ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 162, 2016-02-10 09:30

איתן כבל: בוקר טוב לכולם, אני מבקש לפתוח ישיבה של ועדת הכלכלה, אחרונה לשבוע זה.

איתן כבל: גברתי מנהלת הוועדה, חברי חברי הכנסת, רשמת פרלמנטרית, דובר, אורחים נכבדים, ברשותכם, אני רוצה להתחיל דווקא מאירוע קשה שהתרחש הלילה בהקשר של הדיונים שלנו אתמול בוועדה.

איתן כבל: ועדת הכלכלה יצאה לסדרת דיונים מאוד אינטנסיבית במאבק בקטל בדרכים.

איתן כבל: אני לא רוצה לחזור על כל הדיונים, אני אשמח מאוד שבוודאי חברים מוועדת הכלכלה יהיו שותפים קבועים בדיונים.

איתן כבל: אני הזמנתי גם את כל חברי הכנסת.

איתן כבל: אבל בדיוק עסקנו אתמול בצורה מאוד מאוד אינטנסיבית בנושא, ו"התבשרנו" – במירכאות כפולות ומכופלות – על שתי תאונות קשות.

איתן כבל: אם אינני טועה, חמישה הרוגים בין הלילה של אתמול להיום.

איתן כבל: זה פשוט בלתי מתקבל על הדעת.

איתן כבל: מכאן אנחנו שולחים תנחומים למשפחות.

איתן כבל: אני אומר את זה מעבר לעובדה, שזה לא הולך להיות רק שיח, גם תהיינה החלטות.

איתן כבל: ברור לי שחברי הכנסת מכל סיעות הבית יירתמו כולם, אולי לסיפור הקשה ביותר שתוקף אותנו מדי שנה.

איתן כבל: תודה.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב ראש, אני גם משתתף ומצטרף לדברים שאמרת.

אוסאמה סעדי: התאונה בכביש 31 ליד היישוב חורה, בה נהרגו וקיפחו את חייהם שלושה צעירים ממשפחת אבו אל קיעאן – אני מצטרף לתנחומים.

אוסאמה סעדי: בערבית אנחנו אומרים גם: (אומר דברים בשפה הערבית.

אוסאמה סעדי: להלן התרגום החופשי: ) אללה ירחם עליהם.

אוסאמה סעדי: "אלעמר אִלהם".

אוסאמה סעדי: בנושא תאונות הדרכים אנחנו מתכוונים לשתף פעולה עם הוועדה, כיוון שהנושא הזה הוא אסון.

אוסאמה סעדי: אנחנו שייכים לאללה, ואליו נשוב.

אוסאמה סעדי: אללה ירחם עליהם.

דוד ביטן: אני רוצה לברך אותך קודם כל על ההחלטה לקיים על זה דיונים במסגרת הפיקוח על הממשלה.

דוד ביטן: זה ממש פיקוח על הממשלה, מה הממשלה עושה ומה הפקידות עושה בעניינים האלה.

דוד ביטן: זאת מכת מדינה והגיע הזמן שניכנס לתוך העניין הזה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: השותפות שלכם והגיבוי שתיתנו בוועדה הוא חלק בלתי נפרד מהתהליך.

איתן כבל: תודה לכם.

איתן כבל: ברשותכם, אני רוצה במעבר חד לעבור לעניין חברת הדואר, תכנית ההבראה של דואר ישראל.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר לכם שלפני מספר חודשים קיימנו כאן דיון.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר בדיוק את אשר נאמר בדיון ההוא ולהתחבר לדיון היום.

איתן כבל: חברת הדואר בעצם קרסה.

איתן כבל: כל ניסיון לתאר זאת במילים עדינות, מכובסות, אין לו שום מקום.

איתן כבל: זה איננו מבצע להרים את חברת הדואר מהרצפה, זה אפילו להוציא אותה מתחת לאדמה.

איתן כבל: אני מכיר את הדברים מקרוב וניהלתי לא מעט פגישות ושיחות, זה רק היה כפשע שהחברה תיסגר.

איתן כבל: יש רגעים שהעסק היה מתרסק שם לגמרי, והוא היה שם לגמרי.

איתן כבל: הגיע מנכ"ל חדש, בירכנו אותו בברכת ברוכים הבאים.

איתן כבל: בתקופה הזו, אדוני המנכ"ל, אני התחייבתי, אנחנו חברי הוועדה התחייבנו להביט מן הצד ויחד עם זאת לעקוב מקרוב על כל אשר אתה התחייב להוביל לשינוי משמעותי אמיתי.

איתן כבל: ברור לנו שבלוח הזמנים הזה, אנחנו לא נמצא את עצמנו במצב חדש לגמרי, אבל כן אדוני ציפינו ואנחנו מצפים לראות שינוי במובן הזה, שחברת הדואר עולה על הנתיב, יש לה חזון, יש לה כיוון.

איתן כבל: ולכן לא שמעת ממני, למרות שתא הדואר שלי – ואני מניח ששל כל חברי הכנסת – הוצף ומוצף בפניות שונות.

איתן כבל: אדוני המנכ"ל, באמת לא קל לי לעמוד מן הצד ולהגיד: אני נתתי את מילתי, זה לא הוגן, מדובר במנכ"ל חדש, וצריך לתת לו את הסיכוי.

איתן כבל: ואני יכול לומר לך, כמי שעוקב מקרוב, זה כבר יותר מניצנים.

איתן כבל: אני שמח.

<לאה ורון: ניצני שינוי.

איתן כבל: כן כן, בוודאי, ניצנים טובים של שינוי.

איתן כבל: אני רוצה להגדיר בדיוק.

איתן כבל: כששאלת אותי מה להציג בפני הוועדה, אמרתי: את האמת, רק את האמת, את הקשיים, אבל גם את השינוי, את התוכניות, אבל את האמת.

איתן כבל: כי בסוף אני צרכן גדול של הדואר – אני במובן המשפחתי, אני זה שהולך להוציא את הדואר, זו הכוונה.

איתן כבל: רואים שינוי, ואני רוצה שאדוני יחד עם זאת יתמודד עם הסיפור הכי קשה.

איתן כבל: יש שני עניינים קשים, ברורים וחד-משמעיים: עדיין הדואר הרגיל שמתאחר בצורה מאוד מאוד משמעותית – חל שיפור, אבל אנחנו רוצים לראות את הדברים ולעקוב מקרוב, ובסיכום דבריי אני אגיד מה אני מצפה לראות בדואר החבילות להמתנה.

איתן כבל: אני רוצה שתיתן לי את התשובות ברגעי הפיקים, בלחץ.

איתן כבל: כולנו יודעים שאתה יכול לתת לי סניף בראש העין ראשון עד חמישי והכול בסדר, אבל ביום שישי קטסטרופה.

<דני גולשטיין: שבע דקות.

איתן כבל: זה כשאתה מגיע, לא כשאני, אבל עזוב, אתה רוצה שאני אתאר להם?

איתן כבל: יש עכשיו שיטה טובה של פתק כמו בקופת חולים, לקחתי אותו והלכתי לסופר, סיימתי את כל הקניות והן היו ארוכות, חזרתי מילאתי לוטומט כדי לא להתעכב – צריך, כי אנחנו לא מרוויחים פה.

דוד ביטן: זכית?

איתן כבל: איזה, בחיים שלי לא.

דוד ביטן: מפלגת העבודה, איך תזכה?

דוד ביטן: אחרי זה נכנסתי לקנות פיצוחים לשבת, חזרתי וזה היה ארוך.

מיכל רוזין: גם האימפריה הרומית נפלה, עוד יבוא יומכם.

איתן כבל: אדוני המנכ"ל, חזרתי ועוד חמישה היו לפני, אז אמרתי שאני אבוא ביום ראשון.

איתן כבל: אין לי ספק שחל שם שיפור גדול, שאף אחד לא יטעה, אני לא באתי עכשיו לייצר הלקאה, זה לא הדיון.

איתן כבל: אני יודע שיש שיפור, אבל יחד עם זאת, אנחנו רוצים לראות בצורה ברורה ולעקוב.

איתן כבל: אני אומר לאדוני, שהחל מהיום יהיה מעקב דו-שבועי בנקודות שארצה לקבל דוח דו-שבועי על הקדמות במקומות הקשים.

איתן כבל: אנחנו נחליט מה המקומות הבעייתיים, מה הם המקומות הקשים שבהם אנחנו רוצים לראות שחל שיפור.

איתן כבל: אני מבקש מאדוני להתייחס בדבריו לסיפור פרשת אבן גבירול.

איתן כבל: דבר שלישי, אני רוצה להתייחס למתח הבלתי נגמר, מצד אחד מפיטורי כמות גדולה של עובדים, כמובן בהסכם עם ההסתדרות, נמצא כאן יושב ראש הוועד שמעון, אני יודע שההסתדרות עובדת עקב בצד אגודל כדי להציל את המערכה וגם להציל חלק ניכר מהעובדים.

איתן כבל: יחד עם זאת, במתח הזה שבו אתה מצד אחד מפטר כמות גדולה של עובדים, ומצד שני מה אתה מצ'פר את אלה שעכשיו מוצאים את עצמם עובדים בסדרי גודל אחרים לגמרי?

איתן כבל: כמעט כל עובד מוצא את עצמו מ-X עבודה ל-X פלוס פלוס, ואלה דברים שצריך לתת עליהם את הדעת ולהתייחס עליהם.

דוד ביטן: כן, יש עומס בלתי סביר.

איתן כבל: עומס בלתי סביר, עומס בלתי סביר.

איתן כבל: אני רוצה לקבל את התוכנית של רשות החברות והאוצר לדואר, אם יש דבר שכזה.

איתן כבל: אני מבקש ממש בקצרה שתדבר דוד ביטן.

דוד ביטן: אני מסכים לכל מה שאמרת, באמת יש שינויים בדואר.

דוד ביטן: אותי תמיד הרגיז הנושא של הדואר הרשום.

דוד ביטן: אתם רוצים שאני אתמוך בכם?

דוד ביטן: תדאגו ששנה לא אקבל דואר רשום, אבל אני רוצה גם להעלות על נס את התרומה של העובדים לרפורמה הזאת.

דוד ביטן: הם גם תרמו בקיצוצים, בשינויים ארגוניים ובשינויים במספר העובדים וגם העובדים היום עובדים הרבה יותר קשה.

דוד ביטן: כשהדואר יתחיל להתרווח קצת, אני מציע שייקחו גם בחשבון שהעובדים לא יכולים לעבוד משרה וחצי ולקבל תשלום על משרה אחת.

איתן כבל: איתן ברושי, בקצרה בבקשה, יהיה לכם זמן לדבר, כי לא נענה על מה שעדיין לא נאמר.

איתן ברושי: בוקר טוב אדוני היושב ראש וחברי מהדואר, הייתי לפני מספר ימים בביקור במטה הדואר, נפגשתי עם חברים בהנהלה ובוועד העובדים.

איתן כבל: אין ספק שהמנכ"ל הנוכחי אלוף ביח"צ.

איתן ברושי: לא, דווקא - - -

איתן כבל: סליחה, אני אמרתי את זה ממקום טוב, לא אמרתי את זה ממקום רע.

איתן ברושי: היוזמה היתה שלי בעקבות פניות גם אלי וגם כל אחד מהחוויות שלו ויוזמת חקיקה.

איתן ברושי: אני לא יודע אם יש פה עוד נציגי ממשלה.

איתן ברושי: התרשמתי מהמאמצים ומהנכונות לחשוף את הבעיות וגם את הרעיונות והפתרונות.

איתן ברושי: אבל נראה לי שלא פעם ראשונה אני אומר את זה ונתקלתי בזה, אני תמיד שואל את עצמי קודם כל מה היא הגדרת המטרה, מה היא הגדרת המטרה של חברה ממשלתית, שנועדה לשרת את הציבור בכל רחבי הארץ, בכל ימות השבוע והשנה, שבשמה פועלים להתייעלות או קובעים את התקציבים ואת העלויות.

איתן ברושי: בטרם אנחנו שופטים מעשה כזה או אחר, צריך לשאול את מה אנחנו משרתים ולשם מה.

איתן ברושי: לכן אני חושב שחסרה גם בתוכנית ההבראה שהוצגה בפני וגם בפתח הדברים שנאמרים פה, לפני שהם נאמרו, מה רמת השירות אליה הם מחויבים.

