ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 154, 2016-02-01 09:06

אלי אלאלוף: בוקר טוב.

אלי אלאלוף: הישיבה תהיה קצרה מהמצופה אבל תהיה עניינית.

אלי אלאלוף: היום ה-1 בפברואר 2016, כ"ב בשבט התשע"ו, השעה 9:06.

אלי אלאלוף: אנחנו מתחילים לדון בהצעת חוק של חברת הכנסת רחל עזריה ואני גאה להיות חלק מהעשייה שלכם.

רחל עזריה: חלק מהחוק.

אלי אלאלוף: חלק מהחוק.

אלי אלאלוף: אנחנו הולכים להשתדל לעשות טוב לכולם בלי לפגוע במי עלול להיפגע מהצעת החוק.

<אבנר עורקבי: אבל זה פוגע.

אלי אלאלוף: אתה משפיע עלי יותר ממה שאתה חושב.

אלי אלאלוף: אם אתה חושב שהמשפט הזה שאמרתי לא קשור לעניינים שנוגעים אליך - - -

<אבנר עורקבי: אני אשמח לשמוע.

<אבנר עורקבי: מאוד אני אשמח לשמוע.

אלי אלאלוף: אני אגיד בזמן שלי ולא בזמן שלך.

אלי אלאלוף: אתה יודע שבינינו היחסים הם מאוד גלויים.

אלי אלאלוף: אני אמרתי משפט שמתייחס במיוחד למפגש הקצר שהיה לנו הבוקר אבל אנחנו חייבים ללמוד את זה ושיהיה לנו זמן לחשוב על זה בזמן הישיבה ואולי נגיע להמלצה ולסיכום.

אלי אלאלוף: ברשותכם, אני חושב שלרחל מגיעה זכות הדיבור הראשונה.

רחל עזריה: אני אדבר בקצרה כי החוק הזה עבר הרבה עבודה ודיבורים ונראה לי שהדברים כבר נאמרו.

רחל עזריה: אתמול הוצג בפני הממשלה הדוח של ה-OECD שסוקר את מדינת ישראל ב-2015 והוצגו הרבה מאוד אתגרים כמו זיהום אוויר, שינויים שצריך לעשות במערכת החינוך, גם בדיוק, הבנקים שלנו קיבלו מחמאות על היציבות אבל שני הנושאים המרכזיים שהוגדרו בדוח כנושאים שכלכלת ישראל חייבת לטפל בהם, האחד הוא הפריון הנמוך והשני הוא הפערים הכלכליים.

רחל עזריה: החוק היום מתמודד עם מה שהוצג אתמול בדוח וקיבלנו רוח גבית מאוד משמעותית כי אנחנו מתמודדים עם סוגיית הפריון הנמוך כאשר בישראל אנחנו עובדים הרבה יותר מהממוצע ב-OECD ועובדים 160 שעות יותר מהממוצע ב-OECD ולכן בעצם החוק הזה מגדיל את יותר את מינימום ימי החופשה ובכך מגדיל את הפריון והוא בהחלט מצמצם את הפערים הכלכליים כי המחוברים מקבלים הרבה מאוד ימי חופשה והעובדים הרגילים, הזוטרים, במשק, הם אלה שנתקעים עם עשרת ימי החופשה.

רחל עזריה: אתמול דיברתי באיזשהו כנס וניגש אלי מישהו ושאל אותי מתי החוק הזה נסגר סופית.

רחל עזריה: הוא אמר שהוא עולה חדש, הוא בארץ כבר כמה שנים, יש לו השכלה והוא לא מצליח לעבור את עשרת ימי החופשה והוא במינוס של חמישה ימים.

רחל עזריה: הוא אמר שהוא יודע שביוני הוא יקבל עוד יום אחד וזה יעזור לו להתמודד עם המינוס לרדת למינוס ארבעה ימי חופשה אבל הוא מחכה לשנה הבאה כדי לקבל עוד יומיים.

רחל עזריה: עם זה אני פותחת את הדיון.

רחל עזריה: , תודה רבה ליושב ראש הוועדה אלי אלאלוף.

רחל עזריה: אני לא יודעת איך חוקים אחרים מתקדמים אצלך, אבל החוק הזה התקדם מהר.

אלי אלאלוף: תלוי בלחץ של חברי הכנסת.

רחל עזריה: אני חשבתי שזה בגלל שאתה אוהב את החוק.

