עשר שנים לפחות ולא ראו לנכון לשלול לו את הרישיון, כנראה שאפשר להתעלם מעברו הפלילי ולהמשיך הלאה.

אלי אלאלוף: אני רוצה להבין.

אלי אלאלוף: מישהו שהיה לו עבר פלילי לא יכול להיות יצרן?

<נעה בן שבת: הוא יכול.

<נעה בן שבת: בוודאי שהוא יכול.

<זמר בלונדהיים: הוא יכול.

<זמר בלונדהיים: קודם כל, זה תלוי מאוד איזה עבר פלילי היה לו.

<זמר בלונדהיים: אנחנו מדברים אך ורק על עבירות שקשורות לתחום המזון וכולי.

<זמר בלונדהיים: שנית, יש עבירות נמחקות לפי חוק המרשם וכולי.

<זמר בלונדהיים: בין לבין יש לפעמים קבוצות.

<זמר בלונדהיים: הכוונה היא לא לגרום למישהו שיש לו איזו עבירה לפני 12 שנים ועכשיו פתאום להוציא אותו מהתחום בבת אחת.

<נעה בן שבת: זה הכול שיקול דעת של נותן הרישיון לדעת לפי המהות של העבירה, הנסיבות שלה, החומרה שלה וכולי.

<נעה בן שבת: אני חושבת שעדיף לומר למשך תקופה של עשר שנים ולא למשך תקופה של עשר שנים לפחות לפני יום הפרסום.

<זמר בלונדהיים: זה מה שכתוב.

<נעה בן שבת: מי שהיה רשום בשירות המזון הארצי כיבואן, ערב יום התחילה, יראו אותו כאילו נרשם לפי סעיף 140.

<נעה בן שבת: ההוראה הזאת לא מוגבלת בזמן.

<נעה בן שבת: אנחנו רואים אותו מכאן ואילך כאילו הוא רשום כיבואן.

<זמר בלונדהיים: כן.

<זמר בלונדהיים: זה לא טוב.

<זמר בלונדהיים: צריך להוסיף כאן לתקופה של.

<זמר בלונדהיים: אנחנו נשלים ונחזור.

<נעה בן שבת: מזון רגיש שערב יום התחילה היה מנוי ברשימת המזונות הרגישים שמתפרסמת באתר האינטרנט, יראו אותו כאילו הוכרז שהוא מזון רגיש לפי סעיף 86, וזאת לתקופה של שלוש שנים מיום התחילה או עד שהוכרז מחדש כמזון רגיש בהתאם לסעיף האמור, לפי המוקדם.

<נעה בן שבת: דובר בוועדה כמה פעמים על כך שהרשימה של המזונות הרגישים תעודכן רק בתום שלוש שנים.

<נעה בן שבת: זאת ההוראה עליה דיברו.

<נעה בן שבת: אפשר כמובן לעדכן אותה גם לפני חלוף שלוש שנים אבל לפחות לתקופה של שלוש שנים.

<רז הילמן: זאת אחת הנקודות המאוד מהותיות מבחינתנו.

<רז הילמן: דיברנו באריכות גם אני וגם נציגים אחרים שהופיעו בפני הוועדה על הקשיים שיש ביבוא מזון רגיש לישראל ודיברנו על כך שרשימה של המזונות הרגישים בישראל היא רחבה הרבה יותר מהרשימה של מזונות רגישים שקיימת במקומות אחרים שנבדקו.

<רז הילמן: לחוק הזה הכניסו מנגנון מאוד מאוד מוצלח וכאשר באים להכריז על מזון כמזון רגיש - לפי החוק הזה, כאשר בעתיד יבואו להכריז על מזון כמזון רגיש - יבחנו הרבה מאוד דברים ובין היתר יבחנו מה מקובל במקומות אחרים בעולם.

<רז הילמן: אבל ברירת המחדל היא שקודם כל, כל הרשימה המאוד רחבה שקיימת היום, נשארת ונשארת אתנו לפי הנוסח של הסעיף שכרגע הקראתם לתקופה של בין שלוש וחצי לארבע שנים ממועד הפרסום ברשומות של החוק הזה, שזה המון המון זמן.

<רז הילמן: אנחנו מאוד מבקשים מהוועדה לצמצם את התקופה הזאת לתקופה קצרה יותר.

<רז הילמן: חבל שתקופה כל כך ארוכה תישאר בלי שאפילו בוחנים.

<רז הילמן: אני לא אומר שחייבים בתום התקופה לשנות את הרשימה, אבל לבחון אותה לפי הקריטריונים המקובלים במדינות מפותחות בעולם, זה צריך להיעשות הרבה יותר מוקדם מארבע שנים מהיום.

<זאב שמואל פרידמן: אדוני היושב ראש, לוח הזמנים שנקבע כאן בתוך הסעיף הזה איננו שולל את הסמכות של המנהל להסיר מתוך הרשימה באותם מקומות שהוא מוצא לנכון והוא מצווה לפעול בסבירות ובהגיון לכל אורך פעולתו, כי זה תפקידו של הרגולטור.

<זאב שמואל פרידמן: לכן לבוא ולכפות עליו לעשות בדיקות ולעשות בצורה כזאת, זה לא ראוי.

<זאב שמואל פרידמן: אנחנו כן נותנים אמון במנהל ואנחנו סבורים שהוא עושה את מלאכתו כמו שצריך להיות ולכן אני לא חושב שצריך להשאיר את הסעיף כפי שהוא.

<רז הילמן: לא ראו לבקש ממנו לבחון את עצמו מול העולם.

<זאב שמואל פרידמן: לוח הזמנים אומר שאותה הכרזה שהייתה קודם נמשכת במשך שלוש שנים נוספות.

<זאב שמואל פרידמן: בתוך התקופה הזאת עדיין המנהל רשאי להוריד משם את מה שהוא חושב שצריך להוריד.

<זאב שמואל פרידמן: בתום שלוש שנים הוא צריך ליצור את ההכרזה בהתאם לחוק.

<אלי גורדון: תודה לכל המתבטאים לגבי הסעיף.

<אלי גורדון: אני רוצה להסב את תשומת לבו של רז וכלל היבואנים.

<אלי גורדון: משום מה לאורך כל הדרך אני שומע שיש לעדכן את הרשימה כאשר הכוונה היא להקל, להוציא מהרשימה.

<אלי גורדון: במעמד מכובד זה אני רוצה להסב את תשומת לבם של המעירים לעניין הסעיף שזה לאו דווקא רק להוציא מהרשימה מוצר כזה או אחר אלא גם להוסיף לרשימה מוצר הזה או אחר.

<אלי גורדון: אני בהחלט מקבל מה שנאמר וגם זאב ציין זאת.

<אלי גורדון: אין שום מניעה לעדכן רשימה בצורה כזו או אחרת גם עד פרק הזמן הזה.

<אלי גורדון: אם אנחנו נחשוב לנכון לעדכן אותה, אנחנו לא צריכים דד ליין שייקבע בחוק.

<אלי גורדון: דד ליין שנקבע בחוק, הוא נקבע במטרה אחרת, כדי להגיע למצב בו יש רביזיה כללית.

<אלי גורדון: לעניין מוצר כזה או אחר או לעניין קבוצת מוצרים כאלה ואחרים שקיימת ברשימה נכון להיום, ואני מדגיש, גם להרחבה וגם לצמצום הרשימה, המנגנונים קיימים והם יהיו.

<אלי גורדון: בנוסף, אני רוצה לציין את העובדה שכדי שבכל זאת יהיה מענה לצרכים נקודתיים כאלו ואחרים שיהיו, אנחנו הוספנו – אני לא זוכר אם זה הוקרא – שני סעיפים שמאפשרים מצד אחד ברמת התקנות של מזון רגיש לשר להתקין תקנות לעניין יבוא מזון וקביעת מסמכים המעידים על קשר בין יצרן ויבואן.

<זמר בלונדהיים: עדיין לא הקראנו.

<אלי גורדון: נושא שני.

<אלי גורדון: דיברנו כאן על עניין של GIP, תנאי ייבוא נאותים וגם לעניין זה השר יהיה רשאי להתקין תקנות בעתיד שיאפשרו ייבוא בתנאי ייבוא נאותים וכך הלאה.

<אלי גורדון: כל הדברים האלה ייעשו בפרקי זמן כאלה ואחרים.

<אלי גורדון: לכן ברמה כוללת ניתן מענה לצרכים של יבואן שמתקשה לייבא היום מוצרי מזון, על אף שאני באופן אישי יכול לחלוק על הטענה שהיום יבואן מזון רגיש מתקשה לייבא מזון.

<רז הילמן: אם תשווה אותו ליבואן מזון לאירופה.

<אלי גורדון: אם תשווה אותו ליבואן מזון למדינה אחרת, יהיה עוד יותר או קשה או קל.

אלי אלאלוף: רז, כאן אנחנו לא מדברים על מה שיש ברשימה על תוספת.

אלי אלאלוף: אנחנו מדברים על הוצאה מהרשימה.