איתן ברושי: לכן מזה נגזר כל היתר.

איתן כבל: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה.

אוסאמה סעדי: תודה אדוני היושב ראש, חברי חברי הכנסת, אני ביקשתי את רשות הדיבור כי עוד 10 דקות מתחיל הדיון בה"א הידיעה על הדחת חברי כנסת בוועדת החוקה, חוק ומשפט, אז אני צריך להיות שם.

מיכל בירן: לא נורא, בטח יעיפו אותך מהר.

אוסאמה סעדי: גם יעיפו אותי, לכן אני הולך לשם.

אוסאמה סעדי: למרות שאני לא חבר קבוע בוועדת הכלכלה, מצאתי לנכון, אדוני היושב ראש, לבוא היום ולהגיד מניסיוני כחבר כנסת חדש במשך החודשים האחרונים בעניין הדואר – נכון, הבעיות ידועות, העומס, האיחור הבלתי סביר במסירת דברי דואר רשום, התורים הארוכים, אבל מניסיון אישי עם מנכ"ל הדואר הנכנס מזה חצי שנה וגם מנהלי המרחבים, ערכנו סיורים במגזר הערבי בדרום עם חברי מסעוד גנאים בעיר רהט, בצפון כבר ערכנו סיורים אולי ב-10 כפרים וערים.

אוסאמה סעדי: מתוכננים עוד סיורים באזור נצרת, ואני מוצא אוזן קשבת בהנהלה ובמרחבים ונכונות לשפר את השירות הירוד ביותר שהיה במגזר הערבי, העוול והאפליה שהיו בעשרות השנים האחרונות.

אוסאמה סעדי: אז מילה טובה, אבל אנחנו נמשיך ונבקש לשפר את השירות וניתן את כל התמיכה שאתם צריכים פה על מנת להבריא את חברת הדואר שתיתן את השירות הטוב ביותר לציבור.

אוסאמה סעדי: תודה רבה.

איתן כבל: תודה אוסאמה.

איתן כבל: חברים, ממש בקצרה, מיכל בירן, יוסי יונה, דב חנין, מסעוד גנאים.

מיכל בירן: אני אהיה ממש זריזה.

מיכל בירן: גם אני הייתי בסיור בדואר לאחרונה, ראיתי את המאמצים הגדולים שנעשים לייעל את המערכת.

מיכל בירן: באמת היתה פה עבודה רבה לעשות.

מיכל בירן: אני מברכת על המאמצים, אבל גם מה שנקרא מחכה לכם בסיבוב, כי הפתרון של העסקה קבלנית כדי להתחרות עם השוק הפרטי – אני מבינה את הלוגיקה, מצד אחד אהיה שם לעזרתכם בכל מה שצריך, אבל מצד שני מתכוונת למרר את חייכם בעניין עובדי הקבלן.

איתן כבל: תודה לך.

איתן כבל: יוסי יונה ודב חנין אחריו, ממש בקצרה.

יוסי יונה: אדוני היושב ראש, אני מחזיק בדעתה של מיכל, גם הסתכלתי לפני בואי לכאן על המצגת, ונראה שם שדברים מרשימים אכן קורים בדואר ובתהליכי ההתייעלות.

יוסי יונה: כולנו אוהבים את המילה הזאת, ואני שבע רצון מכך באופן עקרוני שתהליכי ההתייעלות נעשים בשיתוף פעולה מלא עם יושב ראש הוועד פרג'ון, אז זה משמח.

יוסי יונה: אבל גם אני רוצה להביע את דאגתי הכנה.

יוסי יונה: אני מבין שבתוך תהליכי ההתייעלות וכחלק מהרפורמה עדיין יהיו שם כ-300 תקנים של עובדי קבלן.

יוסי יונה: אנחנו מקווים, נפעל שהנגע הזה יחלוף לו מן העולם ושזה לא יבוא על חשבון תנאי העבודה של העובדים הללו.

דב חנין: תודה אדוני, שתי ברכות: ברכה על הרחבת סל השירות, אנחנו באמת רואים את זה; ברכה על הרחבת שעות הפתיחה, זה מאוד מאוד משמעותי, לפחות ככל שניסיוני יכול ללמד אותי בהקשר הזה; ושני אתגרים מאוד גדולים: אתגר אחד זה פיתוח בנק הדואר, שהוא כלי מאוד מאוד אסטרטגי, בין היתר גם לתחרות עם הבנקים המסחריים.

דב חנין: צריך לפתח את הכלי הזה, המדינה צריכה להיות מעוניינת בו, זו ממש מבחינתי אסטרטגיה.

דב חנין: הדבר השני שמאוד מטריד אותי הוא עומס העבודה על העובדים.

דב חנין: אתם קוראים לזה התייעלות, אבל הצד השני של המטבע הם עובדים שעובדים קשה מאוד.

דב חנין: אני רואה את העובדים בסניף הדואר לידי, אני מתפעל מהם מאוד.

דב חנין: באמת עובדים כל הזמן עוד אנשים ועוד אנשים ומשימות ורצים ועושים, עומס עבודה מאוד גדול, צריך לחשוב על זה.

דב חנין: ההתייעלות – אסור לה להגיע למצב שבו אנשים קורסים.

איתן כבל: היא מקריסה את האנשים.

דב חנין: בדיוק, וההיבט השני שמטריד אותי – אני שומע מתוך שיחות עם עובדי דואר, שיש הרבה אי-ודאות בקרב העובדים על חלק מהתהליכים שמתבצעים, מה עתידם.

דב חנין: עובדים הם נכס מאוד מאוד מרכזי של המערכת הזאת, ויש במערכת הדואר עובדים נהדרים.

דב חנין: תודה רבה.

איתן כבל: תודה דב.

איתן כבל: מסעוד גנאים בבקשה, נאוה בוקר, עיסאווי פריג', נחמן שי ואחרון יהיה חאג' יחיא.

מסעוד גנאים: האמת אני התלוויתי למנכ"ל ולצוות שלו כשהיינו בדרום בעיר רהט.

מסעוד גנאים: היו לי שאילתות בקשר לדואר ברהט, שם היה עומס, היה רק סניף אחד והיתה היענות.

מסעוד גנאים: היה אז השר יריב לוין – אני לא יודע, הוא עדיין בתקשורת יריב לוין?

מסעוד גנאים: הוא שענה לי בזמנו.

דוד ביטן: הוא עונה לך בשם הממשלה.

איתן כבל: התשובה הגיעה רק עכשיו, הדואר הביא לך את התשובה?

דב חנין: שר התקשורת פשוט אף פעם לא עונה לשאילתות, ראש הממשלה לא עונה, גם שר החוץ לא עונה.

איתן כבל: אני רוצה שהתשובות תהיינה מהירות יותר מהדואר שמגיע.

מסעוד גנאים: מגיעה מילה טובה למנכ"ל, לצוות, למנהלי המרחבים.

מסעוד גנאים: אנחנו רואים את העבודה הרצינית שהם עושים בחברה הערבית, ביישובים הערביים.

מסעוד גנאים: הם מנגישים יותר את השירות לכל האזרחים.

מסעוד גנאים: תמיד אפשר להשתפר, יש עוד בעיות שצריך להתייחס אליהן, אבל כל הכבוד ויישר כוח.

איתן כבל: נאוה בוקר, עיסאווי פריג', נחמן שי ואחרון חאג' יחיא.

נאוה בוקר: בוקר טוב, אני לא רוצה לחזור על כל הדברים שנאמרו כאן, התלונות ידועות.

נאוה בוקר: בסניף בחדרה אני צריכה לעמוד כשלוש שעות כדי לקבל את הדואר הרשום שלי.

איתן כבל: אז תבואי שלוש שעות לפני.

איתן כבל: ..

נאוה בוקר: אני מבינה שהתורים גם נובעים מזה שיש הרבה הזמנות באינטרנט.

איתן כבל: שישה מיליארד וחצי שקל.

<דני גולשטיין: זה שמונה מיליארד.

דוד ביטן: - - - הרבה מאוד כסף כל ההזמנות האלה, לא?

מיכל בירן: עכשיו כשיש מערכון בארץ נהדרת, זה חסר סיכוי שינוי התדמית.

איתן כבל: אני לא מסכים, אבל נגיע...

נאוה בוקר: אני שמעתי מיושב ראש הוועד שמעון פרג'ון, שנעשים מאמצים מאוד גדולים לייעל את המערכת, ואני מזהה נכונות אמיתית לפתור את הבעיות, ואני מקווה שזה באמת מה שיקרה ובהקדם.

עיסאווי פריג': שלום לכולם.

עיסאווי פריג': דני, אתה נמצא במשחק בית, מה הנוכחות שלך?

עיסאווי פריג': כי אני לא רגיל שבוועדות נושא כזה מביא כל כך הרבה חברי כנסת ואתה מקבל תשבחות על שמאל ועל ימין.

עיסאווי פריג': זה לא אחד ולא שניים, זה משחק ביתי.

עיסאווי פריג': אני לא אחזור על אותם דברים, אני רק רוצה לדבר באותו הקשר שדב חנין הזכיר, והוא מאוד חשוב לי.

עיסאווי פריג': לאחרונה התפרסמו במיוחד בחברה הערבית עמלות הבנקים שמשולמות בבנקים בחברה הערבית, במיוחד בנק מרכנתיל ובנק ערבי ישראלי, חברת בת של לאומי.

מסעוד גנאים: אבל עכשיו מחזירים את כולם - - -

עיסאווי פריג': כן, יש תהליך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה בזכותו של חבר שלנו.

עיסאווי פריג': דיברו על רמת העמלות שמשולמות שם, דבר שלא נתפס.

עיסאווי פריג': מצד שני, כל הזמן מדברים על מילת הקסם – תחרות.

עיסאווי פריג': דני וכל החברים הנוכחים, אני חושב שרק בנק הדואר מסוגל לתת מענה לתחרות, במיוחד ביישובים המוחלשים.

עיסאווי פריג': מלבד בנק הדואר, אף בנק מסחרי לא מסוגל להתחרות.

איתן כבל: הוא יכול לתת שירות, לא תחרות.

עיסאווי פריג': אז השירות גורר תחרות, אתה מבין?

עיסאווי פריג': למה?

עיסאווי פריג': כי ביישובים המוחלשים רוצים שירות.

עיסאווי פריג': דני, אני פונה אליך אישית, זאת הנקודה שתהיה במרכז כל הדיונים בעתיד.

עיסאווי פריג': זו נקודה מאוד חשובה, וכך אתה תיתן שירות לכל הקבוצות המוחלשות.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אנחנו גם נבקש לבנק הדואר.

דוד ביטן: אולי גם תתייחס לחילופי ההנהלה, מה נשאר מההנהלה הקודמת שהביא אותנו למצב הזה.

איתן כבל: עסקנו בעניין הזה, אני לא רוצה לבזבז את הזמן שלי.

איתן כבל: נחמן, בבקשה.

דוד ביטן: מה השינויים שנעשו?

נחמן שי: תודה, אני שמח על המפגש הזה.

נחמן שי: אני מחכה לראות את הנתונים ואת התוכנית.

נחמן שי: בילינו פה כבר כמה פעמים שעות אחדות בחדר הזה, ונדמה לי שאיתן "התלבש" על הדואר מתוך כוונות טובות כדי להביא לשיפור.

נחמן שי: כל אחד מחבריי דיבר על שיפור, אני רק יכול להצטרף אליהם, אני מרגיש גם רצון טוב וגם התלהבות.

נחמן שי: אני רוצה לשבח במיוחד את שיתוף הפעולה בין ההנהלה לבין העובדים.

נחמן שי: בעיני זה המפתח, בטח אם הוא יהפוך למצב של עימות והציבור ישלם את המחיר, אז טוב שיש פה ידיים שמשתלבות במאמץ משותף.

נחמן שי: אני רק מבין שאנחנו נמצאים באמצע הדרך, ולכן חשוב מאוד שגם המחמאות והרוח הטובה שנושבת פה ידחפו קדימה, אבל לא ירגיעו אף אחד מהאנשים שיושבים פה שמחויב לרעיון הזה.

נחמן שי: הדואר הוא שירות ממדרגה ראשונה, אחד החיוניים ביותר לציבור, ודווקא אותו גל עצום של חבילות למיניהן מלמד עד כמה הוא נעשה חשוב.

