ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 168, 2016-02-16 13:00

איתן כבל: שלום לכולם, אני פותח את הישיבה.

איתן כבל: האמת היא שהתגעגעתי אליכם, החקלאים.

איתן כבל: הרבה זמן לא ראיתי, לא שמעתי, לא פגשתי.

איתן כבל: אני יודע שהרבה דברים בסדר, אבל יש בעיות.

איתן כבל: אין יום שאני לא עוסק בחקלאות.

איתן כבל: שלום לך, גברתי מנהלת הוועדה, אדוני היועץ, חברנו המנכ"ל, רשמת, דובר, אורחים נכבדים, חבריי.

איתן כבל: הנושא היום הוא דיון מהיר, שגם אם טרם הבשיל העניין, אני רוצה לנצל את ההזדמנות הזו ולהיות צופה פני עתיד ולהבין על איזו משאית אנחנו עולים או לאיזו רפת נוסעים.

איתן כבל: נפתח בהצעה לדיון מהיר בנושא: חשש למחסור במכסות ייצור החלב לשנת 2016, של חבר הכנסת איתן ברושי וחבר הכנסת רוברט אילטוב - שחבר הכנסת עודד פורר ימלא את מקומו.

איתן כבל: בבקשה, איתן.

איתן ברושי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איתן ברושי: חברי הכנסת, חברי מענף החלב והמנכ"ל, אני רוצה לפתוח במשפט אחד ולאפשר לאנשים שבאו לדבר.

איתן ברושי: היוזמה לדיון המהיר נולדה ממה שאנחנו רואים כתקלה בהקצאת מכסות החלב ל-2016.

איתן ברושי: מקובל בענף שבסוף שנה יודעים כמה תהיה התוספת ונערכים לה, ובדצמבר מחלקים את המכסות לשנה שתבוא.

איתן ברושי: אנחנו, כפי שאתה יודע יושב-ראש הוועדה, כבר לקראת סוף פברואר ועדיין לא חולקו המכסות.

איתן ברושי: מדובר בדבר בעל חשיבות גדולה, בשליטה - - -

<שלמה בן אליהו: מי ביקש לעכב את זה עד עכשיו?

איתן ברושי: רגע, אני רק פותח את הדיון.

איתן ברושי: אתה כבר יוצר לנו עניין גדול בדיון.

איתן ברושי: אנחנו ביקשנו את הדיון מהיר, חבריי ואני, כתוצאה מהדאגה לצרכנים.

איתן ברושי: אנחנו דואגים שיהיה חסר חלב ועוד פעם יאשימו את החקלאים ביוקר המחיה.

איתן ברושי: לכן פנינו לדיון המהיר, ואנחנו מבקשים שבסופו של דיון יחלקו את החלב שאין עליו מחלוקת, ועל מה שיש מחלוקת - - -

איתן כבל: הדיון בגלל המחסור או בגלל החלוקה?

איתן ברושי: אני דואג למחסור, כידוע לך.

איתן ברושי: אנחנו בשידור עכשיו - שיהיה ברור שאנחנו דואגים לצרכנים.

איתן ברושי: תמיד דאגנו.

איתן ברושי: זה שהטילו עלינו את יוקר המחיה, זו תקלה.

<שלמה בן אליהו: אתה דואג לצרכנים של כלל עם ישראל או הצרכנים הקיבוצניקים?

איתן כבל: אדוני המנכ"ל - - -

איתן ברושי: כבר התחיל הדיון.

נורית קורן: בוועדה הזו אנחנו תמיד מאזנים בין מי שמשתמש לבין מי שמכין את זה.

איתן ברושי: אני רוצה להגיד שיש יותר שותי חלב מיצרני חלב, כך שאנחנו בכל מקרה חיים מאלה ששותים ולא רק אלה שמייצרים.

איתן ברושי: אני מציע, אדוני היושב-ראש, שתבקש מאביתר שיציג את העניין.

איתן ברושי: אני מסתפק בדברי הפתיחה.

איתן ברושי: תודה.

איתן כבל: תודה, אדוני.

איתן כבל: עודד, בבקשה.

עודד פורר: תודה, אדוני היושב-ראש.

עודד פורר: גם אני אעביר מהר את רשות הדיבור לאביתר ולכל החבורה שמייצגת את ענף החלב.

<שלמה בן אליהו: מי אמר שהם מייצגים את ענף החלב?

עודד פורר: לשיטתי, בסדר?

עודד פורר: אני חושב שהם מייצגים גם את - - -

<קריאה: התאחדות מגדלי הבקר הוא הגוף היציג בחוק.

עודד פורר: גם את הצרכנים וגם את היצרנים.

<שלמה בן אליהו: יש את מועצת החלב.

עודד פורר: גם המועצה תתייחס, אני מניח.

עודד פורר: אני רוצה לומר בשני משפטים: אדוני היושב-ראש, ניהלת פה הרבה מאוד דיונים בנושא משאב הטבע הגז, והממשלה עמדה – בצדק לשיטתי - על החשיבות שיש בוודאות שהיא צריכה לתת למשקיעים ובוודאות שהיא צריכה לתת לאנשים שלוקחים חלק בזה וגם בחשיבות שיש למשאב הזה, כי אנחנו צריכים לנהל אותו כמשאב.

עודד פורר: אנחנו לא רוצים שיחסר לנו.

עודד פורר: הביטחון התזונתי של תושבי ישראל הוא קריטי.

עודד פורר: היום, לכאורה, נראה לנו שאנחנו נמצאים באיזשהו מצב נפלא, אבל אנחנו יכולים למצוא את עצמנו באיזושהי סיטואציה שבה נזדקק לוודא שיש לנו ייצור עצמי לתחומים מסוימים, והחלב הוא אחד מהם.

עודד פורר: לכן נולדה כל שיטת המכסות בכמה ענפים, כדי לעשות שם סדר.

עודד פורר: אני מרגיש שהמסלול שהולכים בו עכשיו הוא מסלול שהולך לשפוך את התינוק עם המים.

עודד פורר: הוא יוביל בסופו של דבר למחסור בחלב; יהיה מחסור בחלב, יגידו לצרכנים: אתם רואים?

עודד פורר: צרך לפתוח את המשק לייבוא.

עודד פורר: יפתחו את המשק לייבוא ויחסלו את משק החלב.

עודד פורר: זה התהליך.

איתן כבל: אני חייב לעמר בר-לב מהפעם הקודמת.

איתן כבל: אתה רוצה לומר משהו, עמר?

עמר בר-לב: רק באתי, כבר אדבר?

עמר בר-לב: אקשיב רגע.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: חברים, נפתח את הדיון, אבל בואו נשים את הקלפים על השולחן.

איתן כבל: אני מכיר את הנושא, גם עשיתי עבודה והתייעצתי עם חלק מהחברים שיושבים פה ועם חלק מחברי הכנסת.

איתן כבל: בואו נדבר על מה אנחנו פה.

איתן כבל: אנחנו לא כאן בגלל החשש והדאגה, בכל הכבוד, ובאמת זאת נקודת המוצא, ואני אומר את זה תמיד למנכ"ל שגם הקים צוות.

איתן כבל: אנחנו כבר צריכים להיערך – אני אומר את זה לך ואני מבקש דיווח בכתב, גברתי - להיערכות לגבי פסח, שפסח שוב לא יפרוץ.

איתן כבל: אני מזכיר שיש לנו השנה אדר א' ואדר ב' - קיבלתם עוד חודש.

<שלמה בן אליהו: יש לנו כל שבועיים-שלושה פגישת עדכון לגבי פסח.

<שלמה בן אליהו: אני מציע שאעביר לך את הפרוטוקולים האחרונים של הצוות המקצועי לגבי פסח ותראה בכל ענף וענף - - -

<לאה ורון: אני מציעה לאדוני לבקש תמצות של הפרוטוקולים.