אלי אלאלוף: אם יש רשימה של מוצר כלשהו שהיום ברשימה וליבואן יש ידע שבמקום אחר זה יצא מהרשימה של המזון הרגיש וכולי, אני חושב שזכותכם לפנות לממונה ולבקש ממנו לבדוק שוב את העניין הזה.

אלי אלאלוף: אני רק רוצה לשמוע למה אצלנו יש יותר רשימות.

אלי אלאלוף: הרשימה יותר גדולה במוצרים רגישים מאשר ב-OECD למשל.

אלי אלאלוף: שלום לחבר הכנסת אברהם נגוסה.

<אלי גורדון: גם ב-OECD למיטב ידיעתי כולל מדינות ששיטת הפיקוח על המזון המיובא היא שונה לגמרי.

<אלי גורדון: חשוב לציין שמזון רגיש, יותר נכון רגישות המזון נקבעת, לפחות אצלנו, לפי שיקולים וסכנות שקיימות עם אותו מזון.

<אלי גורדון: אחת הדוגמאות שהביאו לכאן היא למה מים מינרלים באף מדינה לא הוגדרו כמזון רגיש ו רק במדינת ישראל זה מזון רגיש.

<רז הילמן: משקה סויה.

<אלי גורדון: ואם אני אביא לך דוגמה הרבה יותר טובה כמו מוצר חלב?

<אלי גורדון: זה מזון רגיש, נכון?

<אלי גורדון: למה אתה לא מערער על כך שמוצר חלב הוא מזון רגיש?

<אלי גורדון: כי באירופה הוא מוגדר כמזון רגיש?

<רז הילמן: כן.

<אלי גורדון: או כי הוא מוגדר בארצות הברית כמזון רגיש?

<אלי גורדון: חברים, אנחנו שוכחים שבסופו של דבר בוועדה הזאת אנחנו נצטרך לתת גם אחר כך מענה לתוצרי פיקוח וגם לכשלים.

<אלי גורדון: לכן אמרתי יותר מפעם אחת שאנחנו נכנסים לרפורמה שיש לה השלכות רוחב בהשוואה למה שנעשה עד היום.

<אלי גורדון: לעבור לרפורמות בצורה מידתית ונכונה, זאת הגישה שלנו.

<אלי גורדון: אנחנו מאפשרים כרגע את המנגנון של פיקוח על ייבוא מזון רגיל בצורה שונה.

<אלי גורדון: אמרנו שיש מנגנון נוסף שיאפשר בדיוק כפי שאדוני היושב ראש התייחס לבקשות פרטניות לגבי מוצר פרטני כזה או אחר שאפשר להעביר בקשה, לעשות ניהול סיכונים ובהתאם לתת מענה.

<אלי גורדון: שוב, דוגמה של מים מינרלים.

<אלי גורדון: מבחינתנו, מכיוון שעל אף כל הבקשות הזרות ופרסומים של משרד הבריאות שאומר ומציע שמים מינרלים יש להרתיח בהכנת מזון לתינוקות, במדינת ישראל יש דפוס התנהגות שאני לא בטוח עד כמה הוא מתקיים עדיין ועד כמה אנחנו משפיעים על הציבור מבחינת האזהרות.

<אלי גורדון: אבל שימוש במזון לתינוקות לצורך הדוגמה הוא לא להרתיח וזאת הסגולה של מים מינרלים.

<אלי גורדון: אם אתה רוצה שאני אנהל כאן ניהול סיכונים, אני אנהל אותם.

<אלי גורדון: אם אלה מים מינרלים, אלה מים שלא עוברים שום טיפול.

<אלי גורדון: בכל בקבוק של מים מינרלים יכולים להיות חיידקים ואין מה לעשות, הם חלק מהטבע.

<אלי גורדון: משמעות הדבר היא להוציא מזון רגיש מסוג זה.

אלי אלאלוף: אני חייב ללכת לשר האוצר על פי קריאתו הדחופה ולכן חבר הכנסת נגוסה ימלא את מקומי עד שאחזור.

אלי אלאלוף: אני מציע שבינתיים בסעיף הזה לא נעשה שינוי.

אלי אלאלוף: נשאיר אותו כפי שהוא ונמשיך.

אלי אלאלוף: תודה, אברהם.

אלי אלאלוף: (היו"ר אברהם נגוסה)

<נעה בן שבת: אדוני, אנחנו בסעיף של הוראת המעבר של כל הפרק הארוך הזה.

<נעה בן שבת: אנחנו רוצים לקבוע לגבי כל מיני הסדרים שקיימים כבר היום, לקבוע מה יקרה אתם או מה קורה אתם כדי להמשיך רציפות בין ההוראות הקודמות, הוראות פקודת בריאות הציבור, והוראות החקיקה האחרת הקיימת היום, לבין ההוראות שיחולו לפי הוראות החוק החדש.

<נעה בן שבת: הנחיות והוראות נוהל של שירות המזון הקובעות דרישות לבטיחות ולאיכות מזון, ובכלל זה לעניין מזון חדש, שפורסמו באתר האינטרנט ערב יום התחילה, ימשיכו לחול וינהגו לפיהן ויראו אותן כמנויות בתקנות לפי פסקה (1) להגדרה "חקיקת המזון" שבסעיף 2, עד שייקבעו הוראות שיחליפו אותן לפי פרק זה.

<נעה בן שבת: בהגדרת חקיקת המזון שבסעיף 2, יש רשימה של חוקים, תקנות והוראות, גם הוראות של המנהל שנחשבות חקיקת המזון והן מחייבות את היצרנים ואת כל העוסקים במזון ועל פיהן צריך לנהוג.

<נעה בן שבת: כאן אומרים שיראו את התקנות האלה כאילו הן מנויות בפסקה (2) וזאת פיקציה שנוצרת לתקופה הזאת עד שייקבעו הוראות אחרות שיחליפו לפי פרק זה.

<רוית ארבל: הסעיף הזה, אין לו מועד תפוגה.

<רוית ארבל: זאת אומרת, עד שייקבעו תקנות וכל עוד לא נקבעה תקנה מקבילה.

<רוית ארבל: אחד הדברים החשובים ביותר שהושגו בחוק הזה, אני חושבת מבחינת כל מי שיושב מסביב לשולחן הזה, זה שנעשה ניסיון, גם אם לא מלא, להגדיר מהי חקיקת מזון.

<רוית ארבל: לקחת את כל אותן הוראות והנחיות ולהגיד שהן לא חלק מחקיקת המזון, חקיקת המזון היא תקנות, חקיקת המזון היא צווים, היא תקנים רשמיים, היא חקיקה שנקבעה במפורש רשימה סגורה ולא זאת אף זאת, בעקבות בקשה שלנו גם הוגדרה רשימה של ארבע הוראות ספציפיות בחקיקת המזון ואלה המקרים היחידים שהוראות של שירות המזון יהיו חלק מחקיקת המזון.

<רוית ארבל: עכשיו אנחנו בדלת האחורית באיזה סעיף שונות, בסעיף קטן (ח), פותחים את כל הרשימה לרווחה ולא השגנו כלום ולא עשינו שום דבר.

<רוית ארבל: היו על זה דיונים ארוכים.

<זמר בלונדהיים: את תמיד מקצינה.

<זמר בלונדהיים: להגיד לא עשינו שום דבר, הם רשאים היום להמשיך עם זה.

<זמר בלונדהיים: הם לא רשאים.

<זמר בלונדהיים: אנחנו מדברים על דברים שהיו בתוקף ערב יום התחילה.

<רוית ארבל: אבל אתה מחייב אותי או לא מחייב אותי?

<זמר בלונדהיים: ברור שזה מחייב אותך וזה חייב אותך כמו שזה מחייב אותך היום.

<זמר בלונדהיים: אבל המעבר כאן למשרד הבריאות הוא מעבר משמעותי, הוא דורש הכנות בשלל דברים, יש כאן עשרות סטים של תקנות ומבחינתם לא יהיה אחראי לתחום את הדבר הזה.

<נעה בן שבת: השאלה אם אי אפשר לקבוע מועד בו זה יפוג או באמת איזושהי תוספת או איזושהי רשימה שתהיה רשימה מחייבת.

<זמר בלונדהיים: של ההוראות?

<קריאה: כן.

<זמר בלונדהיים: הרשימה היא לא הבעיה.

<זמר בלונדהיים: אם הבעיה היא רשימה, לא בעיה לייצר.

<זמר בלונדהיים: הרי הטענה שלהם היא לא בעיית שקיפות.

<זמר בלונדהיים: זה לא שהיא לא יודעת היום מה ההנחיות.

<זמר בלונדהיים: הם קובלים על עצם זה שדברים יוסדרו בהנחיות ובסדר, משרד הבריאות מקבל את הביקורת ומוכן לעתיד להתחיל להסדיר את זה בתקנות.

<זמר בלונדהיים: זה לא שהם אומרים אנחנו לא יודעים מה ההנחיות האלה, הן סודיות ומשרד הבריאות לא מפרסם.