נחמן שי: זה לא שכבר לא שולחים מכתבים – אוקי, אז לא שולחים, אבל עדיין ההזדקקות שלנו לשירות גדלה והולכת.

נחמן שי: אם אני עושה חישוב האם כדאי לי לעשות משלוח או לא לשלוח או להזמין או לא להזמין, אני פוגע באיכות החיים שלי, לכן צריך להבין את המהפכה הגדולה שהתחוללה בתרבות העולמית ולאמץ אותה.

נחמן שי: אמרתי גם בדיון הקודם, אני לא חושב שהדואר צריך להיות מקור הכנסות למדינה.

נחמן שי: יהיו עוד הכנסות למדינה.

נחמן שי: ברוך השם, יש לה מקורות הכנסה.

נחמן שי: הוא קודם כל ומעל לכל צריך לתת לציבור הרחב את השירות הטוב ביותר שאפשר לתת.

נחמן שי: תודה רבה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בוקר טוב, אני זוכר את הישיבה הקודמת בה שאלתי שאלה על הקריטריונים, והאם הקריטריונים האלה גם במגזר הערבי, אם אתה זוכר דני.

עבד אל חכים חאג' יחיא: דיברנו על צורך של פתיחת עוד סניף, לפחות בטייבה ובשאר המקומות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מבשר שאני גם מתואם עם המנכ"ל ושלקראת סוף החודש פותחים את הסניף השני בטייבה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה אחד הדברים שצריכים לעלות לפה, כי לא צריכה להיות ביקורת – הביקורת צריכה להיות גם בונה וחיובית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני פה אומר שהמנכ"ל גם מקשיב, וזה יתרון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו יודעים שהדואר היה במצב של קריסה, ומהמצב שהיה בו להגיע למצב האופטימלי זה לא יכול להיעשות ביום אחד, אבל אנחנו רואים את המגמה ואנחנו רואים גם את השקיפות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: קראתי את הדוח של מבקר המדינה אתמול, מה עשו ומה המגמות, וראיתי שכן עשינו ושבמקום הזה אנחנו במגמה חיובית, וזה מה שחשוב, שיש תכנית וראייה לרחוק, שתצליח.

איתן כבל: האמת שפה מהחברה היהודית נותנים מחמאות – אוקי, אבל העובדה שמהחברה הערבית אתה מקבל אותן - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: כשזה חיובי.

איתן כבל: זה לא מובן מאליו פה.

מיכל בירן: אין הרבה מערכות במדינה שמשתדלות כך.

עיסאווי פריג': אדוני היושב ראש, לא רציתי להעצים וללכת על אותו קו, אבל גם בכפר קאסם היה המנכ"ל ורואים את השינוי מקצה לקצה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא הגענו למצב האופטימלי, כפי שאמרתי, אבל אנחנו רואים את הכוונות ואת הכיוון, וזה הצד החיובי ביותר.

איתן כבל: אני נותן לך רבע שעה להציג את הדברים שלך.

איתן כבל: אתה קיבלת רוח גבית.

איתן כבל: הרוח הגבית היא לא כדי לנוח על זרי הדפנה, אלא רק כדי לתת לך משנה כוח להמשיך את אשר התחלתם אתה כראש המערכת, וכמובן ללא העובדים שום הישג לא היה יכול להתקדם.

איתן כבל: העובדים הבינו את גודל השעה, וצריך גם להגיד מילה ענקית לטובתם ולזכותם של העובדים שנלחמו על הבית שלהם ונלחמים על הבית שלהם.

איתן כבל: בבקשה.

<דני גולשטיין: כבוד היושב ראש, כבוד חברי הכנסת, אני רוצה להגיד כמה מילים בפתיחה לפני שנדבר על המצגת.

<דני גולשטיין: הייתי פה לפני שישה, שבעה חודשים במצב קשה מאוד, כמו שאתה אמרת, עם נתוני פתיחה לא קלים ויצאנו לדרך עם רוח גבית של הוועדה.

<דני גולשטיין: אני חושב שזאת לא רק רוח גבית של הוועדה שהיתה בסיס ליציאה לדרך, אלא גם שיתוף פעולה ממשרד התקשורת, מרשות החברות, מהאוצר, מכל מי שיכול היה לשלב ידיים ולתת לנו תמיכה קדימה.

<דני גולשטיין: אני שמח היום להיות פה בוועדה ולהגיד שעשינו כברת דרך ארוכה מאוד, טובה מאוד, שהיא בהחלט משמעותית.

<דני גולשטיין: היא לא הסוף, היא לא אפילו אמצע ההתחלה, אבל היא בהחלט כיוון משמעותי להרבה דברים – הוא משמעותי לרמת השירות של הדואר הקיים, הוא משמעותי למנועי הצמיחה של דואר ישראל שזה הסחר האלקטרוני ונושא בנק הדואר, שהוא לדעתי היום אלטרנטיבה מאוד טובה לכל מה שהממשלה רוצה לעשות מבחינת סוג האוכלוסייה; ולפני שאני נכנס לזה, אני רוצה להגיד לכם שההישגים לא רעים.

<דני גולשטיין: התכנית קשה, מורכבת, היא שילוב של כמה דברים – של שיפור השירות, של התייצבות פיננסית.

<דני גולשטיין: תזכרו שבסוף הדרך אנחנו צריכים גם לשלם משכורות וגם לייצר ערך לחברה, טכנולוגיות ומחשוב וזאת יצירת תרבות של שירות.

<דני גולשטיין: תהליך כזה לוקח זמן, אנחנו באמצע הדרך.

<דני גולשטיין: אחד הדברים העיקריים שהעליתם כאן בשיחה זה שיתוף הפעולה של העובדים.

<דני גולשטיין: אתם ציינתם את העבודה הקשה, אבל בעיקר אני רוצה להגיד שהעובדים מסתכלים על דואר ישראל בתור בית.

<דני גולשטיין: הם מסתכלים היום על האזרחים במדינת ישראל בתור לקוחות ולא בתור אזרחים.

<דני גולשטיין: הם מבינים מה חשוב והם מבינים מה נדרש על מנת לייצב את הבית, על מנת שלא נגיע למצבים כמו שקרו במדינת ישראל, ואנחנו נמצאים במקום אחר לגמרי.

<דני גולשטיין: העבודה קשה, אנחנו מייצרים ערכים שיהיה להם קל יותר לעבוד.

<דני גולשטיין: אנחנו ממש בשותפות עם ארגון העובדים, רואים את הדרך קדימה.

<דני גולשטיין: זאת פשוט עבודה מאומצת למען מטרה לא קלה.

<דני גולשטיין: אני אתייחס גם למה שחבר הכנסת דוד ביטן שאל, זה גם מראה על הכיוון.

<דני גולשטיין: אנחנו קלטנו לחברה כחמישה מנהלים בכירים.

<דני גולשטיין: קלטנו סמנכ"ל כספים לוגיסטיקה דב פרימוביץ שהיה סמנכ"ל כספים של טבע ישראל, קלטנו סמנכ"לית שיווק שהיתה סמנכ"לית שיווק של סודהסטרים, קלטנו סמנכ"לית מחשוב שהיתה סמנכ"לית של HP, קלטנו מנהל מרחב הדרום שהיה קצין שלישות ראשי, תת אלוף, מפקד הבקו"ם וניהל חברה עסקית, קלטנו סמנכ"ל לוגיסטיקה שהיה ראש חטיבת הלוגיסטיקה, שזה בעצם הטופ של הלוגיסטיקה במדינת ישראל, וזה לצד החבר'ה הוותיקים.

<דני גולשטיין: אנחנו מייצרים אווירה שבאה מהעולם העסקי, יחד עם הצוות שמכיר את הדואר, יודע ונאמן לדואר.

<דני גולשטיין: בסך הכול השילוב הזה הוא מאוד טוב, ואת כל זה עשינו בחצי שנה.

<דני גולשטיין: זה אומר שאנשים באים ברצון, עם הבנה שיש עתיד לדואר ישראל.

איתן כבל: חשוב לי לקבל קודם כל את הנתונים של לפני ואחרי ומשם נתקדם הלאה.

<דני גולשטיין: קודם כל כמה מילים על דואר ישראל, תמונת מצב במעוף ציפור: כשני מיליארד, 1.8 מיליארד דולר הכנסות, 5,500 עובדים.

איתן כבל: 5,500 עובדים היום?

<דני גולשטיין: היום.

איתן כבל: כמה היו?

<דני גולשטיין: היו 6,250.

נחמן שי: אתם במגמה משתנה?

<דני גולשטיין: אנחנו במגמה להגיע ל-5,050 עד 2018.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לצמצם עוד עובדים?

<דני גולשטיין: לצמצם עוד עובדים, אנחנו עושים שיפורים.

<דני גולשטיין: יש לנו 750 סניפים ברחבי הארץ.

<דני גולשטיין: חשוב להראות שפתחנו בתוך שנה 190 מרכזי מסירה לחבילות ולמכתבים רשומים.

<דני גולשטיין: אנחנו החברה היחידה במדינת ישראל שפותחת סניפים.

<דני גולשטיין: למי ששאל על הבנקים, 750 סניפים, בכל הבנקים ביחד יש משהו כמו 724 סניפים.

איתן כבל: כמה היו קודם?

<דני גולשטיין: זה מה שהיה, לא סגרנו סניפים, זה סניפים וסוכנויות, אבל 160 מרכזי מסירה חדשים, כשהיו 10.

איתן כבל: הגדר מה זה מרכזי מסירה.

<דני גולשטיין: מרכז מסירה זה מרכז, שנקרא shopping shop, חנות בתוך חנות, כמו שופרסל.

נחמן שי: כמו קבלן משנה.

איתן כבל: מאפייה.

<דני גולשטיין: הוא מבצע מסירת חבילות.

איתן כבל: כולם מרוויחים.

עיסאווי פריג': מה המדרג, סוכנות, סוכנות א'?

<דני גולשטיין: ב-750 יש כ-500 סוכנויות ו-250 בתי דואר.

<דני גולשטיין: ה-190 זה נושא חדש ששיפר לגמרי את רמת השירות, הוא זה שהוריד את השירות בסניפים, כי פתחנו עוד 190 נקודות מגע עם הקהל, כשאנחנו יכולים גם בעתיד להרחיב אותם.

<דני גולשטיין: כשאנחנו מדברים על בנק חברתי, תזכרו שאנחנו נמצאים בכל נקודה בארץ.

<דני גולשטיין: ה-750 האלה מפוזרים בכל הנקודות, וה-190 הם פוטנציאל, שאם נרצה להרחיב בהם שירותים בעתיד, לתת עוד שירותים, גם כבנק, אז אנחנו נמצאים בפריסה, במבט קדימה מוכנים להחלטה לתת לנו - - - אנחנו מעבירים 500 מיליון דברי דואר בשנה.

<דני גולשטיין: יש לנו 450,000 חשבונות בנקים וכ-40 מיליון חבילות.

<דני גולשטיין: דבר לא פחות חשוב זה היציבות הפיננסית של הדואר – היינו ב-2% רווח תפעולי תזרימי, והשנה אנחנו מסיימים ב-9%.

<דני גולשטיין: זאת מהפכה של בערך פי שלוש, פי ארבע משנה קודמת, ככה שאנחנו עושים גם וגם וגם, גם שיפור השירות וגם יציבות פיננסית לחברה.

<דני גולשטיין: מי שמתעניין בדואר האלקטרוני, הדואר האלקטרוני קפץ במדינת ישראל במשהו כמו שלוש שנים פי שניים, אפילו פי שלוש.

<דני גולשטיין: אנחנו נמצאים היום עם 40 מיליון חבילות.

<דני גולשטיין: כדי להגיד לכם למה אני מאמין שהדואר נותן שירות טוב בתחום החבילות, ישראל היא המדינה שצומחת הכי הרבה ב-OECD בתחום הגידול במספר החבילות.

איתן כבל: אבל מה היה הסיפור שקראתי באחד מכלי התקשורת, לגבי eBay כמדומני?

<דני גולשטיין: ב-eBay יש 10,000 ספקים.

<דני גולשטיין: ספק אחד שמספק בקושי 100 פריטים למדינה כן סיפק או לא סיפק, עשו מזה פוסט בפייסבוק, הפוסט הזה רץ קדימה.