אלי אלאלוף: אני אוהב את החוק.

אלי אלאלוף: אני אוהב חופש.

אלי אלאלוף: אני מאלה שיצא לפנסיה והשאיר הרבה ימי חופש אבל זה מתוך הנאה בעבודה.

רחל עזריה: במליאה אני יושבת מאחורי אלי ואין לו איך להימלט מהלחצים.

רחל עזריה: אני רוצה להודות גם למשרד האוצר ולשר האוצר משה כחלון, ליושב ראש לשכת התיאום של הארגונים הכלכליים שרגא ברוש שבהתחלה היו לנו עימותים חזיתיים אבל בסופו של דבר כולנו התכנסנו וזה מאוד מרשים לראות – וזאת אולי הגדולה של פוליטיקה בכלל – שאפשר להתכתש ובסוף מצליחים להגיע לאיזו פשרה ולהתקדם בשיתוף פעולה ואני מאוד מעריכה את זה.

רחל עזריה: אני כמובן מודה ליושב ראש ההסתדרות אבי ניסנקורן, למשרד הכלכלה ולעוזרים המסורים שלי שי ועומרי שבלעדיהם זה לא היה קורה.

אלי אלאלוף: בסוף נגיד תודות.

<נאדר אלקאסם: מבחינת עובדי המדינה, העובדים מקבלים מכסה יותר גדולה כך שהחוק לא משפיע עליהם.

<נאדר אלקאסם: האוכלוסיות שמקבלות פחות, כמובן אם החוק יעבור, אנחנו נעדכן את הנושא ואני לא רואה עם זה בעיה.

<נאדר אלקאסם: יש הרבה עובדי מדינה שאנחנו נותנים להם מכסות, אבל במדינה מדובר ב-22 ימי חופשה והעובדים לא כל כך מנצלים אותם אלא צוברים.

<נאדר אלקאסם: יש לנו בעיות עם עובדים רבים שפשוט צוברים את ימי החופש, טוענים שאין להם זמן לצאת לחופש ויש להם הרבה עבודה.

<נאדר אלקאסם: זאת נקודה אתה נצטרך להתמודד.

<נאדר אלקאסם: אם אנחנו נותנים תוספת לימי החופש, צריך לדאוג שהעובדים יצאו לחופש.

רחל עזריה: אצל עובדי מדינה אין מקסימום.

<נאדר אלקאסם: יש מכסות של כמה ימים הוא צובר.

רחל עזריה: לא.

רחל עזריה: לכמה ימים חייבים לצאת במשך השנה?

<נאדר אלקאסם: היום עם 22 ימים, העובד יכול לצבור לשנה הבאה רק שמונה ימים.

<נאדר אלקאסם: החובה היחידה היא לצאת לשבעה ימים רצופים.

<נאדר אלקאסם: אנחנו מטילים חובה נוספת של עשרה ימים לפחות כדי לקבל את ההבראה.

<נאדר אלקאסם: אם אתה רוצה לקבל הבראה, אתה חייב לנצל את כל עשרת ימי החופשה.

<נאדר אלקאסם: שוב, יש כל מיני חריגים.

<נאדר אלקאסם: יכול להגיד עובד שהוא עובד חדש, הוא רק חזר מחופשת לידה, הוא היה בחופשה ללא תשלום וחזר ולכן לא יכול לנצל את ימי החופשה וכולי.

<נאדר אלקאסם: הנציבות פועלת למתן חופשה לאישה ולבעל כדי שיהיו עם הילדים, אבל בנוסף לתוספות אנחנו צריכים לחשוב על דרך לומר לעובדים שהם צריכים לצאת לחופשה.

<נאדר אלקאסם: אחת הדרכים שאנחנו נוהגים בה היא חופשות מאורגנות, חופשות מרוכזות כאשר אז לא שואלים אף אחד.

<נאדר אלקאסם: זאת אחת השיטות אבל צריך לחשוב איך אומרים לעובדים שמוסיפים להם עוד ימים לא כדי שהם יקבלו עוד כמה שקלים כפדיון אלא כדי שיצאו לחופשה.

אלי אלאלוף: שאלה.

אלי אלאלוף: לדעתי אנשים לא מנצלים את החופשות בעיקר ברמות הנמוכות ביותר כי אפשר להפוך אותן להכנסה.