<אסף לוי: זה קצר, שני עמודים.

איתן כבל: מה שאני מנסה לומר: כדי שלא נמצא את עצמנו בהתפרצות חג.

<שלמה בן אליהו: לאור ההערה שלך עשינו את הדבר הזה.

איתן כבל: אנחנו מדברים על הקרב על המכסות.

איתן כבל: יש, נכון לרגע זה, 50 מיליון ליטר שצריך לחלק אותם, והשר מתכוון לחלק את זה על-פי 30–20, ועל זה יש מהומה.

איתן כבל: בחלוקה הזאת, בסוף בסוף זה על העניין כמה הולך מתוך ה-20 האלה – אם זה 20 או 14, על זה הקרב.

איתן כבל: כל אחד שלח לי מסמכים, אבל אני מתנצל – היו לי חליבות גם במקום אחר, לא רק אצלכם; אני צריך לעבוד גם במקומות אחרים, יש עוד דיונים.

איתן כבל: אדוני המנכ"ל, אתה תפתח, ואנחנו נעבור לאלה המוכרים ואלה שאינם מוכרים.

איתן כבל: בבקשה – אלא אם כן אתה מעדיף שמישהו אחר יפתח.

<שלמה בן אליהו: אסף יגיד את המספרים ואני אגיד את הטיעונים.

<אסף לוי: את 2015 סיימנו ב-1.376 מיליארד.

<מיכל קראוס: 1.372 ייצור.

<אסף לוי: אבל המכסה?

<מיכל קראוס: 1.375 מיליארד.

<אסף לוי: מיכל, את יכולה לתת את תחזית הצריכה ל-2016, ושם נתכנס לנתונים?

חיים ילין: היה תת-ייצור לעומת המכסה?

<אסף לוי: כן.

<אסף לוי: 40 מיליון.

חיים ילין: אז פישלנו כהוגן, אני חייב להגיד לכם.

<מיכל קראוס: לא פישלנו כהוגן.

<מיכל קראוס: אנחנו יודעים שהקיץ היה מאוד מאוד חם ונסחב לתוך נובמבר ודצמבר, ופרות זה לא קווי ייצור, זה לא הזרקות פלסטיק.

<מיכל קראוס: החוסר בייצור החלב הוא מאוד גדול, הוא נכנס גם לינואר וגם לפברואר.

<מיכל קראוס: לשנת 2016 אנחנו צריכים תוספת של 55 מיליון ליטר מעל הייצור של 2015.

<מיכל קראוס: התוספת הזאת, אנחנו צריכים שתגיע מתוך תוספת המכסה ומתוך רצועה – לא אכנס לכל ההסברים.

<מיכל קראוס: בשביל שיהיה מספיק חלב, אני צריכה שהיצרנים הקיימים יקבלו 36 מיליון ליטר נוספים, ויש לנו עוד רצועה - שם יהיו עוד 4%.

<מיכל קראוס: זה ייתן לנו את התוספת של ה-55 מיליון ליטר.

איתן כבל: זאת אומרת, התקרבתי לנתונים.

איתן כבל: ברשותך, אני רוצה להבין, כדי להיות יותר חד בעניין: יש צפי למחסור של בין 50 ל-55 מיליון ליטר.

<שלמה בן אליהו: אין צפי למחסור.

יצחק וקנין: על מנת לייצר ל-2016 צריך תוספת.

איתן כבל: התכוונתי לאותו דבר - כדי לסגור את הפער של המחסור של בין 50 ל-55 מיליון ליטר.

איתן כבל: האם הצפי הזה הוא כבר בניכוי תחזית של אותן רפתות שתחלטנה לא להפעיל את הרפת, שלא עמדו בתנאים – זאת אומרת, בשקלול וניכוי כל אותם גורמי רעש.

איתן כבל: זה אחרי כל זה, נכון?

<מיכל קראוס: כמובן.

איתן כבל: זה חשוב, כדי שלא נתחיל לספר עוד פעם את הסיפור.

<מיכל קראוס: אבל אני רוצה שנדייק פה.

<מיכל קראוס: אף אחד לא יכול לחזות איך יהיה הקיץ.

<מיכל קראוס: אם יהיה קיץ קשה כמו השנה, יכול מאוד להיות שתת-הביצוע יהיה גדול בהיקפים כמו השנה.

<אסף לוי: גם לא החורף.

<מיכל קראוס: החורף, לפי מה שאנחנו רואים, אנחנו נמצאים ב-3% פחות מאשר בשנה שעברה.

<מיכל קראוס: אנחנו לא במצב טוב, אנחנו ממשיכים בתהליכים של המחסור כי – אני חוזרת פעם שניה, סליחה על המשפט – זה לא הזרקות פלסטיק.

<מיכל קראוס: זה בעלי חיים, זה טיפוח, זה ההתעברויות – הרפתנים יכולים להסביר את זה יותר טוב ממני.

<מיכל קראוס: לכן אנחנו מתחילים בפתיחת השנה במצב פחות טוב.

עמר בר-לב: 3% האלה הם כתוצאה מאירועים אקראיים או ירידה קבועה כתוצאה מכך שיש פחות רפתות?

<מיכל קראוס: החום - - -

נורית קורן: מזג האוויר משנה את זה.

חיים ילין: מיכל, יש בטח אזורים שיותר עומדים במשימה מאשר אזורים אחרים, או שזה כלל ארצי.

<מיכל קראוס: כלל ארצי.

חיים ילין: אז תיתנו אפשרות לחרוג.

<אסף לוי: יש.

<קריאה: יש רצועה של 7%, במאה אחוז מחיר.

איתן ברושי: למה לחרוג?

איתן ברושי: תחלק את המכסה קודם, אחר כך לחרוג.

חיים ילין: לא פוליטיקה - ניהול.

איתן כבל: סליחה.

חיים ילין: תן לייצר כמה שיותר.

איתן כבל: חיים, אתם לא בדיון במועצת הרפתנים.

איתן כבל: אתה מחלק, מוסיף לו, מוריד לו.

איתן כבל: שם תעשו את זה, פה אני מנסה קודם כול להבין.

יצחק וקנין: ענף מוסדר צריך לעבוד עם תכנון.

אבשלום וילן: אפשר להציג את הנושא מסודר?

איתן כבל: תנו לי קודם כול להבין את העניין.

איתן כבל: אל תדאג, אבו, אין מצב שאדלג עליך.

<אביתר דותן: מסיטים פה בכוונה לנושא אחר.

איתן כבל: קודם כול, לא בכוונה.

<אביתר דותן: לא אתה.

איתן כבל: אתה כבר מייצר פה דמונים?

איתן כבל: ביקשתי - - -

<אביתר דותן: אמרו קיבוצניקים.

<אביתר דותן: הוא אמר: יהיה חלב, אנחנו עיכבנו.

<אביתר דותן: הוא אמר, לא אנחנו.

<שלמה בן אליהו: אגב, זה נכון.

<אביתר דותן: זה לא נכון.

<אביתר דותן: תיכף אדבר, אם ייתנו לי.

איתן כבל: אפשר בבקשה?

איתן כבל: אני אומר לך, תדבר בחוץ.

איתן כבל: תן לי לנהל את הדיון.

איתן כבל: אני לא צריך שתחלק לי ציונים ותמליץ עלי להדליק משואה, אני כאן כדי לנהל את הדיון.

איתן כבל: אני רוצה לנהל את הדיון.

איתן כבל: הוא ענה בינתיים לשאלות שאני שאלתי, ואני מבין איזה דבר או חצי דבר, ואני גם מכיר את הבעיטות מתחת לשולחן, אז תנו לי להבין את הדברים.