<דני גולשטיין: איביי העולמית העבירה מכתב לעיתונות, שהיא עובדת טוב מאוד עם דואר ישראל, והיא מרוצה מאוד, ואני כבר אומר לכם שדואר ישראל בדירוג של ארגון הדואר העולמי נמצא ב-top 10 של נותני השירות.

איתן כבל: תעבירו את זה גם לארץ נהדרת.

איתן כבל: ..

<דני גולשטיין: ארץ נהדרת זו סטירה, עזוב...

<דני גולשטיין: בקיצור, מסחר מקוון קרוב לשמונה שקל – זה מוריד את יוקר המחיה בצורה מהותית, דרמטית.

עיסאווי פריג': בינתיים לא מרגישים את זה.

רועי פולקמן: בביגוד של ילדים אין מי שלא מרגיש את זה בארץ.

רועי פולקמן: זה תלוי, יש תחומים שכן, יש תחומים שלא.

<דני גולשטיין: בביגוד של ילדים מרגישים את זה מאוד.

איתן כבל: קנינו חמש תחפושות במקוון.

רועי פולקמן: אני מקווה שבדקתם שזה לא דליק, כי אנחנו עסקנו בזה במכון התקנים.

רועי פולקמן: ..

איתן כבל: איך שהגיע, לקחתי גפרור והדלקתי, זה לא נשרף...

איתן כבל: היתרון של זה, שגם התחפושות בארץ דליקות, אבל מצד שני, אתה לא צריך לכבס, יותר יקר לכבס את זה.

דוד ביטן: למה אתם לא קונים תוצרת ישראל?

דוד ביטן: אני לא מבין את העניין הזה.

דוד ביטן: מזמינים את כל זה מחוץ לארץ, אז מה עשינו פה?

דוד ביטן: זה לא הדבר הכי טוב בעולם.

איתן כבל: בכוונתי לקיים דיון רחב, אני עוד לא יודע באיזה סדר, על כל העניין הזה של היבוא, היצוא והמתח המתקיים בכל הנוגע לזה – גם לגבי העסקת עובדים ישראלים, חברות מחוץ לארץ, כל הדברים שנוגעים ליוקר המחיה, השפעתם, ייבוא מקביל והמתח שכל הזמן מתקיים.

<דני גולשטיין: אני אלך קדימה ואחר כך אחזור לזה.

<דני גולשטיין: כדי לשפר את זה, אנחנו הולכים למספר צעדים מאוד רחוקים.

<דני גולשטיין: אנחנו מקימים עכשיו מרכז לוגיסטי מאוד גדול, של 15 דונם, על יד שוהם, שהוא יקבל את כל הסחר המקוון מחוץ לארץ ויניע אותו תוך 48 שעות לנקודות המסירה.

<דני גולשטיין: אנחנו מקימים כ-100 לוקרים, מחסנים אוטומטיים.

איתן כבל: ראיתי כבר חברות אחרות שעושות את זה.

<דני גולשטיין: אנחנו נעשה את זה יותר טוב.

רועי פולקמן: אחת הדרכים להתחרות זה לאפשר את המרכזים הלוגיסטיים האלה לחברות בישראל.

רועי פולקמן: הרי אחת הבעיות כשאתה רוצה לעשות מסחר מקוון זה שאתה צריך להחזיק מלאי וצריך לשנע אותו.

רועי פולקמן: לעסקים קטנים ובינוניים זה מאוד קשה.

רועי פולקמן: הרי מה קורה באמזון?

רועי פולקמן: אני עסק קטן, אני נותן אותו למרכז הלוגיסטי של אמזון והם מטפלים בכל ההפצה.

רועי פולקמן: התקיים על זה דיון בנושא מסחר מקוון לעסקים קטנים ובינוניים.

רועי פולקמן: שווה לעשות על זה חושבים, כי אולי דואר ישראל יכול להיות העורף הלוגיסטי.

רועי פולקמן: נעשתה על זה הרבה עבודה בשנה האחרונה.

<דני גולשטיין: תודה רבה.

<דני גולשטיין: אנחנו כבר מתחילים לנוע עם הדבר הזה, למשל עם חברה שנקראת גרופון.

<דני גולשטיין: נכנסנו לשיתוף פעולה, ומה שאתה אומר אלה בדיוק הנקודות - - - שנית, אנחנו משיקים השבוע שירות "הדואר בא אלי", שנותן אפשרות לשלוח הביתה.

<דני גולשטיין: מקימים את מרכזי המסירה ומרחיבים את כל נקודות המגע.

<דני גולשטיין: בעוד כמה חודשים תוכלו להיכנס לאינטרנט, להגיד: אני רוצה שהדואר יגיע לכאן, לכאן או לכאן, תבחרו לאן אתם רוצים שתגיע חבילה – או הביתה, או למרכז הזה, או לכנסת, או לאן שתרצו.

איתן כבל: לכנסת עדיף שלא, זה עובר בידוק ושיקוף.

<דני גולשטיין: קודם כל, שיפרנו את השירות.

<דני גולשטיין: זמני ההמתנה בסניפים היה נקודה מאוד קשה.

איתן כבל: אנחנו רוצים לקבל את הנתונים כדי לשים את האצבע עליהם.

איתן כבל: כמה זמן לקח למכתב להגיע בעבר וכמה היום, ולאיזו נקודה אנחנו רוצים להגיע?

איתן כבל: איפה המוקדים הבעייתיים ביותר, האם הגעה לפריפריה או דווקא באזור גוש דן?

<דני גולשטיין: אני אתחיל מזמן המתנה בסניפים, שהיה נושא מאוד כאוב בעבר.

<דני גולשטיין: גם לא יכולנו למדוד אותו.

<דני גולשטיין: אם אתם תשאלו, אני יודע שפעם היה 20 דקות זמן המתנה רגיל ו-30 דקות בזמן העומס.

<דני גולשטיין: אני יכול להגיד לכם שהיו מקומות של שעה וחצי וגם שעתיים, ולא מדדנו אותו, ומיד אני אסביר מה עשינו.

<דני גולשטיין: היום אנחנו בממוצע ארצי נמצאים בזמן המתנה של בין שמונה ל-11 דקות.

<דני גולשטיין: יש עדיין מקומות בעייתיים.

<דני גולשטיין: אנחנו יודעים לזהות כ-10 מוקדים בעייתיים בישראל – באשדוד, אשקלון.

נאוה בוקר: פרדס חנה, חדרה.

<דני גולשטיין: לגבי חדרה אני מוכן לערוך אתך ביקור שם, בבית הדואר בחדרה.

<דני גולשטיין: היום הוא ברמות שירות מדהימות, הוא עבר שינוי דרמטי.

<דני גולשטיין: יכול להיות שהסוכנות שם, אבל צריך לבדוק אותה.

נאוה בוקר: אתה מדבר על הדואר המרכזי?

<דני גולשטיין: המרכזי, המרכזי עבר שינוי דרמטי.

<דני גולשטיין: את מוזמנת לבוא אתי לביקור עכשיו.

נאוה בוקר: אז יכול להיות שבחצי שנה האחרונה באמת המצב השתפר.

<דני גולשטיין: לגמרי, על זה אני מדבר.

איתן כבל: הוא היה אצלנו בפעם הראשונה לפני חצי שנה.

<דני גולשטיין: אם את מדברת על לפני חצי שנה, אנחנו לגמרי במקום אחר.

<דני גולשטיין: שבע, שמונה דקות בסניף המרכזי, אני יכול להראות לך את זה עכשיו און-ליין.

נאוה בוקר: יש לי כמה טפסים שמחכים לי בבית, אני הולכת לבדוק.

<דני גולשטיין: אנחנו נמצאים היום בשמונה עד 11 דקות המתנה, ובימי העומס בקרוב ל-20 דקות.

<דני גולשטיין: היו מקומות שזה היה שעות.

איתן כבל: אתה אומר שיש לך 10 מוקדים שהם עדיין - -

<דני גולשטיין: - - שהם עדיין בעייתיים, לא ברמה שהיתה בעבר.

<דני גולשטיין: אולי הסניף הכי בעייתי שהיה לנו זה סניף הורדוס במזרח ירושלים שמשרת 300 תושבים.

<דני גולשטיין: זה היה סניף שזמן ההמתנה בו היה כשעתיים, שעתיים וחצי, והיום – שבע דקות.

<דני גולשטיין: יש סניפים, שכשאני אומר בעיה, זה 20 דקות, 25 דקות, ושם אנחנו רוצים להגיע ל-10 דקות, על זה אנחנו עובדים עכשיו – אגב, נכון שאף אחד לא בפריפריה.

<דני גולשטיין: יש הרבה סניפים במגזר הערבי, שאני קורא להם לא ראויים.

<דני גולשטיין: אנחנו עוברים איתם עכשיו אחד, אחד על מנת לשפר אותם, עם הרחבה ועד פתיחה של סוכנות מקבילה.

<דני גולשטיין: אותו דבר אנחנו עושים במגזר היהודי וגם בערים מעורבות, כמו לוד, שהיינו לאחרונה.

<דני גולשטיין: יש תהליך מאוד מורכב, אני רק אומר כבוד היושב ראש, זה לוקח זמן, זה למצוא מקום לסוכנות, לפתוח, להרחיב, אלה הכול תהליכים לא קלים.

<דני גולשטיין: בנושא של פתיחת מרכזי מסירה, 190 מרכזים, היינו עם 11 לפני, והיום אנחנו עם 190, ואנחנו מתכוונים עד סוף מרץ - - -

איתן כבל: רובם במרכז הארץ?

<דני גולשטיין: רובם בכל האזורים, זה מתפזר.

<דני גולשטיין: הרחבנו את שעות הפתיחה בבתי הדואר משש בערב לשעה שמונה, 180 יחידות.

<דני גולשטיין: בתחילת התוכנית היינו באפס, היום אנחנו עם 180 יחידות שעובדות עד השעה שמונה בערב.

יוסי יונה: לגבי הפתיחה בשעות הערב, הרבה פעמים אנחנו כלקוחות מתבלבלים מתי פתוח פה, מתי פתוח שם.

יוסי יונה: האם השינוי הזה הוא שינוי across the board עם אותן שעות פתיחה?

יוסי יונה: אם אני עכשיו עובר מתל אביב לחדרה, השעות יהיו זהות?

<דני גולשטיין: יש 180 סניפים, אותו דבר, across the board.

<דני גולשטיין: אגב, אנחנו לומדים את זה, כי אנחנו רואים שאנחנו פותחים, אבל אנשים עדיין מעדיפים לבוא בבוקר.

<דני גולשטיין: התקנו מערכות ממוחשבות לניהול תורים.

<דני גולשטיין: היינו עם 150 יחידות, והיום אנחנו נמצאים עם 315, הכפלנו את הכמות.

<דני גולשטיין: זה אומר שכאשר אדם מגיע, הוא יכול להזמין תור, להיכנס, להסתובב ולקנות פיצוחים ולחזור חזרה, וזה אומר גם שאתה יכול להזמין תור באינטרנט או בסמארטפון.

<דני גולשטיין: אתה יכול להיכנס להזמין תור ואתה יכול להיכנס ישר בלי המתנה.

איתן כבל: למה הזמנת התור הזו?

איתן כבל: היא קצת בעייתית.

איתן כבל: זה כמו בכביש, תחשוב שתעשה הזמנה להגיע לצומת לפני.

איתן כבל: אני עומד כמו ילד טוב ובא מישהו שעוקף אותי מימין ומשמאל.

איציק שמולי: גם קח בחשבון שהקשישים לא בדיוק יודעים להזמין.

איתן כבל: רובם מגיעים שעה לפני.

דוד ביטן: או מבקשים מהנכד להזמין.

איתן כבל: כשאני לוקח את הכרטיס, אני ממתין בצורה מסודרת.

רועי פולקמן: אבל איתן, מתקדמים טכנולוגית.

רועי פולקמן: אנשים יתרגלו, זה לוקח זמן.

איתן כבל: אתה יודע מתי אתה יכול לעשות את זה?

איתן כבל: זה כמו שאמרתי בדיון אחר על הרכבת, שהוסיפו קרון לקבוצות.

איתן כבל: כשאף אחד לא מחכה בחוץ והקרון לא צפוף - - -

<דני גולשטיין: זה מתחבר למה שאתה אומר – התחלנו לעשות את זה, כשאנחנו הורדנו את זמני ההמתנה ל-10 דקות.