אלי אלאלוף: ברור שכל עוד העובד מקבל שכר בגובה חמישים אחוזים והוא מקבל שכר מינימום, ברור שהוא לא יכול לחיות משכר המינימום ומדוח העוני אנחנו יודעים שגם עם שני בני הזוג עובדים ויש להם ארבעה ילדים, אוטומטית המשפחה בעוני.

אלי אלאלוף: לכן, כל עוד השכר יהיה כזה, החופשות הן חלק אינטגרלי של ההכנסה האפשרית של העובד בדירוג הנמוך ביותר.

אלי אלאלוף: לצערי, וזאת אחת הטענות גם למדינה וגם למעסיקים, לא יכול להיות שיותר ויותר משפחות עובדות, הורים עובדים והמשפחה בעוני.

אלי אלאלוף: זה ההפסד האדיר של משפחה שנהנית מהחופשות.

אלי אלאלוף: גם בפריון, זה לטובת המעסיק.

אלי אלאלוף: צריך להיות עם יד על הדופק.

אלי אלאלוף: אין דבר מנותק מהמציאות אלא כל דבר קשור בצורה זו או אחרת במציאות.

אלי אלאלוף: כל עוד השכר יהיה כמו שאנחנו יודעים שהוא, השכבות החלשות לא ייהנו מחופש ולא ייהנו מתרומה ייחודית למשפחה אלא המצב יחמיר אם לא תימצא הדרך לחזק אותן כלפי מעלה מבחינת ההכנסה שלהן.

אלי אלאלוף: זאת נקודה מרכזית.

אלי אלאלוף: להגדיל את מספר ימי החופשה במיוחד לשכבות החלשות, זאת מטרת החוק, זה רק צעד קטן.

אלי אלאלוף: הצעד יהיה הרבה יותר משמעותי אם נדע לחבר את החבילה.

אלי אלאלוף: אין ברירה, אנחנו המחוקקים באים לתקופה מסוימת עם רעיונות מסוימים.

אלי אלאלוף: עוד לא שכנענו את התאחדות האפשרויות וזה לא קל.

אלי אלאלוף: הייתי בדיון שלהם ביום חמישי, בכנס השנתי שלהם עם ההסתדרות, והם לא בעד.

אלי אלאלוף: לדעתי צריך לחייב למרות המצב להוציא אנשים לחופשה כי זה הצעד הראשון דרכו יבינו מה התרומה האדירה שזה תורם להם ולמשפחתם.

אלי אלאלוף: צריך להביא אותם למצב שהם יכולים לצאת לחופשה.

אלי אלאלוף: הבעיה היא שכאשר הם יוצאים לחופשה, זה גם עולה כסף וזאת גם בעיה אצל האוכלוסיות המיוחדות שמוכנות לתת חופש, אבל במקום ההורה והמסייע להם אין להן ברירה אלא לקחת עובד חדש ועובד חדש עולה כסף וכסף יותר גדול מאשר יום עבודה רגיל.

אלי אלאלוף: אבנר, אני מייצג אותך נכון?

<אבנר עורקבי: כן.

<אבנר עורקבי: מצוין.

אלי אלאלוף: לכן צריך לחשוב על הדברים האלה.

אלי אלאלוף: כדי לעשות אופטימליזציה של ההחלטה שתהיה, ואני מקווה שתעבור במליאה, כדאי שתחשבו בצורה כוללת ואני בטוח שאנשים שעוסקים בכוח אדם של המדינה וגם בכלכלת המדינה ייקחו את זה בחשבון.

<נאדר אלקאסם: אנחנו מציעים לדבר גם בהצעת חוק ימי מחלה של הילדים.

<נאדר אלקאסם: עובדי המדינה, אפילו בימי חופשה רגילה, הם רוצים לצבור את ימי החופשה ומביאים יום מחלה.

<נאדר אלקאסם: זאת בעיה שאנחנו מודעים לה.

<נאדר אלקאסם: אתה צודק, כנראה שאנחנו צריכים להתחיל לחייב עובדי מדינה.

אלי אלאלוף: מה גם שמבחינה תקציבית אתם גורמים לגירעון.

אלי אלאלוף: זאת הוצאה מצטברת שלא מתוכננת מראש.

<נאדר אלקאסם: נכון.

אלי אלאלוף: זה גם גורם לגירעון תקציבי.

<נאדר אלקאסם: נכון.

<נאדר אלקאסם: זאת הייתה ההערה שלנו.