<זמר בלונדהיים: אם הבעיה היא רק הרשימה, נדאג לרשימה.

<נעה בן שבת: הבעיה היא בעיה כפולה.

<נעה בן שבת: אנחנו אפילו לא יודעים מה ההוראות וההנחיות.

<זמר בלונדהיים: נוכל להביא רשימה.

<נעה בן שבת: מי שלא מכיר, לא יודע מה ההוראות וההנחיות בהן מדובר ואז גם קשה להעריך מה המשמעות של הדבר.

<זמר בלונדהיים: הרבה.

<נעה בן שבת: אני חושבת שגם הכיוון שהצבעת עליו, הוא הכיוון.

<רוית ארבל: יש גם בעיה של חוקיות.

<רוית ארבל: לא ניתן לקבוע נורמה מחייבת בהוראות.

<זמר בלונדהיים: בעיית החוקיות נפתרת כאן כי אנחנו בחקיקה ראשית קובעים את זה.

<רוית ארבל: זאת בעיה עוד יותר גדולה כי לא עברנו כאן תהליך חקיקה ואישור להכניס בדלת האחורית.

<זמר בלונדהיים: היושב ראש לא כאן.

<זמר בלונדהיים: אני בוודאי לא מסכים עם זה.

<רוברט סגל: רק להבהיר.

<רוברט סגל: מה שזמר אמר בסוף, אני לא יודע אם המשמעות מספיק ברורה או אם כולם שמעו.

<רוברט סגל: יש שנים דיונים על החוקיות של כל ההנחיות, על הקווים המנחים, על ההוראות ועל הנהלים, כל המלים האלה וכותרות האלה שמפורסמות באתר האינטרנט של משרד הבריאות או לא מפורסמות שם למרות שהרוב כן מפורסמות.

<רוברט סגל: מה שנעשה עכשיו זה להכשיר, לא רק להכניס אותם אלא גם להכשיר אותם בחוק ראשי ופתאום להפוך את כל ההוראות והקווים המנחים וכל הדברים הלא ברורים האלה מבחינה חוקית לחוקיים בחוק ראשי.

<רוברט סגל: אנחנו קובלים גם על זה.

<זמר בלונדהיים: אין לנו דרך אחרת לעשות את הרפורמה.

<זמר בלונדהיים: לכן זה למשל לא מופלל.

<נעה בן שבת: אנחנו רוצים להציע שכן ייקבע איזשהו תווך זמן בו צריך לקבוע תקנות לפי ההוראות שקבועות ולא להשאיר את ההוראות האלה כפי שהן.

<אלי גורדון: יש לנו קושי לקבל את הבקשה לתחום את תקפות ההנחיות והקווים המנחים מבחינת הזמן ולקבוע איזה שהם לוחות זמנים.

<אלי גורדון: הנחיות בחלקן נועדו לתת מענה למצב בו יש צורך בהן מצד אחד ולהתקנת תקנות.

<אלי גורדון: הדבר נמשך הרבה זמן ולא תמיד תקנות קיימות בעולם.

<אלי גורדון: יצירת קווים מנחים, לצורך הדוגמה מתכות כבדות, מאפשרות את הגמישות מצד אחד של יישום רצון שלנו מבחינת החשיבה והחשיבות לבטיחות המוצר, ומצד שני לאפשר להפעיל מנגנון של הערכת סיכון נכון.

<אלי גורדון: עצם הוצאת הסעיף או הגבלה שלו בפרקי זמן כאלה ואחרים, יכול להביא למצב בו אנחנו נתחיל לעשות חקיקות ואז גם הגמישות לה מצפה גם התעשייה וגם היבואנים ומבקשים לאורך כל הדרך, יכולה לרדת לטמיון.

<נעה בן שבת: מה הגמישות?

<נעה בן שבת: הרי אין לך סמכות מכאן ואילך לעשות שינויים בהוראות כאלה.

<נעה בן שבת: אין לך סמכות לעשות הוראות כאלה.

<נעה בן שבת: אני גם לא רואה היכן יתרון הגמישות בהוראות האלה.

<אלי גורדון: אני אסביר.

<רוית ארבל: צריך להבחין בין מה שנקרא גילוי דעת כאשר ההנחיות הן פרקטיקה מיטבית אבל זה לא חלק מחקיקת המזון.

<רוית ארבל: זאת לא נורמה מחייבת.

<רוית ארבל: זאת פרקטיקה מיטבית.

<רוית ארבל: כל מה שתיארת, אתה מתייחס לגילויי דעת כאלה וזה בסדר וזה ימשיך.

<אלי גורדון: לא.

<אלי גורדון: מבחינתי זה לא גילוי דעת.

<אלי גורדון: אם מחר בבוקר קיימות איזה שהן הנחיות שמפקח כן צריך לעשות בדיקה לפיהן ולוודא, מן הראוי שגם מפוקח ידע שזה יעד הבדיקה בצורה כזו או אחרת.

<אלי גורדון: ההנחיות האלה אמורות לתת לכם בין היתר מענה לעניין.

<אלי גורדון: מכיוון שזמננו ממש קצר ומצד אחד אין לנו כרגע איזשהו פתרון אולטימטיבי, שמענו, הבנו ונביא איזשהו דבר.

<זמר בלונדהיים: אנחנו נבדוק.

<זאב פיקובסקי: יש איזו בעייתיות מסוימת ודי רבה בנושא הזה של הנחיות שיימשכו בלי סוף או לאורך זמן כי הן גם לא כתובות בסגנון של תקנות או חקיקה.

<זאב פיקובסקי: ברגע שהן מופיעות כאן, הן הופכות לחוק ואנחנו כתעשייה חשופים.

<זאב פיקובסקי: כל אחד מכיר את התביעות הייצוגיות.

<זאב פיקובסקי: זה הופך אותנו לחשופים עוד יותר כאשר אין כאן דד ליין.

<זמר בלונדהיים: אמרנו שנבדוק את זה.

<זמר בלונדהיים: תנו לנו לבדוק.

<זמר בלונדהיים: הנושא עלה עכשיו, נבדוק אותו.

<זאב פיקובסקי: אני מבין כאשר מפקח מקבל הוראה לבדוק במקום מסוים, הוא מקבל צ'ק ליסט, וזה סיפור אחד.

<זאב פיקובסקי: אבל כאשר מדובר בכמויות מרביות של א' או ב', זה סיפור אחר.

<זאב פיקובסקי: אנחנו יודעים מה קורה בנושא הובלה.

<זאב פיקובסקי: אני לא יודע אם זה ייכנס או לא אבל זה כתוב יחסית בשפה עילגת והערנו על זה.

<זמר בלונדהיים: תנו לנו לבדוק.

<זאב פיקובסקי: אלי, צריך למצוא לזה פתרון.

<אלי גורדון: אמרנו שאנחנו נבדוק ובלי קשר אני רוצה להגיב.

<אלי גורדון: זאב, אני חושב שכל נציגי התעשייה וגם יבואנים יאמרו שהנחיות כאלה לא יוצאות לדרך בלי שהן עוברות התייחסות גם של המפוקחים.

<אלי גורדון: ההנחיות שלנו לא מתפרסמות כל עוד הן לא עברו ולא קיבלנו התייחסות והערות הציבור, כל המנגנון של הערות הציבור.

<אלי גורדון: מבחינתנו ההנחיות האלה עוברות תהליך מאוד מאוד דומה, בהחלט לא אחד לאחד, אבל מאוד מאוד דומה לתהליך של התקנת תקנות.

<אלי גורדון: גם אם הן לא טובות באיזשהו תחום או באיזשהו נושא, אנחנו תמיד יודעים גם להקשיב, גם לקבל הערות וגם לעשות פעולות מתקנות.

אברהם נגוסה: אתם בודקים וחוזרים.

<זמר בלונדהיים: כן.

<נעה בן שבת: אנחנו ממשיכים בסעיף (ט).

<נעה בן שבת: אישורים והחלטות של שירות המזון שניתנו ערב יום התחילה לעניין יבוא מזון ושחרורו מתחנת הסגר, ימשיכו לחול לעניין שלגביו ניתנו, עד לפקיעתם או עד למתן החלטה אחרת.

<נעה בן שבת: חובות יבואן לשמירת מסמכים לפי סימן ד' לא יחולו לעניין מזון שטרם שוחרר מתחנת ההסגר עד יום התחילה.

<זמר בלונדהיים: מזון שהגיע לתחנת ההסגר לפני יום התחילה, לא יחולו לגביו הוראות שמירת המסמכים גם אם הוא שוחרר לאחר יום התחילה כי בעצם הוא הגיע כשאין ליבואן את המסמכים לפי החוק החדש.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת מרגי מחליף אותי.

אברהם נגוסה: (היו"ר יעקב מרגי)

יעקב מרגי: תודה רבה.

<נעה בן שבת: אנחנו אומרים לא יחול לעניין מזון שהגיע לתחנת ההסגר וטרם שוחרר עד יום התחילה.