<דני גולשטיין: זה כבר מאפשר את זה, כי גם אלה שממתינים - - -

איתן כבל: מאה אחוז.

<דני גולשטיין: זה הולך ביחד.

<דני גולשטיין: הדבר הבא – אם אתם זוכרים את הפתקים האדומים שקיבלתם הביתה כדי לקחת דואר, זה הולך ונעלם.

<דני גולשטיין: אנחנו היום כבר ב-600 סניפים וגם ב-200 מרכזי המסירה עובדים עם אס-אם-אסים.

<דני גולשטיין: אנחנו שולחים אס-אם-אס, האס-אם-אס מגיע.

<דני גולשטיין: באותו רגע שאתה מקבל אותו, אתה יכול ללכת לסניף ולקבל את המוצר.

<דני גולשטיין: זה מקדם את האנשים.

נורית קורן: זה ממש חשוב.

איתן כבל: בואו לא נתלהב, המבוגרים – לא לכולם יש אס-אם-אס, גם בחברה החרדית רוב המכשירים כשרים למשל.

<דני גולשטיין: נכון, אז אנחנו עובדים גם בחברה החרדית.

<דני גולשטיין: היה לנו כנס לפני שבוע.

<דני גולשטיין: אנחנו עובדים בחברה החרדית לשמור להם על הפתקים וגם לעשות מרכזי אינטרנט בטוח, שהם יוכלו לגשת לשם ולהזמין תורים, שזה יהיה מרכז שבו יוכלו לקבל שירותים נוספים, אבל גם להזמין את התורים.

<דני גולשטיין: אנחנו נותנים פתרונות ספציפיים לאוכלוסיות ספציפיות.

עיסאווי פריג': כשאין מספר טלפון על החבילה, מה אתם עושים?

<דני גולשטיין: אם אין מספר טלפון, בסוף יש כתובת, אנחנו שולחים פתק ללקוח.

דוד ביטן: אדוני המנכ"ל, אני לא רוצה להפריע לך, אבל אני צריך ללכת לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

עיסאווי פריג': מה יש לך לעשות בוועדת החוקה, חוק ומשפט?

דוד ביטן: אני הולך לראות שהכול מסתדר שם.

עיסאווי פריג': מה יש לך, אתה לא חבר כנסת שם.

איתן כבל: חבר הכנסת גטאס, אני מבקש ממך...

עיסאווי פריג': אתם הולכים ללבות אש.

דוד ביטן: לא הולך ללבות אש, אני רק הולך לראות מה קורה.

דוד ביטן: הרי זה יכול היה להיות אצלי בוועדה ונתתי את זה לוועדת החוקה, חוק ומשפט, אז כנראה שלא רציתי ללבות אש, נכון?

דוד ביטן: קצת התייחסות לעניין.

דוד ביטן: חבר הכנסת גטאס עושה בעיות.

איתן כבל: עכשיו אתה תגרום למכלוף גם להתפרץ, הוא חייב אחריך.

דוד ביטן: רציתי לשאול, קיבלתי הרבה תלונות על סניף הורדוס בירושלים.

נאוה בוקר: הוא אמר.

דוד ביטן: לא שמעתי, התייחסתי לגטאס.

דוד ביטן: יש שם שיפור?

דוד ביטן: אני צריך לענות בפייסבוק לאנשים.

<דני גולשטיין: שיפור דרמטי משעה וחצי לשבע דקות.

דוד ביטן: יפה, כל הכבוד.

<דני גולשטיין: אתה מוזמן מפה לנסוע לשם.

איתן ברושי: המנכ"ל, תסביר מה זה אומר שאתם תיפגעו מפתיחה לתחרות, ומה אתם תפסידו כשאחרים ירוויחו בחברות הפרטיות ואתם תשרתו מדן ועד אילת.

איתן ברושי: אולי זה חשוב לכנסת, כי הולכים להצביע היום על חוק הדואר.

<דני גולשטיין: אני רוצה לענות למה ששאלתם ולתת לכם עוד מידע.

<דני גולשטיין: מי שאין לו מספר סלולרי על הפתק, אנחנו מתחילים לבנות data base של כל הלקוחות שלנו, ומי שאין לו, בפעם הבאה כשהוא מגיע, אנחנו נקבל ממנו.

<דני גולשטיין: ה- data base הזה, גם אם לא יהיה לך אותו שם בסוף, אנחנו נדע מי אתה לצורך העניין.

<דני גולשטיין: יותר מזה, נבנה אתר מיוחד, שבו תוכל להיכנס ולא להגיד: איפה החבילה שלי?

<דני גולשטיין: אלא להגיד: אני איתן כבל, אני רוצה לדעת מה מגיע לי, מה נמצא בדרך, איזה מכתבים רשומים אצלי ואתה תוכל לראות את זה.

רועי פולקמן: אדוני היושב ראש, אני חושב שהנתונים הם יפים, וגם רואים אותם במצגת שלפנינו.

רועי פולקמן: יש כמה שאלות, כולל על השלבים הבאים של הרפורמה שאמורים להיות מאושרים בקרוב.

רועי פולקמן: שווה שיותר נראה איפה המקומות הבעייתיים.

מיכל בירן: תחרות מכיוון אחד, אבל עכשיו הם בתחרות עם ידיים קשורות.

נורית קורן: בדיוק, הם לא יכולים להתחרות.

איתן כבל: אדוני, יש לך בדיוק עוד שלוש דקות לסיים את המצגת.

איתן כבל: יש לי גם סדרה של שאלות, שנוגעות לבנק הדואר, כל מיני הצעות חוק שהממשלה מניחה על הדואר, ואנחנו רוצים לדעת האם זה פוגע, מקדם, איפה זה בדיוק עומד.

איתן כבל: אני גם רוצה לשמוע את מוריס דורפמן, שאנחנו מברכים אותו, הוא מגיע כסגן מנהל רשות החברות.

איציק שמולי: אולי יקדמו אותך.

איציק שמולי: ..

איתן כבל: יש אופק, יש אופק ניהולי, דורפמן.

איתן כבל: ..

איתן כבל: אני ארצה גם לשמוע גם עמדתך וההתייחסות שלך לגבי התוכניות מן הצד שלכם, כי יש לי תחושה – יכול להיות שהיא מוטעית לגמרי – שזאת לא פעולה מקבילה, אלא פעולה שכל אחד חי לו במערכת משייטת משלו.

איתן כבל: יכול להיות שכל מה שאתם מביאים מתואם ומוסכם, או יכול להיות מתואם ולא מוסכם.

איתן כבל: אנחנו נרצה גם את הדברים האלה לדעת בדיוק.

איתן כבל: אתה יודע על מה אני מדבר, נכון מוריס?

איתן כבל: אם לא, אני אפרט לך.

<דני גולשטיין: מאחר שראיתם את זה ואתם כבר יודעים, אני אעבור על זה מהר.

<דני גולשטיין: נקודה חשובה שיש לנו מוקד טלפוני, שההמתנה בו היתה מאוד ארוכה והוא היה מפוזר על כל הארץ.

<דני גולשטיין: המוקד הזה אוחד, והוא עבר שינוי טכנולוגי דרמטי והוא מתחיל בימים האחרונים לקבל את השדרוג שלו ולתת שירות טוב יותר לאזרחים.

<דני גולשטיין: את כל השאר ראיתם.

<דני גולשטיין: אני לא רוצה להיכנס לזה שמספר העובדים ירד.

<דני גולשטיין: אנחנו עובדים עם תכנית הבראה אחד לאחד, המדדים הפיננסיים משתפרים.

<דני גולשטיין: לגבי מה שחבר הכנסת ברושי שאל, הכול נופל בבת אחת – חוקים, תחרות, עוד דברים.

<דני גולשטיין: אני תמיד אומר לחבר'ה שלי: אני עולה על הליכון כזה, וכל שעה מעלים לי את השיפוע של ההליכון ומוסיפים לי קילוגרם על הגב.

<דני גולשטיין: היה טוב אם היו מרווחים את הדברים, אנחנו בעד תחרות ותמיד היינו בעד תחרות, אבל אם היו מרווחים את הדברים – אני יכול לתת לכם דוגמה מוזרה, אנחנו יחד עם משרד התקשורת בתהליך פתיחת אפשרות שהדואר יוכל להתחרות בכלל על העולם העסקי.

<דני גולשטיין: היום אנחנו מחויבים למחיר מסוים והחברות המתחרות יכולות לתת כל מחיר, אז זה ברור שילכו אליהן.

<דני גולשטיין: משרד הפנים הוציא היום מכרז להודעות לבוחר.

<דני גולשטיין: אנחנו מבקשים ממשרד הפנים לדחות את המכרז בחודש, כי עד אז אנחנו נבשיל עם משרד התקשורת להיכנס לתחרות, והם לא רוצים.

<דני גולשטיין: זה דבר מוזר שהמדינה – חלק מהמדינה - -

איתן כבל: - - שלחה אותך לעשות את העבודה ולא - -

איתן ברושי: מכשילה אותם.

<דני גולשטיין: - - שלחה לעשות את העבודה, להתמודד עם הדבר הזה, בסוף הדרך לא אומר מכשילה - -

איתן ברושי: אני אומר.

<דני גולשטיין: - - אבל לא נותנת לנו אפשרות להתמודד, וזאת בעיה מאוד קשה.

מיכל בירן: אגב, אפילו בכנסת הם הולכים לאבד חצי מיליון דברי דואר בשנה בגלל השינוי עכשיו במבנה הקשר לבוחר, והם לא יכולים להתמודד לתת לנו מחיר – שוב, כי לקוח גדול שולח 14,000 בבת אחת, והם לא יכולים להתמודד לתת לנו מחיר יותר טוב.

איתן כבל: שאלה שלא ענית עליה והיא שאלה מאוד חשובה לי, ואני מניח שאם לא לכל חברי הכנסת, בוודאי לרובם.

איתן כבל: הנטל שנופל על ציבור העובדים – אני יכול להזכיר, שאתה הצגת מצגת של כ-5,000 עובדים ואתה גם אמרת שעוד כ-450 הולכים למצוא את עצמם מחוץ למערכת.

איתן כבל: המשמעות היא שהם צריכים לעשות את כל מה שהיה בעבר פלוס כל האתגרים.

איתן כבל: איך אתה אחד שאמרת שאתה מרגיש שכל שעה מגדילים לך את השיפוע ומוסיפים לך קילו; אני יכול להגיד לך שהעובדים מרגישים שכל שעה מגדילים להם פי שניים את השיפוע ומוסיפים להם שני קילו, לא קילו אחד.

<קריאה: אולי היתה אבטלה סמויה?

איתן כבל: הכול יכול להיות, אבל אני אומר את זה במצב שבו העובדים נרתמו כדי להציל את הבית שלהם וויתרו וגם מוותרים בהסכמים שיושב ראש הוועד הוביל אל מול ההסתדרות, אל מולכם.

איתן כבל: אבל אני גם רוצה לדעת, שיש מחשבה על ציבור העובדים.

איתן כבל: אני אומר לך משיחות שאני מנהל באופן אקראי, לא משהו שהוא מכוון או אינטרנטי או שמישהו פונה אלי, הם ממש מרגישים בקריסה, ואין לכך תמורה הולמת.

יוסי יונה: בהקשר הזה כדאי שנשמע גם את יושב ראש ועד העובדים שמעון פרג'ון.

<דני גולשטיין: אני חושב שהמפתח – ביום שבאתי לפה לפני חצי שנה ואמרתי שיש סיכוי לקחת את הדואר למקום אחר, זה בגלל שהסתובבתי חודש ימים עם העובדים בשטח וראיתי את המצוקה שלהם, אבל ראיתי את הברק בעיניים.

<דני גולשטיין: אנחנו עושים כמה דברים – אני חושב שאנחנו עברנו את הדרך העיקרית.

<דני גולשטיין: הפיטורים המסיביים של העובדים התפעוליים עברו בסוף 2015 וזה הגל הכי גדול.

<דני גולשטיין: אנחנו מתייעלים בשיטות העבודה ובדרכי העבודה, מוסיפים כלים לעובדים.

<דני גולשטיין: המצב הוא לא קל, אני חייב להודות שהוא לא קל, אבל אני חושב שבעבודה משותפת של שינוי תהליכים, של שיפור שיטות עבודה, של מעבר מבתי דואר ישנים למרכזים אזוריים גדולים - - -

מיכל בירן: דני, אבל האמת שאני רוצה לשמוע את שמעון, את הפרספקטיבה שלך קיבלנו.