<נאדר אלקאסם: כנראה נצטרך לחושב על כך.

<דבורה ספיר אליעזר: אנחנו כמובן מברכים על הצעת החוק שנולדה גם בבית הזה וגם בעקבות ההסכם הקיבוצי שנחתמו ביחסי עבודה קיבוציים.

<דבורה ספיר אליעזר: בהמשך לכך יש לשר הכלכלה והתעשייה כוונה להרחיב את הצו.

<דבורה ספיר אליעזר: כמה דברים להבהרה.

<דבורה ספיר אליעזר: קודם כל, החוק מדבר על הזכות של העובד.

<דבורה ספיר אליעזר: אנחנו מדברים על הזכויות הבסיסיות וכמובן שכל ארגון יכול לתת זכויות עודפות כמו שהמדינה נותנת ואפשר גם לחתום על זה בהסכמים הקיבוציים אבל גם לתת פיקוח חוזה עבודה.

<דבורה ספיר אליעזר: ככל שאנחנו ערים לזכויות, המעסיק מחויב לתת לפחות שבעה ימים ברציפות מכוח החוק, ככל שאנחנו מדברים על עובדים שהם במשרה מלא.

<דבורה ספיר אליעזר: יש לנו שאלות הקשורות לעובדים חלקיים שהצעת החוק הזאת בסופו של דבר לא דנה עליהם, אבל ככל שמדובר בעובדים במשרה מלאה, יש חובה לתת לפחות את שבעת הימים.

<דבורה ספיר אליעזר: אי מתן חופשה מהווה עבירה פלילית וגם הפרה מינהלית מכוח החוק להגברת האכיפה של דיני העבודה שנאכפת על ידי משרד הכלכלה.

<דבורה ספיר אליעזר: התשלום של דמי החופשה, נאכף על ידינו.

<דבורה ספיר אליעזר: בכל ארגון יש את הבעיות שלו אבל כמובן כאשר יש זכויות עודפות, ניתנת הזכות לעובד לשקול מה לעשות עם הימים העודפים אבל כמובן שהחוק קובע את הזכות הבסיסית, את החובה של המעסיק לתת את ימי החופשה וכמובן שזה צריך להיות בהסכמת העובד.

<דבורה ספיר אליעזר: המעסיק הוא זה שנותן את ימי החופשה וזאת הצעת חוק חשובה.

<אבנר עורקבי: יושב ראש ארגון אהב"ה, ארגון הנכים בישראל המיוחד וחבר בפורום הנכים כארבעה ארגוני נכים גדולים.

<אבנר עורקבי: בדרך כלל אנחנו מייצגים כחמישים או שישים אלף נכים בוגרים.

<אבנר עורקבי: אני לא מדבר על עשרים אלף משפחות של ילדים נכים.

<אבנר עורקבי: כל המעמסה נופלת על הנכים שמעסיקים עובדים זרים.

<אבנר עורקבי: אנחנו מברכים על החוק.

<אבנר עורקבי: באופן כללי אין לי בעיה עם החוק הזה אלא להפך, אני מברך אותך על החוק הזה אבל צריך לתת כאן מחשבה עמוקה לאלה שמעסיקים עובדים זרים.

<אבנר עורקבי: אנחנו לא מרוויחים את הכסף הזה אלא אנחנו מקבלים אותו מהמדינה כפיצוי להעסקת עובדים זרים והמדינה צריכה לדעת איך היא משפה אותנו בנושא של החופשה.

<אבנר עורקבי: אי אפשר להטיל את כל העומס על הנכים.

<אבנר עורקבי: קראתי את החוק.

<אבנר עורקבי: בפעם שעברה אני זוכר שייתנו מחשבה על זה אבל שוב אני עובר על החוק ואני לא רואה בו שינוי כלשהו.

אלי אלאלוף: יש עוד מישהו שרוצה להתייחס?

<נעה נוצניק: אני רכזת ענף הגיל הרך בכוח לעובדים.

<נעה נוצניק: הבאתי אתי את זליח'ה חלאילה שהיא מנהלת משפחתון.

<נעה נוצניק: באנו לברך על הצעת החוק הזאת, כארגון עובדים וכארגון עובדים שחשוב לו מאוד הנושא של קידום מצבם של עובדים, בעיקר עובדים מוחלשים באוכלוסייה, עובדים שמקבלים את המינימום והם עובדים ארעיים.