איתן כבל: מה שאני מנסה להבין, קודם כול בעבודה שלכם – אני רוצה לוודא שאנחנו הולכים לעסוק עכשיו במכסה שהיא כבר בניכוי כל אותם מכשולים.

איתן כבל: ברור לי שלא מסתובבים עם מד ויודעים להגיד בדיוק, אבל היא לוקחת בחשבון את המגמה, שכבר הולכת מהשנה שעברה ומלפני שנתיים, שנובעת גם משינויי מזג האוויר.

איתן כבל: יכול להיות שפתאום הכול ישתנה והכול יהיה בסדר, אבל בגדול יש צפי למחסור, על-פי התחזיות ועל-פי כללי החשבונאות.

איתן כבל: זו הערכה מושכלת, זה הכול.

איתן כבל: יכול גם להיות שתהיה טעות, שיהיה מחסור יותר גדול.

<מיכל קראוס: כבוד היושב-ראש, מה שאני רוצה להעיר זה שכרגע אנחנו נמצאים במצב של רצועה של 7%, אנחנו מעריכים שזה ייתן.

<מיכל קראוס: אם נלך למכסה של 36 מיליון ליטרים ליצרנים קיימים פלוס הרצועה שתרד ל-4%, זה אמור לתת לי 55 מיליון.

איתן כבל: אוקיי, הבנתי.

איתן כבל: אבו, בבקשה.

אבשלום וילן: אני מזכ"ל התאחדות חקלאי ישראל.

אבשלום וילן: אני מציע שאביתר יציג בשניה ואני אשלים.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: אביתר, בבקשה.

<אביתר דותן: אני מזכ"ל התאחדות מגדלי בקר.

<אביתר דותן: חוק החלב זה חקיקה בכנסת.

<אביתר דותן: יש פה הפרה בוטה של חוק החלב, צריך לקרוא את חוק החלב.

<אביתר דותן: את המכסה נותנים כל שנה לפי רמות - - -

איתן כבל: אני רוצה להחזיר אותך לאחור, כבר הגעת לאמצע: האם זו סמכותו של השר לבצע?

איתן כבל: תספר את סיפור הדרך.

<אביתר דותן: כבוד היושב-ראש, הוא חילק 50 מיליון - 30 מיליון ליצרנים קיימים, 20 מיליון לחדשים; 30 מיליון ברצועות הפוכות בין המושבים לבין הקיבוצים, זה לא מביא ביצוע של 100% מהמכסה.

<אביתר דותן: הוא מחלק 40% מכסות חדשות – זה לא מידתי.

<אביתר דותן: כל החיים זה היה 6%, הוא מחלק 40%.

<אביתר דותן: הסיפור הגדול הוא שאין מספיק חלב.

<אביתר דותן: ועדת התכנון של מועצת החלב החליטה שלוש פעמים שצריך לתת 36 מיליון, והם לא רוצים לתת את ה-36 מיליון.

<אסף לוי: נתנו 40.

<מיכל קראוס: מכסה זמנית זה לא מכסה.

<אסף לוי: אם חסר חלב, חסר חלב.

איתן כבל: חברים יקרים, ביקשתי את עזרתכם?

איתן כבל: אני מנסה להבין קודם כול את מה שאביתר אומר, לא מה שאתם.

איתן כבל: אתם תתכוננו ותחדדו את עמדתכם בעניין.

איתן כבל: אביתר, ברשותך, סלח לי, עכשיו אני מפרש אותך, כי באתי עם ידע אישי.

איתן כבל: אתה אומר ככה: יש 55 מיליון שצריך להשלים; ועדת המכסות או מי שאמורה לבצע על-פי דין ועושה על-פי דין את החלוקה בדרך כלל ביצעה את החלוקה באופן שהיא קבעה 36 מיליון ו-14 מיליון לחדשים, פלוס מינוס, זה כדי לנסות לסגור את המחסור.

איתן כבל: בא השר, בניגוד להמלצה של ועדת המכסות, ועשה את זה 30–20.

איתן כבל: עד כאן דייקתי?

<אביתר דותן: מדויק.

<אביתר דותן: ועדת התכנון, לא ועדת המכסות.

איתן כבל: בסדר, ועדת התכנון.

איתן כבל: אני מבין אותך בשתי נקודות; נקודה ראשונה שאתה אומר לי: סליחה, אנחנו לא חוזרים לאחור.

איתן כבל: יש גוף שהוסמך על-פי דין – ואני מבקש ממך לתת לי את ההתייחסות אחר כך - שהוא הגורם שתפקידו לבצע את חלוקת המכסות.

איתן כבל: ואני אומר לא בגלל שאני יודע דבר דבור על אופניו - שאין מקום להתערבות השר בשינוי החלוקה.

<אביתר דותן: הוא יכול לא לאשר.

<אביתר דותן: הוא לא אישר.

<אסף לוי: הוועדה ממליצה לשר.

<אביתר דותן: היא ממליצה לשר, והשר לא קיבל שלוש פעמים.

איתן כבל: אז בבקשה, תן לי את הצד המשפטי.

איתן כבל: לפוליטיקה לא כדאי לך להיכנס פה.

איתן כבל: ..

<איתי עצמון: אני גם לא מבין בפוליטיקה.

<איתי עצמון: לפי חוק תכנון משק החלב, העקרונות לקביעת מכסות חלב וחלוקתן נעשות לפי תקנות שמובאות לאישור ועדת הכלכלה, תקנות שמתקין שר החקלאות.

<איתי עצמון: שר החקלאות התקין תקנות, באישור הוועדה, לעניין קביעת מכסות חלב, אקרא להן "התקנות הכלליות".

<איתי עצמון: התקנות האלה קובעות עקרונות שלפיהן ועדת המכסות מחלקת את המכסות.

<איתי עצמון: בתקנה 2 מפורטים העקרונות.

<איתי עצמון: למשל: שמירה על כושר הייצור של משק החלב, חיזוק האוכלוסייה החקלאית בפריפריה, חיזוק יצרנים, צמצום פערים בגודל המכסות וכן שמירה על מגוון יצרנים, בשים לב לשמירה של איזון בין המשק הקיבוצי למשק המושבי.

<שלמה בן אליהו: גם זה בסימן שאלה.

<איתי עצמון: בשים לב.

<איתי עצמון: זה ההוראות שקיימות.

<שלמה בן אליהו: לא.

<שלמה בן אליהו: סימן שאלה אם זה עמד כללי השוויון.

<אביתר דותן: ובכללי הסכם לוקר.

<איתי עצמון: כרגע אני מדבר על מה שכתוב בתקנות.

יצחק וקנין: בזה אני לא מסכים אתך.

יצחק וקנין: אני לא מסכים אתך בכלל, רק שתדע, כי מה שאתה רוצה אתה לוקח ללוקר, ומה שאתה לא רוצה אתה לא לוקח ללוקר.

יצחק וקנין: לוקר גמר את המושבניקים.

איתן כבל: תנו רק ליועץ המשפטי, כי המשק המשפחתי - - -

יצחק וקנין: 210 משקים במושבים נסגרים, זה אני ואתה יודעים.

איתן כבל: סליחה, חבר הכנסת וקנין צודק.

איתן כבל: אין דיון בענייני חקלאות - אני מקווה שזה ייעצר אצל הקיבוצים ולא ייעצר כמו אצל החוואים.

איתן כבל: אבל תמשיך.

<איתי עצמון: לפי החוק, אחת לשנה השר קובע בצו את היקף הייצור המקומי.

<איתי עצמון: אכן נקבע צו כזה, הוא פורסם ברשומות ב-24 בדצמבר, אם אינני טועה, שקבע את היקף הייצור המקומי הכולל לשנת 2016.