<דני גולשטיין: אני מסכם.

עיסאווי פריג': אתה פוחד ששמעון ידבר?

<דני גולשטיין: אני?

<דני גולשטיין: אני למדתי, אני עבדתי בהרבה ארגונים ולמדתי שאם אתה לא הולך יד ביד עם העובדים, אתה הולך לבד.

<דני גולשטיין: בסך הכול, יש לנו 5,400 עובדים, מה יש לנו עוד חוץ מהעובדים?

<דני גולשטיין: לקוחות.

<דני גולשטיין: זה הדבר הכי חשוב.

יוסי יונה: אנחנו נעביר לשמעון את רשות הדיבור, אבל כדי שהדיון גם יהיה ממוקד, אתה דיווחת על כך שאתם רוצים להוריד את מצבת כוח האדם בעוד 450 עובדים, כך שתעמוד על 5,050.

יוסי יונה: בישיבה של ועדת הכספים לפני כחודש ב-4 בינואר קיבלנו דיווח מהרצל בר מג, שיש בכל זאת 300 משרות, כשעל פניו מועסקים לפחות 600 אנשים במשרות הללו, כי הם בחצי תקן וכו'.

יוסי יונה: על פניו, לא צריכים עובדי קבלן – אני לא מבין את ההיגיון, למה עכשיו לפטר את ה-450 האלה כשיש לכם עוד 300 משרות?

עיסאווי פריג': ברשותך אדוני היושב ראש, העבירו לי שאלה בטלפון צופים שצופים בשידור.

איתן כבל: מה, יש אנשים שלא עובדים?

איציק שמולי: יש אנשים שמסתכלים דרך מקום העבודה, זה יותר גרוע...

עיסאווי פריג': "אני צופה בישיבה בוועדה, אנא תשאל מתי ירשמו את שם השולח של הדואר הרשום?

עיסאווי פריג': אולי איני רוצה לקבל את הדואר, ובוודאי לא להמתין בתור?".

איתן כבל: כמה פעמים הגעתי לדואר לגבי דואר רשום, ובסוף זו ועדה ארצית שמזמינה.

מיכל בירן: עיסאווי, איך זה קשור לוגית לזה שיושב ראש הוועד אמור לדבר?

עיסאווי פריג': אני קיבלתי את זה בפלאפון.

יוסי יונה: אבל עשית עכשיו הסחת דעת מהנושא.

נחמן שי: אני לא יודע מה עמדת הדואר, לא דיברנו על זה אף פעם, אבל זה נמצא אצלך בוועדה לדעתי, כי זה עבר קריאה טרומית, אז למה לא נקדם את זה?

נחמן שי: מה אתם חושבים על זה?

מיכל בירן: עיסאווי, יושב ראש הוועד בא לדבר ואתה לוקח את זה לכיוון הזה?

איתן כבל: חברים, זה יקודם.

איתן כבל: שמעון, בבקשה.

<שמעון פרג'ון: בוקר טוב לכולם, אני אתייחס נקודתית לבעיה שעלתה כאן, אבל ברשותך אדוני היושב ראש, אני גם מבקש להתייחס בכלל לכל מה שקורה כאן.

<שמעון פרג'ון: לגבי העובדים והמתכונת שהעובדים עובדים.

<שמעון פרג'ון: אני חושב שכל מילה שתעלה כאן, לא תשקף את מה שעובר על העובדים.

<שמעון פרג'ון: כל החברה עובדים במתכונת חירום, זאת בעצם ההגדרה שנמצאת בחברת הדואר היום – במתכונת חירום כולם, דרך ההנהלה, דרך העובדים, דרך כולנו ביחד.

<שמעון פרג'ון: המצב אליו נקלענו מחייב אותנו למתכונת חירום.

<שמעון פרג'ון: אלו אותם עובדים, אותם אלפי עובדים שבמשך שנתיים יצאו להפגנות ברחובות ובמשך שנתיים זעקנו מעל כל במה להציל את הפרנסה שלנו.

<שמעון פרג'ון: שם היינו, ואלה אותם עובדים שהיום רואים את מה שקורה, ואני יכול להגיד שזאת גאווה עבור כולנו לשמוע את חברי הכנסת, לשמוע אותך אדוני היושב ראש, לשמוע את התכנית של המנכ"ל, לדעת ולהבין שיש לנו אופק.

<שמעון פרג'ון: אבל אני אומר באותה נשימה, זאת מתכונת חירום.

<שמעון פרג'ון: במתכונת חירום אפשר לעבוד בתקופה מסוימת, לא לאורך זמן.

<שמעון פרג'ון: אני מתחבר למה שהציג המנכ"ל, כי אני מכיר את זה, אני לא שומע את זה כאן פעם ראשונה.

<שמעון פרג'ון: אותן טכנולוגיות חדשות ואותן תכניות שנערכים אליהן, הן אלה שאמורות תוך כדי תנועה למתן את קצב העבודה שקיים כיום, כי הקצב הוא קצב כמעט בלתי אנושי.

<שמעון פרג'ון: אבל – וכאן אני גם רוצה לענות לך חבר הכנסת ידידי יוסי יונה – הלוואי ולא היינו צריכים לא לפטר 450 ולקלוט עוד 450.

<שמעון פרג'ון: לצערי הרב, ההסכם שאליו אנחנו אולצנו להגיע, אני אומר את זה כאן, אולצנו בגלל מדיניות כושלת של ממשלה שהובילה את חברת הדואר לאן שהיא הובילה.

<שמעון פרג'ון: אנחנו אולצנו להגיע להסכם, שאם לא היינו מגיעים אליו, היינו נכנסים תחת הקפאת הליכים, ואתה מכיר את הסיפור.

<שמעון פרג'ון: המתכונת של 5,050 משרות, פשוט כפופים תחת ההסכם.

<שמעון פרג'ון: אנחנו מכבדי הסכמים ומכבדי חוק, ומשם נגזר עלינו כולנו לעמוד בהיקף משרות שכתוב בהסכם.

<שמעון פרג'ון: הלוואי שנוכל לפתוח יחד כולנו את ההסכם ולהרחיב את היריעה כדי לספק עוד כלים ועוד עובדים - - -

מיכל בירן: שמעון, בימים אלה אנחנו עובדים על הצעת חוק בוועדת הכספים, שבתום ההסכם שלכם, לא יאפשרו יותר את ההעסקה הקבלנית הזאת.

מיכל בירן: יש יתרונות וחסרונות להיות חברה ממשלתית, וזה בא גם עם אחריות.

<שמעון פרג'ון: אני קודם כל מברך על מה שאת מובילה, אני באמת מאמין ואני חושב שצריך להוקיע את כל העבודה של עובדי הקבלן.

<שמעון פרג'ון: גם ידידינו הטוב יושב ראש ההסתדרות הרי מוביל את המהלך.

<שמעון פרג'ון: אבל חשוב לציין, שאי אפשר לעשות מהלך נקודתי כזה רק על הדואר ולהשאיר את השוק פרוץ להעסקה של עובדי קבלן, כי אז אנחנו ניפגע פעמיים, ולכן בואו נירתם כולנו להוביל את זה ברמה ארצית על כל המשק ולא על הדואר בלבד.

איתן כבל: תודה לך.

איתן כבל: לא עניתם לי לגבי התגמול, האם יש היערכות לתגמל עובדים שעובדים בלחצים מאוד גדולים עכשיו?

<שמעון פרג'ון: ראה, אנחנו בחברה ממשלתית וכל התגמולים הם על פי הסכמים.

<שמעון פרג'ון: התגמול האוטומטי הוא שעות נוספות, התגמול האוטומטי הוא הפרמיה.

<שמעון פרג'ון: אנחנו תמיד בעד תגמול, ואני יכול להגיד לך מתוך חדרי חדרים, שאנחנו תמימי דעים, שבעזרת השם כשנייצב את החברה הזאת ונגיע לאן שצריך לחוף מבטחים, גם לשיפור האזרח, אנחנו בהחלט נשב - - -

איתן כבל: גם זו אמירה.

איתן כבל: אם זה נאמר מנציג העובדים, אני יכול להגיד שאני לא מרגיש שאני יכול לנוח על זרי הדפנה, אבל אם זו תשובה שבאה ממך, אז אני יכול להגיד: אוקי, בדיון הבא נעלה את זה ביתר שאת כדי לראות לאן זה הולך.

<שמעון פרג'ון: מאה אחוז.

עיסאווי פריג': רציתי לשאול לגבי הצעת החוק.

איתן כבל: חשוב לי לשמוע לפני כן את רשות החברות הממשלתית.

איתן כבל: מוריס דורפמן, חבר ותיק בבית, בוועדה הזאת.

<מוריס דורפמן: אני לא רגיל לאווירה - - -

מיכל בירן: אלה שאוהבים לריב, נמצאים כרגע בדיון אחר...

איתן כבל: שלא תתרגל רק...

<מוריס דורפמן: יש שני תהליכים שאנחנו נמצאים בעיצומם: אחד זה יישום תכנית הבראה של החברה – והתייחסו לזה קצת – כשאנחנו נמצאים באמצע הדרך.

<מוריס דורפמן: דני הראה פה את המספרים של הדואר והשיפור במצב הפיננסי של החברה.

<מוריס דורפמן: צריך לזכור שחלק ניכר מהשיפור הפיננסי נובע מכך שהמדינה הזרימה כסף לפרישת עובדים, שחוסכים עלויות לחברה.

נחמן שי: כמה?

<מוריס דורפמן: עד היום 236 מיליון שקל כבר הועברו, ואמורים לעבור עוד חודש או פחות - -

<דני גולשטיין: - - בסך הכול 470 מיליון שקל לכל ה-1,200 עובדים.

עיסאווי פריג': זה חלק מתוכנית הבראה, זה לא דבר חדש.

<מוריס דורפמן: לצד זה היתה העלאת תעריפים בחלק מהשירותים שהדואר נותן.

<מוריס דורפמן: הדברים האלה עוזרים בטווח הקצר לייצב את פעילות החברה, וכמובן שהם עושים מהלכים מאוד מאוד רציניים, הנהלת החברה יחד עם העובדים, ואני חייב להגיד שגם מהצד זה נראה שיתוף פעולה מאוד מאוד מאוד מרשים ובאמת ועד מאוד מאוד אחראי, אבל בעצם אנחנו נמצאים באמצע הדרך ואנחנו מן הסתם עוקבים אחרי החברה והאופן בו היא מתמודדת עם תכנית ההבראה והעמידה שלה ביעדים.

<מוריס דורפמן: לצד זה, אנחנו נמצאים בעיצומו של יישום תיקון 11 לחוק הדואר, שמתייחס לבנק הדואר, מה שכבר הזכרתם.

<מוריס דורפמן: לבנק הדואר מונה לא מזמן דירקטוריון שהחל לפעול.

<מוריס דורפמן: לפני חודש ימים מונה לבנק הדואר מנכ"ל, דורון ארבלי, חלקכם בטח מכירים אותו, הוא היא ראש רשות המסים בעבר.

<מוריס דורפמן: אנחנו נמצאים בשלב – אני מקווה שבשבועות הקרובים תאושר כניסה לתהליך הבאת משקיע לדואר, מה שיאפשר הזרמת הון עצמי לבנק הדואר, כדי שיוכל לעשות פעילות שהיא יותר קרובה לפעילות בנקאית.

<מוריס דורפמן: היום יש מרחק מאוד גדול בין השם "בנק הדואר" לבין שירותי בנקאות שהוא נותן, ואנחנו כן רוצים להגיע לשם.

איתן כבל: ברשותך, אני רוצה לאתגר אותך בשתי שאלות הנוגעות לעניין הזה.

איתן כבל: אחת – אני רוצה להזכיר שבדיון הקודם שוחחנו על בנק הדואר ועל מחויבויות שונות, שצריך להגיע אליהן כדי להשלים את הדירקטוריון ובעקבות כך גם להמשיך את התהליך.

איתן כבל: קיבלתי מכתב מראש הממשלה, מתוקף תפקידו כשר התקשורת לאחרונה, שבו הוא מודיע לי שטרם הצליחו להשלים את המהלך.

איתן כבל: אני מבקש ממך, מוריס, לדעת מדוע זה עדיין לא מצליח לצאת אל הפועל?