<נעה נוצניק: אנחנו חושבים שזה מאוד יסייע בעיקר לעובדים הלא מאורגנים שבאמת הם בתחתית של התחתית אבל אני חושבת שזה יציב לנו רף יותר גבוה כי אם המינימום הוא עשרה ימים ועכשיו הוא יהיה 12 ימים, אני אוכל לבקש עוד כמה מדרגות קדימה ועבורנו זה משמעותי.

<נעה נוצניק: כמובן זה חשוב מצד הנשים בישראל שצריכות להתמודד מול הנושא של הלחצים, בית, משפחה, קריירה.

<נעה נוצניק: בישראל יש חוסר פרופורציה מאוד גדול בין ימי החופשה שהילדים מקבלים במסגרות החינוך לבין ימי החופשה שאנחנו מקבלים בעבודה שלנו, כך שהתוספת הזאת, שהלוואי ותגדל, עדיין מהווה תוספת משמעותית וחשובה.

<נעה נוצניק: חשוב לי לברך בשם כוח לעובדים ובשם הנשים של כוח לעובדים.

אלי אלאלוף: רק נדייק בטרמינולוגיה.

אלי אלאלוף: התוספת של ימי חופש ולא התוספת הכספית.

<נעה נוצניק: אמרתי כספית?

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: אמרת תוספת וזה לא היה ברור.

<נעה נוצניק: תוספת של ימי החופש.

<נעה נוצניק: תודה.

<מיכל וקסמן חילי: התאחדות התעשיינים.

<מיכל וקסמן חילי: אנחנו כמובן מברכים על תיקון החקיקה.

<מיכל וקסמן חילי: לא התכוונתי לומר דברים בישיבה היום, אבל אחרי שהוזכרו כאן ימי המחלה, נראה לי שזה כן המקום להתייחס לזה.

<מיכל וקסמן חילי: אפשר להתווכח אם התיקון הזה מעלה את הפריון או לא מעלה את הפריון אבל יש לו בהחלט יתרונות אחרים אבל לא על זה הדיון.

<מיכל וקסמן חילי: צריך לשים לב שכל התיקונים בנושא ימי מחלה שמאפשרים להשתמש בימי מחלה במקום בימי חופשה.

<מיכל וקסמן חילי: זאת אומרת, אנחנו יוצאים לחופשה מרוכזת וחוזרים אחר כך עם אישורי מחלה.

<מיכל וקסמן חילי: זאת דוגמה אחת.

<מיכל וקסמן חילי: מה שידוע כמחלת השימוע, אחת הבעיות הגדולות שמביאות לניצול של ימי מחלה שלא לשמם ניתנו.

<מיכל וקסמן חילי: תיקונים שונים שנעשו בחוק דמי מחלה וגם עכשיו הצעת החוק שעברה אתמול בוועדת שרים ומבקשת למעשה לתת עילה נוספת לניצול של ימי מחלה, כל אלה בוודאי לא תורמים לפריון.

<מיכל וקסמן חילי: אני מעלה את זה כאן כדי שנדע, שנשים לב ושנהיה ערים לדבר הזה.

<מיכל וקסמן חילי: זה משהו שכן צריך לחשוב עליו בצורה משולבת.

<מיכל וקסמן חילי: ימי חופשה, זה בסדר, אבל ימי מחלה שמנוצלים שלא לשמם הם ניתנו, זאת בעיה שצריך לחשוב עליה בקונטקסט רחב יותר.

רחל עזריה: את יודעת לדבר על היקף התופעה כאשר יוצאים לחופשה מרוכזת וחוזרים עם אישורי מחלה?

רחל עזריה: \

<מיכל וקסמן חילי: לצערי אין לנו נתונים.

<מיכל וקסמן חילי: לא הצלחנו להשיג נתונים אבל אנחנו רואים את זה.

<מיכל וקסמן חילי: במסגרת התפקיד שלנו בלשכה המשפטית אצלנו אנחנו מסייעים למפעלים ונותנים להם ייעוץ משפטי.

<מיכל וקסמן חילי: זה חלק מהעבודה מעבר לעבודת המקרו.

<מיכל וקסמן חילי: כאשר פונים אלינו, ויש יותר ויותר פניות, אנחנו שומעים.

<מיכל וקסמן חילי: אין לי מידע סטטיסטי שאני יכולה להשתמש או להעביר לכם.