<איתי עצמון: כאשר יש גידול בהיקף הייצור המקומי לעומת השנה הקודמת, על הדלתה הזו, על איך נעשית החלוקה של התוספת, יש הוראות מיוחדות - תקנות שנקראות תקנות מדיניות הפיתוח.

<איתי עצמון: אלה התקנות שקובעות איך מחלקים את אותה דלתה, והתקנות כשמן כן הן – קובעות מדיניות.

<איתי עצמון: כל שר רשאי לקבוע מדיניות לעניין של איך מחלקים את התוספת הזאת.

<איתי עצמון: התקנות האלה טעונות התייעצות עם מועצת החלב וכן אישור של ועדת הכלכלה.

<איתי עצמון: כלומר, בכל מקרה העקרונות שעליהם מדברים כאן אמורים להיקבע כאן.

<איתי עצמון: ועדת המכסות לא יכולה לחלק את התוספת הזאת ללא אישור ועדת הכלכלה.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: מה שאני רוצה לומר בהמשך לדבריו של היועץ המשפטי איתי עצמון, ששם אותנו על הנתיב: בסופו של תהליך זה יגיע אלינו, לפתחנו.

איתן כבל: אני כבר מזהיר - לפעול על-פי אמות המידה, ומי שרוצה לבוא כבר עם חוות הדעת של היועץ המשפטי, האם זה עומד או לא עומד בכללים – שיעשה מראש, שלא נמצא את עצמנו מנהלים את הוויכוח סביב השולחן הזה ובתקנות עצמן.

איתן כבל: התקנות אמורות להיות דבר שאתה זורם אתו, לא נתקע אתו.

<אסף לוי: יתרה מזאת, לא היה צורך אבל באופן חריג, בגלל הרגישות של הנושא, יצאנו להערות הציבור למשך שבועיים, שייגמרו מחר, על טיוטת התקנות.

איתן כבל: מתי התקנות אמורות להגיע?

<אסף לוי: אנחנו מחכים שייגמרו הערות הציבור.

איתן כבל: אוקיי, תודה.

איתן כבל: אבו, סיים.

אבשלום וילן: בהמשך לדברי אביתר, היום יש בסך הכול הבנות.

אבשלום וילן: עזוב כרגע את ההיסטוריה, לפי לדעת, ביום שני הקרוב צריכות לבוא התקנות לאישור פה, אחרי שהשר יחתום עליהן, של 36 המיליון שעליהם יש הסכמות.

אבשלום וילן: התחילו מבלי ללמוד - - -

איתן כבל: כל הוויכוח הוא על השישה - - -

<רחל בורושק: גם על החלוקה הפנימית בפנים.

אבשלום וילן: יש שורה של נושאים.

איתן כבל: על מה יש יותר ויכוח – על השישה מיליון או על איך זה מתחלק?

אבשלום וילן: זה מין פאזל שמורכב משלושה-ארבעה אלמנטים שצריכים להשתקלל.

אבשלום וילן: אחד, יש חלוקות היסטוריות, מה שנקרא "מסך ברזל", בין המשק המשפחתי למשק השיתופי; שתיים, יש את מתווה לוקר שבמסגרת ההסכם דווקא הקיבוצים ויתרו לחלק מהמושבים, והיה הסכם אחרי זה להחזיר.

איתן כבל: כי תמיד היה להם יותר.

אבשלום וילן: זה נכון, אבל היה הסכם.

אבשלום וילן: יש בעיה עם המשק המשפחתי, שהוא חייב לגדול מהר ל-700,000 ליטר ומעלה, וזה חלק מהסיפור.

אבשלום וילן: דבר שלישי שהיה, בג"ץ שהגישו המושבים וזכו, וגם הוא יצר מערכת של dead end.

אבשלום וילן: בקיצור ולעניין, אם משרד החקלאות באמת רוצה להתקדם – מה שקורה עכשיו זה שהיצרנים נדפקים.

אבשלום וילן: ותפסיק לדבר על קיבוצניקים, כי זה לא הוגן, לא מתאים לך.

<שלמה בן אליהו: זה רק קיבוצניקים.

אבשלום וילן: ובכנסת ישראל לא ידברו ככה.

<שלמה בן אליהו: זה רק קיבוצניקים, אבו וילן, תגיד את האמת.

<שלמה בן אליהו: הבעיה פה היא של הקיבוצניקים.

<שלמה בן אליהו: אין פה בעיה של מחסור בחלב ואין - - -

אבשלום וילן: אתה לא תעשה פה פופוליזם.

אבשלום וילן: אתה עובד מדינה.

<שלמה בן אליהו: זה לא פופוליזם.

<שלמה בן אליהו: עצם - - -

<אביתר דותן: רק פופוליזם.

<אביתר דותן: אתה מפר את החוק, אתה מפר את הסכם לוקר ואתה אומר לנו "פופוליזם".

<שלמה בן אליהו: זה לא מתאים לך.

<שלמה בן אליהו: אל תגרור אותי.

<שלמה בן אליהו: אם אתם גוררים את זה לכאן אז תקבלו את זה חזרה.

אבשלום וילן: אל תגרור אותי, כי אגיד לך - - -

איתן כבל: אוקיי, אוקיי - - -

אבשלום וילן: ישבתי פה עשר שנים, לא פתחתי את הפה על מה שאני עומד להגיד לך.

אבשלום וילן: אני מציע לך: תחזור בך.

<שלמה בן אליהו: אל תגידו מחסור בחלב.

אבשלום וילן: תחזור בך.

איתן כבל: אבו - - -

<שלמה בן אליהו: אנחנו מציעים לקיבוצניקים החדשים את המכסות ואתם מתנגדים שהקיבוצניקים החדשים יקבלו מכסות.

<שלמה בן אליהו: תתביישו לכם.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: חברים יקרים, סליחה.

<אביתר דותן: אה, זה גם הפוך על הפוך - הקיבוצניקים לא רוצים.

אבשלום וילן: אנחנו לא מתנגדים לחדשים, ואמרנו את זה לשר ביום הראשון.

אבשלום וילן: דא עקא שאי אפשר לייצר מעכשיו לעכשיו החלטה על חדשים מעבר - - -

<שלמה בן אליהו: לכן הגדלנו.

אבשלום וילן: אל תפריע לי עכשיו.

אבשלום וילן: תענה אחרי זה מסודר, אתה מנכ"ל משרד ממשלתי.

אבשלום וילן: לוקח ארבע-חמש שנים, ובנוסף, יש בעיה של השקעה.

אבשלום וילן: קמה כבר רפת שיתופית אחת, שעומדת לפשוט את הרגל כי המדינה התחייבה שהיא תעזור לה בהשקעה, מנכ"ל משרד החקלאות, והאוצר אמר: אין כסף, והרפת - - -

<שלמה בן אליהו: הבג"ץ אישר את זה.

אבשלום וילן: ההחלטה על הקמת רפת צריכה להיות מלווה גם במקור כספי ובעזרה מהמדינה כדי שזה יתקיים.

אבשלום וילן: לעצם העניין, אנחנו חושבים שאפשר לסיים את הדיון הזה.

אבשלום וילן: אני חושב שהדבר הכי חמור שקורה פה זה שבחודשיים האלה - אנחנו באמצע פברואר - היצרנים נדפקים, מושבניקים וקיבוצניקים כאחד.

אבשלום וילן: אתה יודע למה, כבוד היושב-ראש?

אבשלום וילן: כי הם לא מקבלים את ה-100% של הכסף, הם מקבלים רק 80%, וזה נוח למדינה.

אבשלום וילן: ואני לא צריך לספר לך שיש אצל יצרני החלב פערים בין יצרן ליצרן.