איתן כבל: שתיים – ארצה ממך גם התייחסות על הדיבורים שעולים מעת לעת לגבי הפרטת הדואר.

איתן כבל: אני זורק את זה כך, יכול להיות שזה עורבא פרח, אבל בכל זאת אני מבקש התייחסות לעניין הזה.

<מוריס דורפמן: לגבי תיקון 11, הוא כולל ארבעה סעיפים שצריך לעמוד בהם: אחד – מינוי דירקטוריון לבנק הדואר, דבר שכבר בוצע; שניים – הון עצמי, שזה תלוי בכניסת משקיע, שזה סדר גודל בין 100 ל-150 מיליון שקל שצריך להגיע לבנק הדואר, כשלה

<מוריס דורפמן: ערכתנו ברגע שייכנס שלב ראשון למכירת מניות בחברה, זה יאפשר את הזרמת אותם סכומי כסף לבנק הדואר; שלוש וארבע – הסכם תשלומים בין הדואר לבין בנק הדואר, הדברים האלה הם חלק מתוכנית עבודה של הדואר היום.

<מוריס דורפמן: ההערכה שלנו שעד ספטמבר השנה התהליכים האלה יושלמו, ואז יש סיכוי מאוד טוב, שעד סוף 2016 ניתן יהיה לסיים את יישום תיקון 11 לחוק הדואר.

איתן כבל: מוריס, איך אומרים?

איתן כבל: אתה יצאת לגמרי מהאטמוספירה בתשובה, ואתה יודע לעשות את זה כשאתה רוצה.

איתן כבל: יכול להיות שאתה רוצה להתרחק מהגז, אבל אני רוצה להחזיר אותך פנימה אל תוך התהליך.

איתן כבל: אני רוצה לקבל תשובות קצת יותר ברורות.

איתן כבל: אתה ואני מכירים את המערכת הציבורית כבר הרבה מאוד שנים, וכשאני מקבל תשובות כאלה, שאני לא יודע לגעת בהן, אני נהיה מודאג.

איתן כבל: אני אומר את זה קודם כל לגבי בנק הדואר.

איתן כבל: כולנו עושים עיניים, זה לא עניין של מה בכך.

איתן כבל: הציבור נושא לכך עיניו ומתייחס במידה רבה לבנק הדואר כסוג של בנק חברתי.

איתן כבל: גם שר התקשורת התייחס לדברים באופן הזה.

איתן כבל: כשהכול בידיים שלנו, של המדינה בעצם, למה אנחנו לא מצליחים להוציא את זה מן הכוח אל הפועל בצורה הרבה יותר מיטבית ויותר מהירה פעם אחת, ופעם שנייה שוב אני רוצה לחדד את העניין הזה, אני מחכה לגבי ההפרטה וכל ההתכתשות הזו בין השר.

איתן כבל: אני חס וחלילה לא מתכוון שתתייחס לעניינים האישיים, ברור.

<ז'קלין ויזמן אלפסי: זה גם לא אישי.

איתן כבל: כן, בוודאי, הרי שום דבר לא אישי...

איתן כבל: הכול אישי כמו ב"קוזה נוסטרה".

איתן כבל: אני לא אומר את זה מהממד האישי, אני אומר את זה בממד המקצועי.

נחמן שי: בממד הציבורי.

<מוריס דורפמן: יישום תיקון 11 עליו אתה מדבר, הוא אמור להקים את בנק הדואר או להביא אותו למצב שהוא יוכל לקחת צעד קדימה כדי להיות בנק.

<מוריס דורפמן: כדי שאיזשהו גוף, חברה תוכל להיות בנק או לקבל רישיון בנקאי, היא צריכה לעמוד בהרבה תנאים: הדבר הכי בסיסי, זאת צריכה להיות חברה נפרדת, ובנק הדואר היום אינו חברה נפרדת, עובדי בנק הדואר הם עובדי הדואר, כל הנהלת בנק הדואר הם עובדי הדואר, ובעצם השלב הראשון הוא להפוך את בנק הדואר לישות עצמאית, וזה תהליך שאנחנו בעיצומו.

מיכל בירן: אני לא מבינה מה הלוגיקה.

מיכל בירן: כל היתרון שלהם בין היתר זה הפריסה, זה המנגנון.

נחמן שי: זה לא אומר שהם לא יכולים להשתמש בזה, אבל - - -

איתן כבל: הוא אומר שטכנית הם צריכים לייצר מנגנון, שתי ישויות.

איתן כבל: חברים, אני לא רוצה לפתוח את הדיון.

איתן כבל: אותי מעניין דבר אחד – מוריס, מה זה, כל יום מקדישים לזה 10 שניות?

איתן כבל: כבר חלפה למעלה משנה מאז שתיקון מס' 11 אושר, שלא נדבר ממתי עוסקים בעניין הזה.

מיכל בירן: איתן, אם אפשר יהיה יום אחד לקיים על זה דיון, זה חשוב - - -

<מוריס דורפמן: הדבר הכי בסיסי שיהיה - - -

איתן כבל: מוריס, אתה עובד במכונת כביסה הכי מהירה בעולם, אתה מכבס אותי, ובאתי מגוהץ ונקי הבוקר.

<מוריס דורפמן: אני מצטער שאתה מרגיש ככה, אבל זה לא נכון.

איתן כבל: אתה ממש מסובב את המכל מהר, אתה עושה לי סחרחורת.

<מוריס דורפמן: אז אני אדבר לאט.

איתן כבל: מוריס, אל תדבר לאט, תדבר לעניין.

<מוריס דורפמן: כדי שבנק הדואר יקום, הדבר הכי בסיסי כדי שיוכל להיות ישות עצמאית זה שיהיו מנכ"ל ודירקטוריון.

<מוריס דורפמן: אלה דברים שקרו רק לאחרונה, אני לא יודע איזה תהליכים לקחו קצת זמן, מנכ"ל יש מה-14 לינואר השנה.

<מוריס דורפמן: מרגע שיש מנכ"ל, מרגע שיש דירקטוריון, יכול להתנהל תהליך של הסדרת היחסים בין הדואר לבין בנק הדואר.

איתן כבל: תן לי לוח זמנים.

<מוריס דורפמן: עד ספטמבר - - -

איתן כבל: ספטמבר זה המון זמן, אתה יודע מה יכול להיות עד ספטמבר מוריס?

איתן כבל: הבג"ץ יחליט לבטל את מתווה הגז, אתה יודע כמה דברים יכולים לקרות.

איתן כבל: עזוב מוריס, אני רוצה להגיד את הדבר הבא – גברתי, אני ארצה שקודם כל תצא פנייה מסודרת, יכול להיות שאבקש קודם פגישה סגורה לא במסגרת כל הוועדה.

איתן כבל: אנחנו ננסה להבין בדיוק, אני מודאג כשנותנים לי תשובות טובות, ואני נהיה מודאג פי כמה כשאני לא מבין את התשובות שנותנים לי.

איתן כבל: זה נושא שאנחנו מאוד מאוד מאוד רוצים לדחוף קדימה, וזה נראה לי לא הגיוני.

איתן כבל: אני חושב שגם לממשלה יש אינטרס עליון, זה לא משהו פוליטי עכשיו, יודעים להתחבר לגמרי סביבו.

<דני גולשטיין: אני רוצה לתת לך מידע שיאיר את עיניך.

<דני גולשטיין: קודם כל, אנחנו מתקדמים קדימה, ומתקדמים קדימה בקצב גדול מאוד.

<דני גולשטיין: אתה לא צריך שזה יהיה בנק, עוד לפני זה היום השירותים שבנק הדואר נותן לאזרחים הם בין 60% ל-100% פחות מהבנקים המסחריים, ואנחנו נותנים שירותים מגוונים ושונים.

<דני גולשטיין: אנחנו נמצאים בתוך תהליך של לחץ.

<דני גולשטיין: החוק היה ב-2012, אנחנו בתוך משימות רבות, בין היתר המשימה הזאת, ואנחנו לא עובדים פעם ביום, אלא כל היום כדי לייצר את התהליך הזה, אבל כבר היום בנק הדואר נותן שירותים מקיפים.

איתן כבל: אין ספק שיש התפתחות, אני עדיין - - -

<דני גולשטיין: שתדעו שנותנים שירותים לתושבים בעלויות של 60% עד - - -

איתן כבל: אדוני המנכ"ל, קודם כל תודה על המידע הזה, אבל עדיין זה בסדר גמור, אנחנו רוצים לראות את התהליך נסגר.

רועי פולקמן: כדי להבין, הרי היתה אמורה לבוא תכנית, שבחלקה היה צריך להיכנס משקיע, באיזה היקפים?

<מוריס דורפמן: 20%, ההערכה שלנו שזה אמור להספיק להון העצמי שנדרש לבנק הדואר.

רועי פולקמן: והכסף ייועד לאן?

רועי פולקמן: האם הוא יהיה כסף שיגיע למקומות הרלוונטיים?

<מוריס דורפמן: זה הון עצמי, כדי לתת שירותי בנקאות.

רועי פולקמן: אבל הוא יגיע להשקעות בפיתוח הדואר?

<מוריס דורפמן: לא לא, לבנק הדואר.

רועי פולקמן: להון עצמי פשוט?

איתן כבל: לייצר את ה-backing.

רועי פולקמן: אבל עדיין השליטה תהיה ציבורית?

<מוריס דורפמן: התכנית מדברת עד 40%, כאשר 60% מן הסתם אין שום תכנית שמדברת על זה שהשליטה תעבור - - -

רועי פולקמן: בכל מקרה זאת נשארת חברה בבעלות המדינה?

איתן כבל: מוריס, ספר על ההפרטה, על מה שהתפרסם בכל כלי התקשורת בבקשה.

<מוריס דורפמן: הגשנו תכנית למכירת עד 40% מהדואר בשני שלבים – כניסת משקיע ב-20% שזה שלב ראשון, ושלב שני זה מכירה ציבורית לבורסה, כאשר שוב השליטה, 60% יישארו בידי המדינה והשליטה בדואר נשארת בידי המדינה.

<מוריס דורפמן: היו לשר האוצר הערות כאלה ואחרות.

איתן כבל: איזו חברה כזו יש בשוק היום ששיטה כזו נעשתה בה, חברה ממשלתית שהפריטו אותה בדרך הזאת?

<מוריס דורפמן: יש תהליכים שבה נעשתה הפרטה מלאה בחלקים.

<מוריס דורפמן: כרגע זה משהו שלמדנו מהעולם, תהליכים מאוד מקובלים, שבהם בחברות ממשלתיות נכנסים משקיעים פרטיים.

<מוריס דורפמן: יש ספרות מאוד רחבה, שמדברת על כמה זה תורם לחברות, הופך אותן ליותר טובות.

<מוריס דורפמן: המטרה הכי בסיסית היא שזה יזרים כסף לחברה, לפעילות שלה, וישאיר אותה בידי המדינה.

מיכל בירן: די, אורי יוגב כתב זה – להפריט כל מה שזז, זאת תפיסה אידיאולוגית.

איתן כבל: ברשותך, אני רוצה להבין עוד דבר.

איתן כבל: אחרי שהחברה תהיה חזקה, בריאה, או שכמו תמיד תמכרו אותה בהפסד?

<מוריס דורפמן: התוכנית היא להביא משקיע בשנה הקרובה לחברה כדי להזרים את הכסף, כדי לקחת צעד קדימה את בנק הדואר.

איתן כבל: בקיצור, צריך דיון על העניין הזה.

רועי פולקמן: קראתי על הערכת השווי – מתי היא נעשתה, או על בסיס מה נעשתה הערכת השווי, שעל פיה רוצים להציע את זה?

איתן כבל: זה בדיוק מה שאני אומר.

איתן ברושי: אבל עשו את זה בלי הנדל"ן.

איתן כבל: מוריס, העניין ברור.

מיכל בירן: מוריס, אתה מסכים שכל מה שהופרט עד עכשיו נמכר בנזיד עדשים?

מיכל בירן: שיש לנו סיבה לדאגה?

איתן כבל: מיכל, קודם כל יש לנו סיבה לדאגה.

<מוריס דורפמן: תמיד.

איתן כבל: אנחנו מכירים איך הדברים מתנהלים.

איתן כבל: אנחנו כן נקיים דיון על העניין הזה.