<נעה בן שבת: הנחיות והוראות נוהל של שירות המזון שפורסמו ערב יום התחילה לעניין ייבוא מזון ושחרורו מתחנת הסגר, ימשיכו לחול וינהגו לפיהן עד שיותקנו תקנות שיחליפו אותן.

<רוית ארבל: אותה הערה לגבי סעיף קטן (ח).

<זמר בלונדהיים: אותה תשובה.

<רוית ארבל: אני גם לא מבינה למה הן לא מאוחדות.

<נעה בן שבת: אני חושבת שכאן מדובר יותר בנהלים, כמו שאמרת גילויי דעת והוראות.

<נעה בן שבת: זה לא ברמת ההנחיות כמו שנאמר.

<נעה בן שבת: גם אם זה כתוב אותו דבר, אני חושבת שהכוונה הייתה אחרת אבל באמת אני מציעה שגם את זה תבדקו.

<נעה בן שבת: (י1) מי שייצא מזון המיועד אך ורק לייצוא ערב תחילת פרק זה, ימסור הצהרת ייצוא ראשונה לפי סעיף 148א לא יאוחר משלושים ימים לפני יום התחילה, או עד תום 15 ימים מיום פרסום נוסח הצהרת ייצוא כאמור באותו סעיף, לפי המאוחר.

<נעה בן שבת: יש חובה למסור הצהרת ייצוא והמטרה הייתה שהצהרת ייצוא ראשונה תימסר סמוך לתחילת חוק זה.

<בועז סיטי: התאחדות התעשיינים.

<בועז סיטי: שאלה.

<בועז סיטי: יש אפשרות, האם מקובל מבחינת

<בועז סיטי: כם להרחיב את האופציה, במקום עד תום 15 ימים מיום הפרסום נוסח הצהרה לשלושים ימים?

<זמר בלונדהיים: אין בעיה.

<נעה בן שבת: על אף האמור בסעיף 175, מי שעסק ערב יום פרסומו של חוק זה בהובלת מזון שנקבע לגביו בחקיקת המזון כי הוא טעון הובלה בטמפרטורה מבוקרת, יראו אותו כאילו קיבל רישיון הובלה לפי סעיף 175 שיעמוד בתוקפו עד תום שלוש שנים מיום התחילה או עד תום חצי שנה ממועד התקנת תקנות לעניין הובלה לפי סעיף 183, לפי המוקדם.

<נעה בן שבת: מאשרים למובילים בטמפרטורה מבוקרת להמשיך לעסוק בזה למרות שינוי משטר הרישוי בנושא הזה.

<נעה בן שבת: אין הוראה כזאת לגבי החסנה כי אין היום רישיון להחסנה?

<נעה בן שבת: אין היום הסדרים כאלה?

<זמר בלונדהיים: היום רישיון החסנה הוא במסגרת רישיון ייצור.

<אלי גורדון: רישיון החסנה רק לבתי קירור וכל שאר המחסנים הם במסגרת רישיון לניהול עסק.

<נעה בן שבת: אתה לא רוצה להתייחס לרישיון החסנה של בתי קירור שגם הוא ימשיך להיות בתוקף?

<זמר בלונדהיים: זה נקרא רישיון קירור.

<אלי גורדון: רישיון יצרן.

<זמר בלונדהיים: הם נכללים בסעיף שלנו לגבי מי שהיה לו רישיון יצרן.

<רז הילמן: לגבי סעיף (יא), אני מציע עד תום שלוש שנים מיום התחילה או עד תום שנה ממועד התקנת התקנות וזה כדי שלא יהיה צוואר בקבוק של הרבה מאוד רכבים שצריכים לעשות רישוי לפי התהליך החדש.

<רז הילמן: במקום חצי שנה, תהיה שנה.

<אלי גורדון: לא הבנתי.

<רז הילמן: סעיף (יא) אומר שמי שטעון הובלה, יש לו היום את ההסדר לזה, זה בתוקף שלוש שנים ממועד התחילה או חצי שנה ממועד פרסום התקנות לפי המוקדם מביניהם.

<רז הילמן: זה אומר שאם התקנות יפורסמו נניח בעוד חצי שנה, אחרי כן תהיה תקופה של עוד שנה כדי לעשות רישוי לכל הרכבים.

יעקב מרגי: יהיה משפך גדול.

יעקב מרגי: זאת כמות גדולה.

<רז הילמן: כמות גדולה של רכבים שיצטרכו רישוי.

<אלי גורדון: אין בעיה.

יעקב מרגי: תפקידו של שלטון הוא להיות נדיב.

<זמר בלונדהיים: נעה, זה צריך להיות ממועד התחילה של התקנות ולא ממועד התקנתן.

יעקב מרגי: בסדר.

<נעה בן שבת: על אף האמור בסעיף 128(ג), עד להתקנת תקנות לפי סעיף 27 יחול סעיף 3 לצו הפיקוח על מצרכים ושירותים (סימון קוד של מזון ארוז מראש), התשמ"ד-1983.

<זמר בלונדהיים: אני לא בטוח שאנחנו צריכים את הסעיף.

<זמר בלונדהיים: אני אבדוק את זה.

<זמר בלונדהיים: אין שום דבר שמבטל את צו הפיקוח, כך שלכן לא בטוח שצריך להגיד משהו כי זה מובן מאליו.

<זמר בלונדהיים: עד שהוא יתקין תקנות, הצו ממשיך לחול והרי לא ביטלנו אותו.

<נעה בן שבת: השאלה אם הוא ברשימה.

<זמר בלונדהיים: אנחנו לא מבטלים אותו.

<זמר בלונדהיים: אנחנו מנתקים זיקה.

<זמר בלונדהיים: אם זה ממשיך, זה ממשיך.

<זמר בלונדהיים: לא בטוח שצריך את זה.

<נעה בן שבת: נכון.

<נעה בן שבת: נמחק את זה.

<זמר בלונדהיים: כן.

<זמר בלונדהיים: זה מיותר.

<נעה בן שבת: מי שערב יום התחילה היה מוסמך למפקח לפי פקודת בריאות הציבור (מזון), או לפי חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים, התשי"ח-1957, יראו אותו כמפקח שהוסמך על ידי השר לפי סעיף 274 לחוק זה, עד תום שלוש שנים מיום התחילה.

<עופר עינב: ארגון הרופאים ברשויות.

<עופר עינב: אתמול כבר דיברנו על סעיף דומה וקבענו שלא יהיו שלוש שנים כי אם הוא הוסמך על פי כל התנאים שאתמול דנו בהם, ההסמכה שלו תקפה ללא הגבלת זמן.

<נעה בן שבת: אתה מדבר על מפקחים חדשים שיגיעו.

<עופר עינב: לא.

<עופר עינב: אני מדבר על המפקחים הקיימים.

<נעה בן שבת: אנחנו מדברים כאן על מפקחים שכבר לפני יום התחילה פיקחו לפי חוק פקודת בריאות הציבור (מזון) בנוסחה הישן או לפי חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים.

<נעה בן שבת: , אתה מדבר על מינויים חדשים שייעשו או שהיו במועצת הלול או אנשים שלפי חיקוקים אחרים פיקחו.

<נעה בן שבת: לכן אני חושבת שזה לא מפריע לך כי אם נניח היה מדובר במפקחים שלך, נותנים להם עוד שלוש שנים, אז מה יכול להיות רע בזה?

<עופר עינב: שבתום אותן שלוש השנים יחליט מאן דהוא שאותם רופאים שעברו את כל המסלול, שירתו את המערכת במשך עשרים שנים ועברו את כל ההכשרות, מישהו יחליט מסיבה כזו או אחרת לבטל את המינוי שלהם.

<נעה בן שבת: השאלה כאן היא שאלה רחבה.

<נעה בן שבת: כאן אפשר לקבוע דרישות וכשירויות לגבי מפקחים בחוק החדש.

<נעה בן שבת: זה חלק מההסדרה בחוק החדש.

<נעה בן שבת: יכול להיות שאנשים שהיו מפקחים בעבר, בתום שלוש השנים האלה אכן יבקשו מהם את הדרישות החדשות והם יצטרכו להיערך בהתאם.

<נעה בן שבת: נכון שמדובר כאן בפגיעה מסוימת בהם, אבל הפגיעה הזאת נעשית לצורך פיקוח על בריאות הציבור וניתנת כאן תקופת מעבר.

<נעה בן שבת: לכן אני חושבת שכן נוצרת כאן איזושהי מידתיות שמאפשרת לאנשים שכל עוד יש פיקוח על הקביעה של תנאי הכשירות, והם ייקבעו בתקנות שהשרים יקבעו, אני חושבת שהפגיעה כאן היא בהחלט מידתית.

<עופר עינב: אני מסכים.

<עופר עינב: שאלתי למה לא להכפיף את זה למה שקבענו כבר אתמול.

<נעה בן שבת: אתה קבעת, אם קבעת, ואני לא יודעת מה קבעת אתמול אבל מה שקבעת אתמול זה לגבי פרק הפיקוח הווטרינרי וכאן אנחנו מדברים על המפקחים לפי פקודת בריאות הציבור (מזון).