אבשלום וילן: אז לא מעט יצרנים נדפקים – הם מקבלים רק 80%–85% על המחיר.

איתן כבל: אוקיי, אבו.

איתן כבל: הבנתי.

אבשלום וילן: לכן הוועדה חייבת להתערב, להביא את זה לגמר בשבוע הבא ולשלם ליצרנים.

איתן כבל: אבו, יקירי, תודה.

איתן כבל: אדוני הרפתן, בבקשה.

חיים ילין: אני מודה: מאז שעזבתי את בארי אני לא בניגוד אינטרסים, כי אני כבר לא קיבוצניק.

חיים ילין: אני תושב, אז אין לי ניגוד אינטרסים.

חיים ילין: אני מנקה את הידיים פה לפני שמישהו יטיל ספק.

חיים ילין: אני לתקוף את זה לא ברמה שאתה אמרת, בן, וגם לא ברמה של מה שאבו אמר.

חיים ילין: אני רוצה להסתכל על זה ברמה של מדינת ישראל.

חיים ילין: מדינת ישראל צריכה היום עוד 55 מיליון ליטר.

חיים ילין: לפי הנתונים שאת מביאה לי פה עכשיו אין סיכוי, אלא אם תהיה שנה יוצאת דופן.

חיים ילין: קודם כול, צריך 4,000 ראשי בקר, פחות או יותר, בשביל לייצר את הדבר הזה.

חיים ילין: אנחנו יודעים מה יקרה - הרפתנים ישאירו את הפרות עם התנובות הנמוכות, הלא כלכליות, בשביל רק לנסות להגיע למכסה.

חיים ילין: כשאתה נותן 80%, זה נכון שזה רווחי, אבל אתה לא נותן מספיק בשביל שהם ישאירו את הפרה שלא נותנת את ה-30–40 ליטר אלא נותנת את ה-20 ליטר.

עודד פורר: - - - שיהיה חסר חלב?

חיים ילין: רגע, עודד.

חיים ילין: שנים חלבתי וקמתי ב-3:30 בבוקר עם מגפיים.

חיים ילין: כראש רשות, הקמתי שתי רפתות – אחת מהן לפני שנים, זה ניר עוז ניר עם.

חיים ילין: רפת גדולה, הוכח שיכולה להיות רווחית, היא לא מסוגלת לשאת בהשקעות; מי שמממן את הרפת הזאת עכשיו – אין לי מושג מי זה.

חיים ילין: למרות הבטחה, למרות שהגיעו לבית משפט, מילה של מנכ"ל, של היועץ המשפטי – 8 מיליון שקל בדבר הזה.

<קריאה: אתה צודק.

חיים ילין: למה אני אומר את זה?

חיים ילין: אני לא בא בטרוניה, מה שאני מנסה להגיד זה שכל רפת חדשה שתקים עכשיו, לא תגיע ניהולית לייצור של 55.

חיים ילין: אין, בלתי אפשרי להגיע למספרים האלה, ועוד פעם יבואו בטענות למה אין מספיק חלב ואיפה אנחנו נמצאים.

חיים ילין: דרך אגב, יש גם תוצר לוואי לדבר הזה: שברגע שמשאירים את הפרות הנמוכות, גם כמות הבקר בתוך מדינת ישראל, המחירים יעלו - מכירי מבכירות יעלו, הכול יעלה למעלה - ומי יהיה אשם בסוף?

חיים ילין: החקלאי המסכן.

חיים ילין: מכסה בכמויות כאלה, כמו שאנחנו שומעים, ועוד 7% - באמת אני לא מכיר מושגים כאלה.

חיים ילין: מה לימדו אותי המפא"יניקים?

חיים ילין: קודם כול תחלוב, אחרי זה נשבור את הראש איך אנחנו עושים את זה.

חיים ילין: אבל גם אם אומרים את זה היום, הם לא יכולים להגיע למספרים האלה שאתם רוצים.

חיים ילין: אין סיכוי.

חיים ילין: יש משק משפחתי כמו באר טוביה, שאני נותן אותו תמיד כדוגמה, שמתנהג כמו קיבוץ שיתופי.

חיים ילין: למה?

חיים ילין: הלכו כמה מושבניקים עם ראש, ראו שאפשר להתאחד, להיות יותר כלכליים, הם לא צריכים להישאר לחלוב כל החיים שלהם בתוך המשק אלא יכולים לעשות תורנות – זה לתפארת מדינת ישראל.

חיים ילין: רציתי לעשות את זה עם אלון שוסטר ביכיני, התימנים זרקו אותי מכל הכיוונים.

חיים ילין: זה מה שהיה, אלה העובדות.

חיים ילין: אנשים לא מבינים מה המשמעות של ייצור יותר בעלויות יותר נמוכות.

חיים ילין: מה שאמרתי עכשיו זה ברמה הלאומית.

חיים ילין: עכשיו יש רמה שהיא מתוך לוקר ומתוך חלוקות פנימיות, שזו כבר הפוליטיקה בין הרפתנים.

חיים ילין: אם רוצים לחזק, כולל את המשק המושבי, והם יכולים להגיע למכסה - צריך לעשות על זה עבודה - תיתנו לכל מי שיכול להגיע למכסה.

חיים ילין: הצד השני של הדבר - תנו לכולם לחרוג ב-100%, כי צריך לסגור פה פער של שנתיים-שלוש.

חיים ילין: עוד שנה, מיכל, שאת לא מגיעה למטרה הזאת, זה נגרר.

חיים ילין: זה גם דופק את אחד הדברים הגדולים ביותר בישראל, שזה לשבח את הגזע.

חיים ילין: ברגע שמשאירים את הפרות שלא רוצים להשאיר ולא מבצעים את ההחלפה של 33%, פחות או יותר, פעם בשלוש שנים, דורכים במקום.

חיים ילין: זה ישפיע על כל ענף הרפת לטווח הארוך, וחבל.

חיים ילין: זה הכול ניהולי, לא פוליטי, תאמין לי.

חיים ילין: צר לי שהפוליטיקה נכנסת גם למקומות שהיא לא צריכה להיכנס.

<שלמה בן אליהו: אענה לך אחד לאחד.

<שלמה בן אליהו: לגבי הרפת בניר עם – אכן היתה הבטחה של יעל שאלתיאל, שהיתה בזמנו המנכ"לית.

<שלמה בן אליהו: הנושא הזה היה בניגוד לחוות דעת משפטית, זה הגיע גם לבג"ץ ובג"ץ הצדיק את משרד החקלאות.

<שלמה בן אליהו: דהיינו, שלא מגיע לה ההשקעות.

<שלמה בן אליהו: זאת אומרת, אם סומכים על בג"ץ – זה מה שבג"ץ קבע.

<שלמה בן אליהו: זה אחד.

<שלמה בן אליהו: שניים, כשישבו אצלי האנשים האלה אמרתי להם: עם זה שבג"ץ קבע, צריכים למצוא את הדרך לעזור, כי הרפת במיקום שחשוב לנו, היא הסתמכה על משהו, צריך לתת פתרון.

<שלמה בן אליהו: תמיד נתנו את הפתרון הזה דרך החטיבה להתיישבות.

<שלמה בן אליהו: החטיבה להתיישבות היתה תמיד גוף שדרכו כל דבר כל דבר שלא יכולנו ללכת בכללים הרגילים היינו עושים - - -

חיים ילין: וקק"ל.

<שלמה בן אליהו: קק"ל או החטיבה להתיישבות נותנים את הפתרון.

<שלמה בן אליהו: זה היה הבאפר לפתור את כל הבעיות תמיד, לאו דווקא ברפת הזאת אלא בדברים אחרים.