איתן כבל: אדוני, אני אומר את זה לך, יש שני שלבים בתהליך: השאלה הגדולה – האם החברה צריכה לעבור הפרטה, כן או לא, זה ויכוח שיש בו גם ויכוח אידיאולוגי, ויכוח שהוא מעבר לעניין; ויש גם שאלה שנייה – אם כן, איך כבר כשאנחנו רוצים לקבל תוצאה שאתה רוצה שיתחרו עליה בחוסן, שכולם ירצו להיות חלק ממנה, ושלא נמצא עוד פעם את עצמנו – אני מעדיף לא להגיד.

איתן כבל: מוריס תודה, כמו תמיד, נעמת לנו ולא נתת לנו את כל התשובות.

איתן כבל: חבר הכנסת איציק שמולי, בבקשה.

איציק שמולי: תודה רבה, אדוני היושב ראש.

איציק שמולי: אני חושב שלמרות שהדואר בשנה, שנתיים האחרונות הוא אולי הגוף הכי חבוט במדינה, יש פה נקודת מפנה מאוד מאוד משמעותית.

איציק שמולי: המנכ"ל רמז - - -

איתן כבל: יש עוד מקום אחד שהוא לא קיבל מחמאות אחרי כולנו, עכשיו תתיישר.

איציק שמולי: בסופו של דבר, צריך לזכור שהציפיות שיש לכל אזרח מהדואר, זה ברור – לתת שירות ברמה גבוהה ושהדברים יגיעו בזמן – הן ציפיות מובנות, לגיטימיות והן במקומן.

איציק שמולי: אבל צריך להגיד עוד דבר שבשנה, שנתיים האחרונות, לפני שיצאנו לדרך עם תכנית ההבראה, גם המדינה לפעמים עשתה כמעט כל מאמץ כדי לתקוע מקלות בגלגלים של הרכבים של הדואר.

איציק שמולי: אני שמח מאוד על נקודת המפנה הזו, ואני שמח עוד יותר על השותפות שנרקמה בכהונה הזאת בין ההנהלה לבין העובדים.

איציק שמולי: אני חושב שדני, אתה מביא אתך תפיסה חדשנית לדואר, שהיא באמת נדרשת.

איציק שמולי: אנחנו צריכים לשאול את עצמנו, איך אנחנו מסייעים לכם לעלות באותו מדרון שאתה מדבר עליו.

איציק שמולי: אם יוצא מכרז כזה, ואתה יודע מה?

איציק שמולי: אני לא רוצה לגרום לזה שאתם תזכו בכל מקרה, אבל אני גם רוצה לגרום לזה שאתם תתמודדו בכל מחיר, כי אם כל היום מדברים בבית הזה על תחרות, תחרות, תחרות, אז בבקשה, צריך לדאוג לזה שהדברים יקרו; וכמובן שמילה טובה מגיעה גם לוועד העובדים.

איציק שמולי: אם רשות החברות אומרת שמדובר בוועד, שבסופו של דבר מסתכל על התמונה המלאה ובמקביל לכך עושה את עבודתו ונותן שירות לשישה מיליון לקוחות בשנה, אני חושב שזו גדולה באמת לא מבוטלת ועל כך צריך גם להוריד את הכובע.

איציק שמולי: לסיכומו של עניין, אדוני היושב ראש אתה רמזת לזה בסוף, הכותל שכולם מתפללים אליו בעניין של הדואר זה אותו בנק דואר שאמור לקום.

איציק שמולי: מה שהיושב ראש לדעתי רמז בדבריו, ואנחנו לא שואלים על הפרטים של דירקטוריון ומנכ"ל, אנחנו שואלים על המוטיבציה.

איציק שמולי: כאשר הממשלה, כל ממשלה רוצה לקדם משהו, אתה מרגיש את זה בקצב ובלוחות הזמנים.

איציק שמולי: וכאן, איך להגיד?

איציק שמולי: כשאתה יושב כאן ואתה אומר לנו "נדבר בספטמבר", זה לא נותן לנו יותר מדי - - -

איתן כבל: - - כשתיקון מס' 11 אושר כבר לפני יותר משנה.

איתן כבל: תודה חבר הכנסת שמולי.

מיכל בירן: מוריס היה באמצע משפט, הוא התחיל לדבר על ההערות של שר האוצר לגבי ההפרטה.

מיכל בירן: אני רוצה רק שהוא יסיים את המשפט הזה, זה חשוב לי.

<מוריס דורפמן: כמו שאמרתי, לשר האוצר היו הערות לגבי המתווה שהוצג.

<מוריס דורפמן: אנחנו הטמענו את ההערות, לדוגמה: היה לו חשוב להבטיח, שכל התמורה מההנפקה תוזרם חזרה לחברה, וזה בעצם סעיף שתוקן.

<מוריס דורפמן: היו לו כל מיני דגשים לגבי בנק הדואר שגם הוכנסו.

מיכל בירן: ומה לגבי עצם ההפרטה, הבעלות?

<מוריס דורפמן: שוב, זה לא הפרטה.

עיסאווי פריג': את רוצה שהוא יגלה לך את כל הקלפים במכה אחת?

איתן כבל: אני רוצה לדעת רק כדי שתנוח דעתנו, גולן חזני בכלכליסט אומר והכותרת היא – קרע בין כחלון לאורי יוגב: מתנגד לתכנית להפרטת הדואר שהכין.

איתן כבל: זאת אומרת, אלה שני דברים שונים מה שאתה אומר.

איתן כבל: מה שאתה בעצם אומר לי: הערות קטנות, העיפרון היה מחודד מאוד, אז הוא שם כמה דגשים והמשכנו.

איתן כבל: כותרת כזאת, גם אם היא לא נכונה במלואה, היא מציגה מגמה.

איתן כבל: זה לא שיש מחלוקת, יש כאן אמירה מאוד ברורה, בעיקר כשזה יוצא משר אוצר.

רועי פולקמן: עלתה שאלה לגבי נושא השווי שצריך לבדוק אותו, ודבר שני זה כמובן היקף ההפרטה, האם זה 20%, האם זה פחות, מה מידת השליטה, כלומר יש חשש מאיבוד איזשהו אחוז משמעותי מהשליטה בדואר.

רועי פולקמן: אני חושב שהתפיסה, בוודאי של השר הנוכחי, שזאת צריכה להיות חברה ציבורית - -

איתן כבל: בעיקר כשהיא עולה על דרך המלך.

רועי פולקמן: בסדר, יש עוד הרבה מה לעשות בדואר.

רועי פולקמן: - - שזאת צריכה להיות חברה ציבורית, האם הזרמת ההון בהיקפים כאלה או אחרים יעזרו לחברה להתחזק, זה דיון חשוב, כל עוד ברור שזו חברה ציבורית שהיא בבעלות - - -

<בני כהן: שמי בני כהן, ואני מארגון סוכני הדואר.

<בני כהן: ראשית, למי שקבע את תאריך הדיון, אני מזכיר לכם שהיום ראש חודש אדר, ומשנכנס אדר מרבים בשמחה, אז האווירה פה היא נינוחה ולא סתם.

<בני כהן: לעניין השקף, השקף מציג כאן 750 סניפים, מתוכם 400 סוכנויות.

<בני כהן: מתוך 5,500 עובדים, יש כ-1,500 עובדים שהם עובדים עצמאיים שמפעילים את הסוכנויות.

<בני כהן: דובר פה על תגמול, דובר פה על עובדי קבלן.

<בני כהן: אני מזכיר לכם שבכל התהליך הזה – ואני יודע שהוא מתבצע – צריך לקחת גם את אותם עובדי סוכנויות, החוזים שלהם אנכרוניסטיים.

<בני כהן: צריך לקחת את התגמול שלהם ולראות בהם כשותפים מלאים.

<בני כהן: תודה רבה.

<שמעון פרג'ון: בני, רק תיקון קטן, לא מתוך ה-5,500 – 1,500 עובדי סוכנויות, אלא בנוסף.

עיסאווי פריג': בנוסף, זה חשוב.

<בני כהן: זה עוד יותר.

עיסאווי פריג': זה שמים וארץ, לא דייקת.

עיסאווי פריג': בדיוק עמדתי לרדת עליהם על הסוגיה הזאת, אמרת לא נכון.

איתן כבל: אדוני המנכ"ל , בטרם אני מסכם – כי אני גם רוצה להוציא סיכום אופרטיבי – ברשותך, אני נותן לך את הזכות לסכם את החלק שלך.

איתן כבל: בנוסף, מה הדרישות שלך מאתנו כוועדה?

<דני גולשטיין: לתת לנו רוח גבית.

<דני גולשטיין: אנחנו מתחייבים להמשיך להניע את המערכת, להניע את מנועי הצמיחה של המערכת.

<דני גולשטיין: בנק הדואר הוא נקודה מאוד חשובה.

<דני גולשטיין: אני אומר לכולם כבר היום, אפשר לנצל את בנק הדואר יותר.

<דני גולשטיין: עכשיו מדובר על חסכונות לילדים – אני חושב שבנק הדואר זאת פלטפורמה מעולה לזה.

<דני גולשטיין: נשמח מאוד שהוועדה גם תסייע בתהליך הזה.

<דני גולשטיין: בסך הכול, תודה ואנחנו נמשיך לדווח לכם.

איתן כבל: קודם כל אני רוצה לסכם ולומר כך – אדוני המנכ"ל, העובדה שאתה והדואר קיבלתם מחמאות מחייבת אותך עוד יותר.

איתן כבל: אני אומר זאת באופן מאוד מאוד ברור, המחמאות הרבות אמנם מגיעות לך מצד אחד, אבל מצד שני מדאיגות אותי מאוד.

איתן כבל: אנחנו עוד לא התחלנו.

איתן כבל: אני רוצה שיהיה ברור, חברי חברי הכנסת, עם כל הכבוד לנו ולמחמאות, כשהקטסטרופה היתה כל כך גדולה, איך אומרים?

איתן כבל: אני אומר את הדברים בצורה מאוד ברורה, אני אומר תמיד כל קוץ במדבר לפרח ייחשב.

איתן כבל: אני מזהיר, כי קיבלת מחמאות רבות, הדואר והעובדים קיבלו מחמאות רבות ובדין.

איתן כבל: גברתי, קודם כל נקבע דיון על ההפרטה ודיון על בנק הדואר.

איתן כבל: זה דיון משולב, שבו אנחנו נבקש גם את אורי יוגב להגיע לדיון הזה.

יוסי יונה: אם הוא יהיה עדיין בתפקיד.

איתן כבל: יכול להיות שמוריס יבוא.

עיסאווי פריג': מוריס בטוח יישאר בתפקיד שלו.

איתן כבל: אנחנו נבקש שיגיע כמובן המנכ"ל, יהיה מי שיהיה, אני אומר זאת עכשיו בשיא הרצינות.

איתן כבל: יש לזה משמעות מאוד גדולה על תהליכי ההבראה שעוברים על חברת הדואר.

איתן כבל: בעוד שלושה חודשים נקיים דיון מעקב נוסף.

איתן כבל: אני מבקש כל שבועיים לקבל דוח מפורט, מצדי תבנו טבלה שיודעת לתת לי את מוקדי הבעיות, השיפור שחל בכל תקופה ותקופה, גם בדואר החבילות, גם בדואר הרגיל.

עיסאווי פריג': כל שבועיים זה לא מצומצם מדי?

איתן כבל: לא לא לא, אני רוצה כל שבועיים, ואני רוצה לקבל את ימי הפיקים.

איתן כבל: לפעמים כשאתה עושה סטטיסטיקה, היא מטעה, זאת אומרת האזרח שעומד יותר זמן ביום שישי, סטטיסטית לא עומד, הוא עומד את הזמן המלא.

איתן כבל: לכן אני מבקש מאוד מאוד לקבל את התשובות.

איתן כבל: הוועדה בראשותי תבחן לעומק את הצעת החוק שהונחה בתיקון מס' 12, ובעיקר את הכוונה להרחיב את התחרות, ותאשר את הצעת החוק רק אם תשתכנע שאין בה פגיעה בחברה.

איתן כבל: זה יהיה דיון מעמיק, רציני.

איתן כבל: אנחנו רוצים לתת לחברה רוח גבית, כי היא באמת חלק בלתי נפרד מחיינו, אבל אני גם מודיע שתהיה לכם תחרות.

איתן כבל: תודה רבה, הישיבה נעולה.