<מירה סלומון: מרכז השלטון המקומי.

<מירה סלומון: אני מבקשת אולי להשלים את דבריה של היועצת המשפטית לוועדה ואולי בזה גם תנוח דעתם של הרופאים הווטרינרים.

<מירה סלומון: אתמול, כאשר קראנו את התוספת שמתייחסת לתנאי הכשירות של המפקחים ביניהם גם הרופאים הווטרינרים הממשלתיים, שחלקם גם רופאים וטרינרים עובדי הרשויות המקומיות, דובר על אחת ההכשרות שכבר קיימות היום בתוספת שהיא הכשרה ברקע.

<מירה סלומון: מיד אני אסתכל, אם אתם רוצים, בנוסח המדויק, אבל הכשרה בקורס רקע.

<מירה סלומון: הוצהר על ידי משרד הבריאות שההכשרה הזאת שקיימת כבר היום לרופאים הווטרינרים עובדי הרשויות המקומיות, היא מה שמצריך על פי תנאי הכשירות שבתוספת.

<מירה סלומון: כלומר, כל שינוי מהתוספת הזאת, שכפי שאמרה היועצת המשפטית לוועדה, תיעשה בפיקוח של הוועדה באמצעות התקנות ורק אז אפשר יהיה לומר שקיים סיכוי שרופא וטרינרי עובד הרשות המקומית לא יוכל להמשיך ולהיות כשיר להיות מפקח.

יעקב מרגי: מה השאלה?

יעקב מרגי: מה הבעיה?

<מירה סלומון: להפך.

<מירה סלומון: אמרתי שאני מבקשת להשלים את דברי היועצת המשפטית ואולי בזה להניח את דעתו.

יעקב מרגי: את מחזקת את דבריה.

<נעה בן שבת: הקורס רקע הזה עליו דיברת, הקורס ההוא נחשב גם לצורך הכשרת המפקחים בקורס לעתיד לבוא.

<נעה בן שבת: אני לא יודעת אם זה אותו קורס – אני לא יודעת אם צריך לכתוב את זה כאן או בתיקון לחוק הרופאים הווטרינרים – אבל צריך להבהיר את הנקודה הזאת.

<אלי גורדון: כאן מדובר בכלל המפקחים.

<אלי גורדון: כל התוספות של רופאים וטרינריים מוסמכים ודרישות מרופא וטרינר מוסמך, יבואו בפרק של פיקוח וטרינרי.

<נעה בן שבת: רק שלא נשכח את הנושא של קורס רקע.

<נעה בן שבת: בין אם יהיה כאן, צריך יהיה לקבוע הוראות המשכיות לקורס רקע.

<נעה בן שבת: מעבדה שערב יום התחילה הייתה מנויה ברשימת המעבדות המוכרות המתפרסמת באתר האינטרנט של משרד הבריאות, יראו אותה כמעבדה בישראל שהוכרה לפי סעיף 197, לעניין הבדיקות שהוכרה לגביהן, עד תום שלוש שנים מיום התקנת תקנות לפי סעיף 27(ב)(4).

<נעה בן שבת: זה כבר לא הסעיף אלא בסעיף 197.

<נעה בן שבת: הוראות פרק זה יחולו על ייבוא, ייצוא, ייצור ושיווק של משקאות משכרים בחלוף שישה חודשים מום התחילה, או במועד מוקדם יותר שנקבע בתקנות לפי סעיף 44, ואולם רשאי השר, בהסכמת שר הכלכלה, לדחות, בצו, את המועד האמור לתקופות נוספות שלא יעלו על שישה חודשים כל אחת.

<נעה בן שבת: עד למועד החלת ההוראות כאמור בפסקה (1), יחולו לעניין ייבוא, ייצוא, ייצור ושיווק של משקאות משכרים ההוראות לעניין זה כפי שהיו בתוקף ערב יום התחילה.

<נעה בן שבת: אני חושבת שאי אפשר לאפשר לדחות את התחילה של הוראות פרק זה לנצח.

יעקב מרגי: בלי הגבלה, כל פעם בחצי שנה.

<נעה בן שבת: אנחנו צריכים לכל היותר לגבי הנושא הזה – אני גם לא בטוחה שצריך לדחות בהמשך למה שאמרנו לגבי נושא התחילה.

<נעה בן שבת: נניח שהיה מדובר בתחילה של הוראה אחת שרוצים לתת לה עוד הארכה קטנה.

<נעה בן שבת: אני חושבת שזה בעייתי ואני מציעה שנבדוק את זה עם הבדיקה שאמרנו לגבי דחיית התחילה.

<אלי גורדון: אני בהחלט מסכים אתך.

<אלי גורדון: צריך לקחת בחשבון שיש כוונה גם להוראה או תחולת החוק, לקצר אותה משנה לשישה חודשים ויש לזה השלכות.

<זמר בלונדהיים: נכון.

<זמר בלונדהיים: אני מציע בכל מקרה לשנות כאן, כמו שעשינו קודם, ל-18 חודשים מיום הפרסום, כך שלא נצטרך אחר כך לשנות מיום התחילה.

<זמר בלונדהיים: רק לגבי התחולה, כשאתם בודקים את זה, כאן המקרה קצת אחר כי האופן שבו יוחלו הוראות הפרק על התחום הזה, הן ממילא בתקנות לפי סעיף 44.

<זמר בלונדהיים: לכן זה טיפה שונה כי אם שם לא, אני חושב שכאן זה קצת יותר, אבל נבדוק את זה.

יעקב מרגי: אבל מה לגבי בלי הגבלה?

<זמר בלונדהיים: בלי הגבלה, אני משאיר לכם.

<זמר בלונדהיים: אין לי עמדה בנושא.

<זמר בלונדהיים: מה שתחליטו.

<זמר בלונדהיים: לגבי עצם האפשרות לדחות בחקיקת משנה, היה כאן קודם שיח בנושא.

<רוית ארבל: לסעיף (יד).

<רוית ארבל: סעיף 187 מדבר על ההכרה במעבדה לבדיקת מזון ומסמיך את מנהל בריאות הציבור להסמיך מעבדות לפי הקריטריונים שנקבעו ב-200א.

<רוית ארבל: הסעיף הזה כל הזמן זז ורצינו להעלות את ההערה הזאת, אבל כיוון שכל הזמן אמרו לנו שזה בפרק הבא, מעבדות, עוד לא הצלחנו להעלות אותו.

<רוית ארבל: בסעיף 200א בו נקבעו קריטריונים, כל מה שכתוב זה שהשר רשאי, באישור הוועדה, לקבוע תנאים להכרה במעבדות וכולי.

<רוית ארבל: לא כתוב שום דבר לעניין הקריטריונים עצמם.

<רוית ארבל: אנחנו מבקשים שיהיה כתוב שמעבדות שיוכרו יהיו מעבדות שמוסמכות לפי הרשות הלאומית להסמכת מעבדות.

<זמר בלונדהיים: כבר אמרנו.

<רוית ארבל: כבר אמרנו את זה אבל זה לא נקבע בשום מקום.

<זמר בלונדהיים: כי התנאים ייקבעו בתקנות.

<נעה בן שבת: אנחנו אמרנו שהשר רשאי לקבוע באישור הוועדה תנאים להכרה במעבדות לרבות לעניין עבר פלילי של בעלי תפקידים במעבדה והכשרתם, ובסעיף (ב) אמרנו שהשר רשאי לקבוע ציוד וטכנולוגיות שיידרשו שבמעבדה מוכרת וכן הוראות לעניין סוגי הבדיקות ודרכי ומועדי עריכתן.

<נעה בן שבת: זה לא להגיד שלא קבוע שום דבר.

<נעה בן שבת: כתוב איזה ציוד, אילו טכנולוגיות, סוגי הבדיקות, עריכה וכולי.

<נעה בן שבת: את הדיון הזה כבר קיימנו, אבל אם אתה רוצה לחזור ולקיים אותו, אפשר.

<זאב פיקובסקי: בישראל יש חוק הרשות הלאומית להסמכת מעבדות וצריך להגדיר את הרשות כגוף שמוסמך להכיר במעבדות.

יעקב מרגי: נאמר במפורש שגם דנתם וגם נאמר לכם.

<זמר בלונדהיים: זה שיש רשות להסמכת מעבדות, ממש לא אומר שבכל מקום היא הגורם שצריך להכיר.

<זמר בלונדהיים: היא בוודאי תהיה משולבת בהסדרה ובתנאים יש כוונה להתחשב בזה, אבל בוודאי שראש שירותי הבריאות רשאי להגיד שלצד ההסמכה הזאת יש לו גם דברים נוספים.

<זמר בלונדהיים: הצהרנו שהכוונה לשלב את זה בתקנות.

<זמר בלונדהיים: התקנות ייקבעו.

<זמר בלונדהיים: לא כל דבר אנחנו עושים בחוק ואני לא חושב שזה המקום לעשות בחוק.