<שלמה בן אליהו: כשישבו אצלי אמרתי שנבדוק דרך החטיבה אם אפשר לעשות את הדבר הזה.

<שלמה בן אליהו: אתה יודע מה מצב החטיבה נכון להיום, לכן זה תקוע.

<שלמה בן אליהו: אבל בהנחה שהחטיבה תתחיל לעבוד ונקבל תקציבים, אם נוכל להעביר את זה דרך החטיבה - נעביר דרך החטיבה.

<קריאה: אבל מה המסקנה לרפתות הבאות?

<שלמה בן אליהו: הוא שאל אותי לגבי ניר עם.

חיים ילין: אני רוצה להגיד לך משהו לגבי הדבר הזה, כי זה לא הגיע לבג"ץ.

חיים ילין: דיברתי עם היועצים המשפטיים אחרי זה.

חיים ילין: יש החלטת ממשלה מ-2007, עוד לפני ההחלטה, שאומרת ששר רשאי - לגבי עוטף עזה בלבד, כל שנה מחדש - להחריג את עוטף עזה מכל השלכות הרוחב במדינת ישראל.

חיים ילין: המשמעות, שגם אם היה השר נותן צ'ק של 8 מיליון, אף אחד לא יכול לקחת את זה לבג"ץ.

חיים ילין: כשזה הגיע לבג"ץ דרך היישובים – זה סיפור אחר, אף אחד לא הציג את זה.

חיים ילין: בעוטף עזה חוטפים, 200 ראש של הבקר של ניר עוז הלכו שם.

חיים ילין: ראיתי את זה.

חיים ילין: הפגיזו אותם כהוגן.

<שלמה בן אליהו: אתם מוכנים שמהיתרות הלא מנוצלות של עוטף עזה ניקח את זה?

חיים ילין: היום אני חבר כנסת.

איתן כבל: הוא לא קובע.

<שלמה בן אליהו: לגופו של עניין, בדצמבר היתה ישיבה אצל השר.

<שלמה בן אליהו: הוא אמר: בואו נכנס את כולם, נשמע את כולם, כל מה שקורה.

<שלמה בן אליהו: דיברו על הכמות ועל החלוקה, וכולם שכחו לספר לנו שיש בג"ץ שקובע שבתוך הרפת המשפחתית החלוקה תהיה, גם ב-2016, אך ורק לקיימים.

<שלמה בן אליהו: לא גילו לנו את זה.

<שלמה בן אליהו: כשאמרנו: אוקיי, קבענו 50 מיליון ליטר, אמרנו שיהיו 40% לחדשים - אחרי זה גילו לפתע שיש בג"ץ.

<שלמה בן אליהו: מה המשמעות של הבג"ץ הזה?

<שלמה בן אליהו: המכסה הזאת נותנים למושבניקים הקיימים, כי שם יש בג"ץ ואין לנו ברירה.

<שלמה בן אליהו: נוצר מצב שכל החדשים יהיו ברפת הקיבוצית.

<שלמה בן אליהו: זאת אומרת, אין מחלוקת על הגודל ועל כמות החלב, רק השאלה היא איפה יהיו החדשים – האם יהיו בקיבוצים, כמו שזה כתוב, או שיהיו חלק בקיבוצים וחלק במושבים.

<שלמה בן אליהו: למה זה לא מתחלק למושבים?

<שלמה בן אליהו: כי יש בג"ץ.

<שלמה בן אליהו: זה הסיפור.

<שלמה בן אליהו: זה לא שחסר, אלא בקיבוצים רוצים שזה יינתן אך ורק לקיבוצים הקיימים, לא לקיבוצים החדשים.

<שלמה בן אליהו: אנחנו אומרים להם: למה לא לתת גם לחדשים?

איתן ברושי: לא קיבוץ חדש, זה רפת.

עודד פורר: אז איך אתה אומר שהחדשים לא - - -

<שלמה בן אליהו: כולם יודעים את זה.

איתן כבל: פורר, בן, חברים יקרים, אתם מוכנים?

איתן כבל: חיים, אסגור את הישיבה.

איתן כבל: תנו לי להבין מה קורה פה.

<שלמה בן אליהו: ה -40%, יצאו מתוך הנחה שאם זה נמצא גם במושבים וגם בקיבוצים, זה לא נותן השנה.

<שלמה בן אליהו: בכל מקרה, יש מספיק חלב.

איתן כבל: חברים, יש פה יותר מדי שבילים מתוך השביל הראשי.

איתן כבל: כולנו פה אנשים שמבינים את העניין, הקרבות האלה בתוך הבית.

איתן כבל: מה שאני מבקש, אבו ובן, אין שום סיבה בעולם שלא תגיעו להבנות.

איתן כבל: אני שמח שאיתן ופורר הביאו את הנושא הזה, ולו רק כדי להניף לכם דגל.

איתן כבל: אנחנו מבינים מה קורה פה.

איתן כבל: עמר, בבקשה.

עמר בר-לב: נראה לי שמרוב עצים לא רואים את היער.

עמר בר-לב: זו קצת גישה של רואי חשבון - כשמחברים פרט לפרט מגיעים לתמונה שהמרחק בינה לבין המציאות מאוד גדול.

עמר בר-לב: איתן, כמו שהתחלת להגיד, בואו נעזוב חלק מהפרטים.

עמר בר-לב: התמונה הגדולה ברורה, המחסור קיים, צריך לדאוג שלא יהיה מחסור.

<שלמה בן אליהו: אין מחסור.

עמר בר-לב: אין ספק שבחשבונאות הזאת מי שאוכל אותה זה החקלאים עצמם, ובסוף עוד יכעסו עליהם שהם מעלים את מחירי החלב וכן הלאה.

עמר בר-לב: אז בלי שהפרטים האלה יבלבלו אותנו יותר מדי, אפשר להגיע כאן להמלצה, כמו שאמרת, שיגיעו להבנה והסכמה ושיפתרו את זה, כמו שאבו אומר, בתוך שבוע ולא ימשכו את זה עכשיו שלושה חודשים.

<שלמה בן אליהו: הצענו למושבניקים שיבטלו את פסק הדין ואז אין בעיה.

איתן ברושי: איך הם יכולים?

<שלמה בן אליהו: זה היה פסק דין בהסכמה; שייגשו לבית-המשפט, יבטלו את פסק הדין ואז אין בעיה.

אבשלום וילן: מאיר צור הודיע לי הבוקר שהוא מוכן.

חיים ילין: גם אחריות לך, כמשרד, שייצרו את זה.

חיים ילין: אני מכיר את זה.

אבשלום וילן: אם היית יושב אתנו מזמן היינו גומרים.

איתן כבל: אבו, גם אני יודע להרים את קולי.

איתן כבל: די.

איתן כבל: אין מצב שאני נותן לכם הזדמנות להיפגש פה.

חיים ילין: למה?

חיים ילין: להיפך, יהיה מעניין מאוד.

איתן כבל: בבקשה, אדוני.

<זיו מטלון: אני רפתן מבאר טוביה, חבר בהנהלת ההתאחדות.

<זיו מטלון: שמעתם פה שחסרים 55 מיליון ליטר.

<זיו מטלון: אנחנו כבר באמצע פברואר, הכפתור להעלות את החלב לא עובד.

<זיו מטלון: גם אם מחר יפתחו לכולם לייצר כמה שהם רוצים, אני לא בטוח שאנחנו יכולים לעשות את זה.

<זיו מטלון: אנחנו נשתדל.

איתן כבל: אמירה חשובה.

<זיו מטלון: אבל זה חייב להיות מחר בבוקר – החלטות, 55 מיליון ליצרנים קיימים.

<זיו מטלון: על רפתות חדשות אפשר לדבר המון זמן, אבל חירום עכשיו, אם רוצים שיהיה חלב למדינת ישראל עד סוף השנה והשנה – 55 מיליון.

<זיו מטלון: הרצועות וכל מיני דברים – זה הכול מקשה.

<זיו מטלון: המחסנים ריקים, מחסני אבקת החלב ריקים, זה עוד משהו שכדאי שיירשם.

<זיו מטלון: צריכים לדעת איפה אנחנו עומדים - מצב חירום.

איתן כבל: בבקשה.

<אביתר דותן: אי אפשר להחזיק את הסיפור של יצרנים חדשים כבני ערובה כדי לחלק את הקיימים.

<אביתר דותן: צריך לחלק את זה כמה שיותר מהר, נקודה.

איתן כבל: חברים יקרים, הצפי למחסור הוא לא במובן שהולך להיות מחסור, אלא שאם לא תהיה חלוקה אנחנו עלולים להגיע לידי מחסור.

איתן כבל: מיכל, בהצגה שלה של הדברים, נותנת את המענה לחלוקה של 55 מיליון ליטר נוספים.

איתן כבל: עכשיו יש את הוויכוח איך החלוקה מתבצעת, ואני לא חושב שזה המקום לטפל בו, זה לא השולחן הנכון.

איתן כבל: אני מזהיר אתכם – ואני אומר את זה לך, בן, ואני אומר את זה לכל אחד מהאנשים פה שנושא באחריות - אם כתוצאה מהמאבק הזה ייווצר מחסור, אני אקים את המדינה הזו על הרגליים, כי אנחנו באים עכשיו מבעוד מועד.

איתן כבל: אתם אנשים בוגרים, אנחנו מבינים על מה המחלוקות, אנחנו מבינים את העניינים, אנחנו מבינים במה דברים אמורים – לא יהיה מצב.

איתן כבל: ההתיישבות לא קמה לפני שבוע.

איתן כבל: אנחנו יודעים בדיוק את הכללים, יודעים את הנהלים, יודעים מי מושך לאן, וגם את החלוקה הפנימית.

איתן כבל: אם צודק חיים ילין, בן – ואני לא יודע להגיד - שלהקים רפת - - -

<קריאה: חמש שנים עד שתוקם.

איתן כבל: סליחה.

איתן כבל: נראה לך שלא הייתי בכיוון?

איתן כבל: 14 מיליון הליטר האלה הולכים להיות חסרים.

<שלמה בן אליהו: לא לא לא.

איתן כבל: אז בוא תסביר.

<שלמה בן אליהו: כולם יודעים, זו לא המצאה של אף אחד, שחדשים לא מייצרים בשנה הראשונה.

<שלמה בן אליהו: כל התחשיבים שנעשים יוצאים מתוך הנחה שגם אם אנחנו נותנים מכסות לחדשים אנחנו לא רואים בשנה ראשנה, לא בשנה הבאה וגם לא שנה לאחר מכן.

<שלמה בן אליהו: זה ידוע.

<שלמה בן אליהו: הצריכה צריכה להגיע ל-36 מיליון ליטר.

<שלמה בן אליהו: נתנו 30 מיליון ליטר ועוד 10 מיליון ליטר יותר מאשר ה-36 במכסה זמנית.

<אביתר דותן: אין דבר כזה.

<שלמה בן אליהו: הנקודה פה היא לא הנקודה של הכמויות כרגע, הנקודה היא חלוקה בין המושבים לקיבוצים.

<שלמה בן אליהו: אם לא היה פסק הדין זה היה מתחלק חלק לכאן וחלק לפה, הקיבוצניקים היו מאושרים כי הקיימים מקבלים עוד מכסה.

איתן כבל: אז תן לי להבין.

איתן כבל: פה יש משהו שאני לא מבין.

איתן כבל: התוספת היא של 55 מיליון כדי לסגור פער, פער שגורמי המקצוע אומרים שרק הולך ומתרחב, ולא הוספתי את ה-33% לשלוש שנים ולא התעסקתי עם הפרות החלשות.

איתן כבל: אני אומר את זה בנסיבות המתקיימות.

איתן כבל: בגדול דיברנו על 36 מיליון וכ-14 מיליון לאחרים.

איתן כבל: עד פה בסדר?

<קריאה: 30–20.

איתן כבל: 30–20.

איתן כבל: החלוקה של 36–14, משהו כזה.

<שלמה בן אליהו: לא, אל תטעה אותו.

<שלמה בן אליהו: לא נכון.

<אסף לוי: ה-55 נחלק לשני מקורות: אחד מתוך הרצועה, שנותנים לכל חקלאי לייצר

<שלמה בן אליהו: רצועה זה במכסה.

<אסף לוי: זה לא מכסה, אבל הם סופרים את זה כדי להגיע ל-55.

<זיו מטלון: מי סופר את זה?

<זיו מטלון: אני רפתן, לא סופר את זה.

אבשלום וילן: איך עמר אמר?

אבשלום וילן: דופקים את החקלאים במחיר, זה מה שקורה פה.

אבשלום וילן: מה אתם מספרים סיפורים?

אבשלום וילן: כל הרצועה הזאת זה להוריד מחירים לחקלאי, זה הכול.

איתן כבל: אני חוזר ואומר: 55 מיליון ליטר.

איתן כבל: עזבו אותי עכשיו קיבוצים גדולים, קיבוצים קטנים, מושבים, לא מושבים - איך 55 המיליון האלה, בשביל לסגור את הפער, אם בכלל, אמורים להתחלק?

<שלמה בן אליהו: דיברנו על 50 מיליון ליטר.

<שלמה בן אליהו: בהתחלה אמרנו שה-50, מבחינתנו, הם לא פרה קדושה במונחים של הרפת.

<שלמה בן אליהו: אנחנו מוכנים להגדיל את זה אפילו ל-60.

<שלמה בן אליהו: האינטרס העליון שלנו הוא שלא יהיה מחסור בחלב.

<שלמה בן אליהו: כולם אמרו לנו: אל תלכו ל-60, כמה שיותר וכל הדברים האלה.

<שלמה בן אליהו: למה?

<שלמה בן אליהו: כי מה שקורה במשק מתוכנן, אם הולכים למספרים גדולים ואין צורך בכל החלב הזה, המחלבות משלמות לרפתנים לפי מחיר המטרה ואז נוצר מצב שמייקרים את המוצר ומייבשים את הקרנות.

<שלמה בן אליהו: לכן אי אפשר להגיד: תעשו כל דבר.

איתן כבל: זאת אומרת, עודף לא מוריד את המחיר.

<שלמה בן אליהו: עודף מעלה את המחיר, לכן צריך למצוא את האיזון.

<שלמה בן אליהו: אמרו שלא ניתן יותר מדי כדי שלא להוריד את המחיר ולא לייבש את הקרנות שיש לסבסד את המחלבות.

<שלמה בן אליהו: אז דיברנו על 50 מיליון, וכל מי שיושב פה ישב בישיבה והסכימו ל-50 מיליון ליטר, ודיברנו שהולכים 40% לחדשים.

<שלמה בן אליהו: אבל אף אחד לא סיפר לנו שזה הולך רק מהקיבוצים, כי יש פסק דין.

<שלמה בן אליהו: אם לא היה פסק הדין הזה לא היתה בעיה.

<שלמה בן אליהו: כולם יוצאים מתוך הנחה שבתוך הסכום הזה יש גם חדשים, והחדשים לא נספרים כי יודעים שהם לא נותנים תפוקה השנה.

איתן כבל: מה שאתה מחדד לי זה שב-50 שהשוק צריך לקבל, את החדשים האלה בכלל לא סופרים.

אבשלום וילן: ב-36 אתה פותר את הבעיה, ב-30 עלול להיווצר מחסור כי רפתנים לא ייצרו במחירים הנמוכים האלה.