יעקב מרגי: הערתכם נשמעה.

יעקב מרגי: תודה.

<נעה בן שבת: אנחנו נדלג על סעיף קטן (טז) כי הוא נוגע לפרק הפיקוח הווטרינרי שכרגע מדלגים עליו.

<נעה בן שבת: הצווים, ההוראות והתקנות המפורטים בפסקאות (1) עד (16) שלהלן יעמדו בתוקפם, כל עוד לא נכנסו לתוקפן תקנות שיחליפו אותם וכל עוד לא בוטלו בידי השר או שר אחר המוסמך לבטל אותם לפי דין ויראו אותם כאילו הותקנו מכוחו חוק זה: אנחנו מדברים על צווים ותקנות שניתנו לפי חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים.

<נעה בן שבת: כיוון שבחוק הזה הסמכות להתקין תקנות קשורה בהכרזה על שעת חירום ויש כוונה לנתק את הזיקה, אנחנו גם קובעים שיראו את התקנות האלה כאילו הותקנו לפי חוק זה.

<קריאה: מה עם סעיף קטן (ח)?

<זמר בלונדהיים: לא.

<זמר בלונדהיים: זה לא קשור.

<זמר בלונדהיים: אין קשר.

<זמר בלונדהיים: המטרה של הסעיף הזה היא אחת.

<זמר בלונדהיים: הכנסת מרכזת את זה ועוקבת אחרי זה.

<זמר בלונדהיים: ממשלת ישראל רוצה לבטל את מצב החירום במדינת ישראל.

<זמר בלונדהיים: צווי הפיקוח האלה וצווי ההגנה האלה מבוססים על הכרזה של מצב חירום.

<זמר בלונדהיים: כדי שלא נצטרך לבטל את כל הדברים האלה, וזה מעכב עכשיו את ביטול מצב החירום, מה אנחנו בעצם עושים כאן, זה ניתוק זיקה.

<זמר בלונדהיים: אנחנו אומרים שיראו את הצווים האלה כאילו הותקנו מכוח החוק החדש.

<זמר בלונדהיים: זה כל מה שאנחנו עושים.

<זמר בלונדהיים: לא נוגעים בתוקף שלהם ולא עושים שום דבר.

<זמר בלונדהיים: אנחנו עושים את זה גם לגבי 15 הצווים שמנויים כאן.

<זמר בלונדהיים: אגב, בסוף צריך למחוק את תקנות העבירות המינהליות שהשתרבבו בטעות ואת תוקפן אנחנו לא צריכים להאריך.

<זמר בלונדהיים: אנחנו נוסיף לכאן עוד שתיים-שלוש תקנות שגילינו שגם בהן יש סעיפים מכוח חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים.

<זמר בלונדהיים: בכולם, אנחנו לא עושים בהם שינוי.

<זמר בלונדהיים: הכוונה היא רק לנתק ממצב החירום.

<נעה בן שבת: יש לך אפשרות לומר באיזה תקנות מדובר?

<זמר בלונדהיים: אני יכול לנסות.

<נעה בן שבת: צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (סימון מוצרים), התש"י-1950.

<נעה בן שבת: צו ההגנה (הוצאת בשר ודגים מבית קירור), התשט"ו-1955.

<נעה בן שבת: צו ההגנה (הובלת חלב), התשט"ז-1956.

<נעה בן שבת: צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (איכות מזון), התשי"ח-1958.

<נעה בן שבת: צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (איכות חלב), התשי"ח-1958.

<נעה בן שבת: צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (חלב פרות), התש"ך-1959.

<נעה בן שבת: צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (הסחר במזון, ייצורו והחסנתו), התשכ"א-1960.

<נעה בן שבת: צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (הובלת לחם), התשכ"א-1960.

<נעה בן שבת: צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (תחליף דבש), התשכ"א-1960.

<נעה בן שבת: צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (ייצור גלידה ומכירתה), התשכ"ג-1963.

<נעה בן שבת: צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (בשר טחון), התשל"ו-1975.

<נעה בן שבת: צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (בשר טחון חי מתובל), התשל"ו-1975.

<נעה בן שבת: צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (נקניק ונקניקיות), התשל"ו-1976.

<נעה בן שבת: צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (סימון קוד של מזון ארוז מראש).

<נעה בן שבת: צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (סימון תאריך על מוצרי בשר ומוצרי דגים), התשמ"ד-1984.

יהיה כתוב: תקנות שמפורט להלן שהותקנו לפי חוק הפיקוח, בין שהותקנו מכוחו בלבד ובין שהותקנו מכוחו או מכוח חוק נוסף, יראו כאילו הותקנו מכוח חוק זה בלבד.

יהיה כתוב: מקרים שיש הסמכות משני חוקים, אנחנו רוצים להגיד רק מכאן.

יהיה כתוב: התקנות הן: תקנות בריאות העם (בדיקת מזון מיובא), התשל"ח-1978.

יהיה כתוב: תקנות בריאות הציבור מזון (איסור ייחוס סגולת ריפוי למצרך מזון), התשל"ח-1978.

יהיה כתוב: תקנות בריאות העם צורכי מזון (פסטור ביצים, ייבושן, הקפאתן והשימוש בהן), התשל"ט-1979.

יהיה כתוב: תקנות בריאות הציבור מזון (איסור שימוש בשאריות מזון), התשל"ט-1979.

יהיה כתוב: תקנות בריאות הציבור מזון (כספית בדגים), התשל"ט-1979.

יהיה כתוב: תקנות בריאות הציבור מזון (תכולת היסטמינים בדגים), התשמ"ג-1983.

<רוני סורקיס: אני רוצה להתייחס לזה שאומרים שחלק מהצווים, התקנת והחוקים יראו אותם כאילו הותקנו מכוח חוק זה.

<רוני סורקיס: אני מסתכל על צו הפיקוח על מצרכים ושירותים על בשר טחון שהוא בעצם חומר גלם ובצו הזה כתוב שיש איסור על הימצאות של חיידקים כאלה ואחרים.

<רוני סורקיס: במהלך העבודה כאן בוועדה הסתבר לנו שבחומר גלם יכולים להיות חיידקים כאלה ואחרים ולכן ציינו שיותקנו תקנות שבעצם יסבירו ויסדירו את הדבר הזה.

<רוני סורקיס: ברגע שאנחנו מחוקקים ומקבעים את המצב הזה של חומר גלם, ולא משנה כרגע אם זה בשר טחון, ומונעים הימצאות של דברים מסוימים בתוכו שבאופן טבעי כן יהיו, אנחנו בעצם לא מסדירים את הדבר במלואו.

יעקב מרגי: משרד הבריאות, יש לך תשובה?

<זמר בלונדהיים: אם יורשה לי, אני אענה.

<זמר בלונדהיים: זה לא מה שעשינו בסעיף הזה.

<זמר בלונדהיים: אם לא היינו עושים את הסעיף הזה, הצווים עדיין בתוקף.

<זמר בלונדהיים: הצורך להחליף אותם מבחינה מקצועית פה ושם ולעדכן אותם, קיים ושריר.

<זמר בלונדהיים: לא נגענו ולא שינינו.

<זמר בלונדהיים: כל מה שעשינו כאן זה בעצם להשיג תכלית שזרה לחוק הזה.

<זמר בלונדהיים: הכנסת והממשלה מקדמות את הניתוק ממצב החירום.

יעקב מרגי: גם אם זה לא הוכנס כאן, הם קיימים.

<זמר בלונדהיים: בדיוק.

<זמר בלונדהיים: גם אם הייתי שותק, אם עכשיו נגיד אני מקבל, זה עדיין קיים ולא עשיתי כלום כי לא מבטלים חקיקת משנה בחקיקה ראשית.

<זמר בלונדהיים: לכן ההערה שלך נכונה.

<זמר בלונדהיים: הצורך קיים וזה לא מה שמשנה את זה.

<זמר בלונדהיים: מה שאמרת שצריך לעדכן, צריך לעדכן.

<רוית ארבל: תסתכל על צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (מזון ארוז מראש), זה מופיע פעמיים.

<זמר בלונדהיים: מחקנו את זה.

<נעה בן שבת: אני לא בטוחה שצריך את הסעיף הזה.

<נעה בן שבת: אנחנו נבדוק אם צריך אותו אבל אני אקרא אותו עכשיו כי אנחנו נשארים באותה פקודה ולא מבטלים אותה.

<נעה בן שבת: תקנות שהותקנו לפי פקודת בריאות הציבור (מזון) (בסעיף קטן זה – התקנות הקיימות), יעמדו בתוקפן כנוסחן ערב יום התחילה ויראו אותן לעניין פרק זה, לרבות לעניין סימנים י' ו-י"א – אנחנו מדברים כאן בפרק העונשין, בפרק העיצומים הכספיים - כאילו הותקנו לפי הסעיפים בפרק זה שבהם נתונה הסמכות להתקנת תקנות באותם עניינים, והכול זולת אם נקבעו בפרק זה הוראות במקומן בעניינים שהוסדרו בתקנה מהתקנות הקיימות, או אם לא הוקנתה בפרק זה סמכות לקבוע הוראות בעניינים המוסדרים בתקנות הקיימות, וכל עוד התקנות הקיימות לא שונו או בוטלו לפי פרק זה.

<נעה בן שבת: אני חושבת שההוראה הזאת קיימת ממילא כי כאשר יש חיקוק שמחליף חיקוק אחר, לפי חוק הפרשנות התקנות מכוחו ממשיכות לחול.

<נופר טל: כל-בו חצי חינם.

<נופר טל: אני מנסה להבין מבחינה משפטית.

יעקב מרגי: בחנתם פעם מבחינה משפטית אם אני תובע אתכם על חצי חינם כי זה לא חצי חינם.

<נופר טל: אתה לא יכול לתבוע אותנו.

<נופר טל: ניסו לתבוע אותנו ולא צלח.

יעקב מרגי: לעניין החוק.

<נופר טל: אני מבקשת כאן הסבר כדי להבין.

<נופר טל: קטונתי, אולי גם מבחינת ההבנה המשפטית שלי ולכן אני אשמח להבין.

<נופר טל: אנחנו אומרים שגם אם החוק נכנס לתוקף וכל הסעיפים והתקנות נכנסים לתוקף, למעשה ההוראות האלו ממשיכות לחול.

<נופר טל: אני מנסה להבין איך הם יגורו בכפיפה אחת.

<נופר טל: אותה הוראה חוקית, תקנה, צו שרוני דיבר עליו יחד עם הסעיפים ששוחחנו עליהם בחוק עוד בדיון המפורסם של הגורמים שמצויים בעוף.

<זמר בלונדהיים: הסעיפים בחקיקה הראשית גוברים על ההסדרים בחקיקת משנה.

<זמר בלונדהיים: לכן הם כולם הופכים להיות כפופים לה.

<נופר טל: הבנתי אותך לא נכון.

<נופר טל: הבנתי שאי אפשר לבטל חקיקת משנה.

<זאב פיקובסקי: אני חושב שיש דברים ששכחנו.

<זאב פיקובסקי: לפי התהליכים שיש כאן – לא עקבתי אחד אחר השני – אני חושב שיש דברים שחסרים כאן

<זאב פיקובסקי: כדי שצריך לבטל אותם.

<זאב פיקובסקי: יש צו איכות מזון או פקודת בריאות מ-1935 והיא עדיין בתוקף.

<זאב פיקובסקי: גם סימון מזון מ-1935 למרות שיש לו תיקונים והם חייבים להיות מבוטלים כי הבלגן יימשך.

<נעה בן שבת: כאן לא מבטלים.

<נעה בן שבת: ההוראה הזאת לא מבטלת.

<נעה בן שבת: ההוראה הזאת ממשיכה.

<זאב פיקובסקי: בסדר, אבל צריך להכניס אותם כאן.

<זמר בלונדהיים: זאב, הצהרנו לפרוטוקול שאנחנו מביאים הודעות ביטול של דברי החקיקה האלה.

<זמר בלונדהיים: לא מבטלים חקיקת משנה בחקיקה ראשית.

<זמר בלונדהיים: זה פשוט אקט נפרד.

<זאב פיקובסקי: אני מתנצל.

<זאב פיקובסקי: לא שמעתי שהזכרתם את החקיקות האלה משנת 1935 שהן עוד בתוקף.

<זמר בלונדהיים: נכון.

<זמר בלונדהיים: יש שתיים.

<נעה בן שבת: 335.

<נעה בן שבת: תקנות ראשונות תקנות ראשונות לפי סעיף 38(ב) לעניין ייחוס סגולה של חיזוק הגוף או אחד מאיבריו או מערכותיו יובאו לאישור הוועדה בתוך שישה חודשים מיום תחילתו של פרק זה.

<זמר בלונדהיים: תוך 18 חודשים מיום הפרסום.

יעקב מרגי: אם הוא כל כך בטוח שתכשיר מסוים יש לו ייחוס רפואי, סימן שזה מבוסס.

יעקב מרגי: למה אתה נותן לו 18 חודשים.

<נעה בן שבת: התקנות נועדו לאפשר את ייחוס הסגולה בכפוף להוכחות מתאימות.

<שרון גוטמן: לעניין האגרות שנגבות היום לפי תקנות אגרות בריאות מ-1989, לאור כל הדיונים בחוק הזה נעשית עכשיו בדיקה מחודשת ואנחנו נמסור מחר לוועדה נוסח מדויק לגבי הסכומים של אותן אגרות לגבי הוראת המעבר.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, את התוספת של האגרות, התוספת התשיעית, אתם תביאו מחר.

<שרון גוטמן: לא.

<שרון גוטמן: לגבי הוראת המעבר.

<שרון גוטמן: התוספת התשיעית היא מיום תחילת החוק.

<שרון גוטמן: לגבי הוראות המעבר, יש אגרות שהיום נגבות לפי תקנות אגרות בריאות ולאור הרפורמה נעשתה בדיקה ועמידה מחודשת שלהן.

<שרון גוטמן: אנחנו נודיע מחר על נוסח של הסכומים לגבי כל אגרה ואגרה עד יום תחילת החוק.

<זמר בלונדהיים: נשלים גם את התוספת התשיעית אבל גם כהוראת מעבר.

<נעה בן שבת: איפה נוצר התפר?

<זמר בלונדהיים: מיום הפרסום עד יום התחילה.

<זמר בלונדהיים: זה התפר.

<נעה בן שבת: את התוספת הראשונה כבר קראנו.

<רוית ארבל: תקנות לעניין ייחוס סגולה לא קראנו בהתחלה?

<רז הילמן: קראנו את הוראת המעבר.

<נעה בן שבת: יש הוראת מעבר שאומרת שתחילת ההוראה, תחילת האיסור, נדחית ל-18 חודשים אחרי יום הפרסום.

<נעה בן שבת: כעת אומרים שגם תקנות ראשונות בתוך אותה תקופה, ידאגו שיהיו תקנות ראשונות כדי שלאחר מכן האיסור לא יהיה איסור גורף אלא איסור רק לגבי מה שלא עולה בקנה אחד עם התקנות.

<רוית ארבל: סעיף (יח) מבוטל?

<זמר בלונדהיים: כנראה שהוא יבוטל.

<זאב שמואל פרידמן: הייתי מבקש מהייעוץ המשפטי, כיוון שיש לנו רביזיה לגבי סעיף 38 מתוכו מושמט הסעיף הזה, שגם הלשון של הסעיף תוצמד לניסוח.

יעקב מרגי: מה זה יש לנו רביזיה?

יעקב מרגי: לא הבנתי.

<זמר בלונדהיים: יש רביזיה על הסעיף המהותי.

יעקב מרגי: לא, לנו.

יעקב מרגי: לא הבנתי מה זה לנו.

<זאב שמואל פרידמן: לחברי הכנסת.

<זאב שמואל פרידמן: כיוון שיש שם סייג או תוספות, ההגדרה כאן היא ייחוס סגולה של חיזוק הגוף או אחד מאיבריו או מערכותיו.

<זאב שמואל פרידמן: הרבה פעמים עת דיברנו לגבי סעיף 38, דיברנו על כך שיש מצבים אחרים ודובר על כך שחברי הכנסת יתקנו את הניסוח כך שלמשל השפעה על היכולת הקוגניטיבית של ילדים - - -

<נעה בן שבת: אדוני, אם יש רביזיה, אולי נקדיש את הזמן בזמן הרביזיה ולא עכשיו.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: בסדר.

יעקב מרגי: התוספת הראשונה הוקראה?

<נעה בן שבת: התוספת הראשונה הוקראה.

<נעה בן שבת: אנחנו רוצים לעבור לתוספת החמישית.

<נעה בן שבת: התוספת החמישית היא רשימת תקנות שיש לה השלכה מרובה כי חלק א' בה משמש בסיס להעמדה לדין וגם להטלת עיצום כספי במדרג הנמוך וחלק ב' להעמדה לדין וגם לייתר את העיצום הכספי במדרג הגבוה.

<אביגיל סון פלדמן: משרד המשפטים.

<אביגיל סון פלדמן: כמה הערות מקדימות חשובות לעניין התוספת החמישית.

<אביגיל סון פלדמן: קודם כל, התוספת החמישית היא תוספת שיורית.

<אביגיל סון פלדמן: זאת אומרת, יש הרבה מאוד סעיפים לאורך החוק שכבר מפלילים תקנות שונות שהותקנו מכוח החוק החדש.

<אביגיל סון פלדמן: יש אותם לגבי נושאים רוחביים שונים כאשר המשמעותיים ביותר הן תקנות לעניין סימון, שזה סעיף 40.

יעקב מרגי: נתקלנו בהן בהקראה.

<אביגיל סון פלדמן: כן, אבל חשוב לי להגיד.