<פרץ שורק: אני מהתאחדות מגדלי הבקר.

<פרץ שורק: מה שבן לא מחדד זה דבר אחד – שעד להחלטה שהוא קיבל כמנכ"ל, שכל מכסה שמוקצית ליצרן חדש שומרים אותה חדש.

<פרץ שורק: לפני כן יש 16 מיליון ליטר ליצרנים חדשים-ישנים, שעדיין לא הקימו רפת, שאין להם מכסה.

<פרץ שורק: המכסה לא מוקצית, היא נמצאת איפשהו באוויר, היא לא נמצאת במאגר המכסות.

<פרץ שורק: מאגר המכסות של 1.375 מיליארד זה מאגר מכסות שכולו מחולק, לא ליצרנים חדשים בכלל.

<פרץ שורק: מה שבן עושה, הוא מחלק ליצרנים חדשים מכסה בפועל.

איתן כבל: איתן - אחרון הדוברים, ואני מסכם.

איתן ברושי: אני שמח שהתקיים הדיון.

איתן ברושי: יש שאלה של כמה חלב צריך לחלק אתמול כדי שלא יהיה חסר ב-2016.

איתן ברושי: המספר הזה נאמר פה, אדוני היושב-ראש, ואני מציע לחלק את זה מחר בבוקר, הכי מהר שאפשר.

איתן ברושי: יש פיגור, הוא לא מוצדק ולא חשובות כרגע הסיבות.

איתן ברושי: דבר שני, יש שאלה גדולה מה זה להקים רפת חדשה, גם במושב וגם בקיבוץ.

איתן ברושי: אני מציע שהסיכום שלך יחייב את כל הגורמים להקצות את החלב שמחלקים ליצרנים הקיימים, בכפוף לאישור פה.

איתן כבל: רק ליצרנים הקיימים.

איתן ברושי: עוד לא אישרו פה את התקנות.

איתן כבל: לא מאשרים.

איתן ברושי: רגע.

איתן ברושי: המספר – הוזכר פה 36 או 40, אני לא נכנס לזה כרגע - את זה צריך לחלק אתמול על תקנות שתאשר בראשית השבוע הבא, ולהסיר את אי-הוודאות ולתת לרפתנים לייצר.

איתן ברושי: שתיים, אני מציע שיציגו לך מה הם הכללים להקמת רפת חדשה, משום שיש פה עניין מאוד אחראי – לא רק על החלב, לא רק על הצרכנים, אלא קודם כול על המגדלים.

איתן ברושי: אין היתכנות להקים רפתות חדשות בתנאים של היום, לא פה ולא פה.

<לאה ורון: חשוב שייאמר שלא הועברו לוועדה תקנות בנושא הזה.

<לאה ורון: התקנות אינן מצויות בוועדת הכלכלה.

איתן כבל: ברור.

<לאה ורון: חבר הכנסת ברושי אמר שאתה תאשר בשבוע הבא, יכול מאן דהוא להוציא את הפרוטוקול בעוד חצי שנה ולומר - - -

איתן כבל: יבוא מישהו ויגיד: כתוב, הוא אמר.

איתן כבל: איתן ברושי אמר.

<לאה ורון: כן, ואיתן כבל עיכב.

איתן ברושי: העיקר שיהיה, איתן.

איתן כבל: אני מתרה, ואני אומר את זה בשיא הרצינות, שאם יהיה מצב שבו יהיה מחסור כתוצאה מכל הוויכוחים פה – זה לא קשור בכלל לחלוקה של קטנים, גדולים וכל הדברים האלה.

איתן כבל: זאת נקודת המוצא, זה עוד לפני שהקמתי רפת חדשה וכן יש לי כסף לתקצב אותה או אין לי כסף לתקצב אותה.

איתן כבל: אני אומר את זה לך, בן, ואני אומר את זה לכם.

איתן כבל: על-פי התמחור ועל-פי כולכם, המכסה שצריכה להיות כדי לעמוד בכל התנאים, ברגע שהוצאנו את החקלאים החדשים שממילא לא נספרים בתוך התמחור הזה.

איתן כבל: אני לא מבקש, אני תובע, ואני אומר את זה בשם אזרחי מדינת ישראל, שאם יש כאן משחקים שיגרמו לעליית מחירים, זה לא יעבור הפעם בשתיקה.

איתן כבל: חיים, אני אומר את זה בחברות.

איתן כבל: זה כבר לא צחוק.

חיים ילין: זה על השולחן הזה.

איתן כבל: אני אומר, זו אחריות של כולנו.

איתן כבל: לא נסכים ולא ניתן שבגלל מאבקים כאלה ואחרים, ולא משנה מי צודק, ישלמו הצרכנים את המחיר.

איתן כבל: שלא תיפול טעות בעניין הזה.

איתן כבל: דבר שני, בן, עשינו דברים יותר מסובכים מזה.

איתן כבל: עניין הביצים, שנתנו לו את התשובה, הוא בעשר דרגות יותר קשה מהסיפור הזה.

אבשלום וילן: 13 שעות, פה אתה דן רק שעה.

איתן כבל: נתנו לזה בסוף את המענה, וברוך השם, אני מקווה שבימים הקרובים עוד נושא חקלאי מורכב ומסובך מגיע לכדי פתרון.

איתן כבל: אני מבקש להתכנס יחד וקודם כול לבצע את החלוקה הבסיסית, שתמנע את המחסור.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, אתה במסגרת דיון מהיר.

אבשלום וילן: מחר אתה יכול לשים על שולחן הכנסת את הסיכום ולבקש ממשרד החקלאות, כמובן שאנחנו נעזור - - -

איתן כבל: אני באמצע סיכום, ואין פרוצדורה כמו שאתה - - -

<קריאות: - - -

אבשלום וילן: הוא ירצה להביא את התקנות הנוכחיות.

איתן כבל: אמרתי שאני רוצה לקבל תקנות, שאני לא בא פה לשולחן ומתחיל לריב אתכם כמו שאני שומע את הוויכוחים האלה.

איתן כבל: אני רוצה שבמקרה הטוב נעסוק בשפצור של התהליכים, לא בתחילת הדיון.

איתן כבל: אני לא מתכוון לפתוח את הדיון כמו שהוא עכשיו, אני גם לא מתכוון שעוד פעם חברי הכנסת יהיו השופטים בתוך כל התהליכים האלה.

איתן כבל: אין שום סיבה.

איתן כבל: אתם מכירים אחד את השני ואחת את השניה מצוין, כולם מכירים, על היתרונות והחסרונות המעטים שיש לכל אחד מכם.

אבשלום וילן: לפרוטוקול - 33 מיליון ליטר, אפשר מחר לאשר תקנות.

איתן כבל: אני מתרה שאם ייווצר מצב של מחסור, שהוא פועל יוצא של התנהלות לא תקינה או של ויכוחים בתוך המערכת, הוועדה תראה את זה בחומרה רבה ונפעיל את כל הכלים העומדים לרשותנו, כאן ובמקום אחר, כדי להתמודד עם העניין הזה.

איתן כבל: אני אומר את זה בצורה הכי ברורה, הכי חד-משמעית.

איתן כבל: לא נאפשר שתיווצר פגיעה באזרחים, בצרכנים.

איתן כבל: דבר שני, אני מבקש שתיתנו לי תשובה שהגעתם להסכמות עד אמצע השבוע הבא.

איתן כבל: אם צריך התערבות שלי, כמו שעשיתי אותה לא פעם, בכל שעה שתקראו לי אגיע – ועשיתי את זה, בכל שעה - כדי לתת את הסיכום הסופי.

איתן כבל: תודה רבה, הישיבה נעולה.