<אביגיל סון פלדמן: למשל, סעיף 40(א)(1) שמפליל הפרה של תקנות לעניין סימון ועוד סעיף אחר שמדבר על תקנות לעניין אריזה, חומרי אריזה ודרכי אחזקה וכולי.

<אביגיל סון פלדמן: זה חשוב מאחר שהסעיף שמפעיל את כל התקנות לעניין סימון, מפעיל גם תקנות שעוסקות כולן בסימון וגם תקנות שעוסקות בסעיף מסוים אבל יש בתוכו תקנה לעניין סימון.

<אביגיל סון פלדמן: לכן עת בנינו את התוספת החמישית, הוצאנו מתוך שלל התקנות רק את התקנות הספציפיות שהן לא מכוסות בסעיפים אחרים.

<אביגיל סון פלדמן: זה חשוב לי להגיד כדי שיהיה ברור שאין כאן הסדר שלילי.

<אביגיל סון פלדמן: כאשר כתוב בתוספת החמישית תקנה 14 מתוך תקנות דגים טחונים, זה לא אומר ששאר התקנות לא מופללות אלא זה רק אומר שאת התקנה הזאת נדרש לציין בתוספת החמישית .

<אביגיל סון פלדמן: תקנות אחרות יכול שהן מופללות בסעיפים אחרים.

<אביגיל סון פלדמן: אני אומר שעברנו על כולן ורוב התקנות שיש היום מופללות כבר בסעיפים אחרים בחוק.

<רוית ארבל: מה זה מופללות?

<נעה בן שבת: יש הוראה פלילית.

<נעה בן שבת: בהצעת החוק הנוכחית יש כבר הוראה פלילית על המעשה שנקבע שם בתקנות ואז לא צריך לקבוע את הוראת התקנות כי יש לנו הוראה פלילית.

<רוית ארבל: זאת התוספת החמישית שזמר אמר שזאת רשימה ריקה ואין בעיה כי זאת רשימה ריקה?

<נעה בן שבת: לא.

<רוית ארבל: אמרו לנו שזאת רשימה ריקה.

<נעה בן שבת: לא, לא אמרו שזאת רשימה ריקה.

<נעה בן שבת: במקרה הכי גרוע היא תהיה רשימה ריקה אבל הכוונה הייתה שהם יביאו אותה והם עובדים עליה כבר זמן מה.

<קריאה: מזה חודשיים אנחנו עובדים עליה.

<אביגיל סון פלדמן: אני אסביר מה זה אומר מופללות.

<אביגיל סון פלדמן: לצורך הדוגמה, יש סעיף שקובע למשל הסדרה של תוספי מזון וכתוב שם שלא ייצר תוסף מזון אלא אם זה הותר בתקנות.

<אביגיל סון פלדמן: אז ממילא הדבר הזה מוסדר בתקנות ואם יש תקנה בעניין תוספי מזון, זה כבר מופלל כי יש סעיף שמפליל.

<אביגיל סון פלדמן: כנ"ל לגבי חפץ באריזה של מזון, כולל חפץ במזון, כנ"ל לגבי תוספי תזונה וכולי.

<אביגיל סון פלדמן: יש הרבה תקנות שכבר היום קיימות והן בעצם מופללות כבר בחוק עצמו.

<אביגיל סון פלדמן: היה חשוב להבהיר שהתוספת החמישית היא מונה תקנות מסוימות לא כי הן היחידות שהן פליליות אלא כי הן היחידות שהיה צורך לכלול בתוספת החמישית.

<נופר טל: אני מנסה להבין.

<נופר טל: פרק ז' לחוק ההסדרים נועד לעשות איזשהו איחוד לא של כל חקיקת המזון אבל נאמר כל החקיקה שנועדה להגן על בריאות הציבור.

יעקב מרגי: את שואלת או עונה?

<נופר טל: אני אומרת ואחר כך תבוא שאלה.

<נופר טל: שוב, זה מה שאני מבינה, זה מה שהבנתי בכל הישיבות בהן דנו, שזאת המטרה.

<נופר טל: המטרה היא בעצם לקחת את הכול ולשים תחת קורת גג כדי שכאשר אני רוצה להיות עסק שמשווק מזון, מייצר מזון, מייבא מזון, מאחסן או מוביל מזון, אני אדע לאן ללכת.

<נופר טל: יש חוק אחד שבעצם הכול כתוב בו לרבות, אגב, העניין של סימון אזהרת חנק.

<נופר טל: בעצם מה שאנחנו אומרים כאן שהכול חי, הכול שריר, כל התקנות, כל החקיקה ולא הוספנו עוד חוק.

<נופר טל: אל תשכחו שרוב האנשים, לצערנו העסקים הקטנים, לא מכירים.

יעקב מרגי: את יודעת שזה לא כך.

יעקב מרגי: נכון?

יעקב מרגי: את לא באמת חושבת שזה כך.

<נופר טל: לצערי הרב, זה מה שאני מבינה.

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: כל עוד אני כאן, ואין לי עוד הרבה דקות להיות כאן, זאת פעם אחרונה שאני אסביר לך כי גם מהשאלה הקודמת עלתה אותה תהייה.

יעקב מרגי: זה כמו פיליבסטר.

<זמר בלונדהיים: חקיקת המזון מדברת על החוק ועל תקנות מכוחו.

<זמר בלונדהיים: אלה תקנות מכוחו ולא שינינו שום דבר.

<אביגיל סון פלדמן: התקנות האלה הופכות להיות מכוח החוק הזה, החדש.

<אביגיל סון פלדמן: אנחנו לא מחיים שום דבר.

<אביגיל סון פלדמן: רציתי להבהיר שסעיף 28 שקובע באופן כללי חובה לציית לתקנות, בסעיף העונשין שלו הוא מפנה לתוספת והוא פשוט נועד לנושאים מסוימים שמוסדרים רק בתקנות מכוח הסמכות של השר והם לא מוסדרים בסעיף אחר בחוק.

<אביגיל סון פלדמן: לכן, שוב, אם יש תקנה לעניין סימון של דגים, התקנה הזאת ספציפית כבר מופרת מכוח סעיף 40 וכדומה.

<אביגיל סון פלדמן: עוד הערה אחת.

<אביגיל סון פלדמן: יש תקנות מסוימות שעוד לא כללנו כי אנחנו עוד לא יודעים אם צריך א ותן.

<זמר בלונדהיים: זה עוד בבדיקה.

<זמר בלונדהיים: אנחנו נעדכן מחר.

<אביגיל סון פלדמן: יכול להיות שיוספו תקנות נוספות.

יעקב מרגי: אנחנו נקריא את התוספת החמישית ולאחר מכן נסגור את הדיון לפני הרביזיה.

<רוית ארבל: אם אפשר גם להסביר מה זה ההוראות שמוזכרות שם בתוספת החמישית.

<נעה בן שבת: תוספת חמישית (סעיפים 28, 283(א)(1) – אני חושבת שצריך להפניות גם ל-283(ב) - 287(2) ו-288(1)) יכול להיות שאנחנו גם נוגעים בסעיף 288(א) שנוגע לנושאי הסימון הנוספים.

<זמר בלונדהיים: נבדוק.

<נעה בן שבת: יכול להיות שיש כאן התייחסות גם לגוף זר.

<נעה בן שבת: נבדוק גם את זה.

חלק א': תקנות בריאות הציבור (מזון) (בשר מעובד), התשנ"ג-1993, תקנה 2 לעניין תקנה 3.

חלק א': תקנות בריאות הציבור (מזון) (דגים טחונים ומוצריהם, עיבודם ושיווקם) התשמ"ו-1985, תקנה 14.

חלק א': תקנות בריאות הציבור (מזון) (שיווק ביצי מאכל) התשנ"א-1994, תקנה 2 לעניין תקנה 4.

חלק א': תקנות בריאות הציבור (מזון) (בדיקת דגים), התשמ"א-1981, תקנה 2(א).

חלק א': תקנות בריאות הציבור (מזון) (סימון אזהרה מסכנת חנק), התשס"ו-2006, תקנה 5.

חלק ב': תקנות בריאות הציבור (מזון) (בדיקת דגים), התשמ"א-1981, תקנות 2, 2(ב), 3, 3(א).

חלק ב': תקנות בריאות הציבור (מזון) (גירום בשר), התשנ"ד-1994, תקנה 2 לעניין תקנות 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10.

חלק ב': תקנות בריאות הציבור (מזון) (דגים טחונים, מוצריהם, עיבודם ושיווקם) התשמ"ו-1985, תקנות 2, 3(ג), 4, 5, 7, 8.

חלק ב': תקנות בריאות הציבור (מזון) (שיווק ביצי מאכל התשנ"ה-1994, תקנה 2 לעניין תקנות 3, 8 ו -9.

חלק ב': תקנות בריאות הציבור (מזון) (שימור מצרכי מזון על ידי קרינה), התשמ"ה-1985, תקנה 2(א).

יעקב מרגי: אני סוגר את הדיון עד להגעתו של יושב ראש הוועדה.

יעקב מרגי: תודה רבה.