רחל עזריה: מרכז המחקר והמידע בדק עבורנו ניצול ימי מחלה וראינו שניצול ימי המחלה בישראל לעובדים שאינם מאוגדים הוא מהנמוכים ב-OECD.

רחל עזריה: נדמה לי שאלה ארבעה ימים בשנה.

רחל עזריה: בקרב עובדי המדינה, תסלחו לי, זה במספרים גבוהים.

רחל עזריה: אלה הפערים שמדברים עליהם בדוח שהוצג אתמול.

רחל עזריה: יש פער כמעט בכל דבר בין העובדים המאוגדים לעובדים הלא מאוגדים אבל בימי מחלה זה מאוד מאוד בולט.

רחל עזריה: נדמה לי שבעובדים שאינם מאוגדים אלה ארבעה ימים בשנה בממוצע ובקרב העובדים המאוגדים אלה 16-17 ימים.

רחל עזריה: זה פער עצום.

רחל עזריה: לכן אני תוהה האם זאת באמת תופעה גדולה שרואים.

רחל עזריה: אם יש משהו נקודתי, אני אשמח לשמוע.

רחל עזריה: שמענו את הטיעון הזה ולכן הלכנו לבדוק את זה.

רחל עזריה: גילינו שבישראל ניצול ימי המחלה הוא אפילו נמוך מדי ואפילו יש אנשים שמגיעים לעבודה כשהם חולים.

אלי אלאלוף: זה גם קשור להרגשת חוסר ביטחון תעסוקתי.

אלי אלאלוף: לא לשכוח שאנשים פוחדים להיות חולים כי יחליפו אותם.

אלי אלאלוף: אמרתי גם לנשיא של התאחדות התעשיינים שתנצלו את ההטבה של תוספת שני ימי חופש לעובדים - כי בסך הכול זאת הטבה - כדי לבקש מהם לבטא את זה בצורה של פריון ובצורה של הרגשה טובה.

אלי אלאלוף: ההרגשה היא כל הזמן של נכנענו, נתנו לכם את שני הימים ולא מגיע לכם אבל צריך לשנות את הסגנון.

אלי אלאלוף: אני חושב שזה מאוד חשוב.

אלי אלאלוף: גם לי יצא לנהל כמה מאות עובדים ואפילו יותר ואני אומר שזה תלוי איך מוכרים את זה.

אלי אלאלוף: אם מוכרים את זה כאילו התארגנתם, ויתרנו, נכנענו, התגובה של העובד היא בהתאם.

אלי אלאלוף: אני אנצל את נוכחותך כאן.

אלי אלאלוף: בדיון שהיה ביום חמישי בערב, בכנס, לדעתי ההופעה של הנשיא שלכם הייתה מרשימה מאוד ונאמר שיש תשעים חוקים כאלה על השולחן, חוקים שקשורים לנושא עבודה.

אלי אלאלוף: בשם הוועדה אני מזמין דיון אתכם מחוץ לוועדה ומבקש שתביאו אלינו את החוקים כדי שנוכל ללמוד אותם.

אלי אלאלוף: יש לכם הצעות שלכם אבל אנחנו לא קיבלנו ואני לא יכול להגיד שראיתי הצעה כלשהי שזרקתי לפח חס ושלום.

<מיכל וקסמן חילי: יוזמות שלנו.

אלי אלאלוף: גם יוזמות שלכם, אבל אם יש חוקים כאלה ששמעתם שיש דיונים עליהם, אל תבואו לוועדה לקראת ההחלטה הסופית אלא תבואו אליה לפני כן.

אלי אלאלוף: לפעמים, אני מודה בבעיית התקשורת הפנים חברי כנסת, יש כאלה שלא מוצאים לנכון לבוא לוועדה.

אלי אלאלוף: אם יש יוזמות שלכם, תביאו אותן.

אלי אלאלוף: שנית, אם אתם יודעים שיש הצעות בדרך, אני כיושב ראש הוועדה מזמין דיון מוקדם כדי ללמוד אותן ולראות למה יש סיכוי ולמה אין סיכוי.

<שרה יקותיאלי: קודם כל, אני משתתפת בצערך.

<שרה יקותיאלי: שלא תדע צער ושתהיה לך אריכות ימים ובריאות טובה.

<שרה יקותיאלי: אני תושבת ירושלים.

<שרה יקותיאלי: אני מברכת על החוק.

<שרה יקותיאלי: אני מכירה אותו יפה מאוד ואני רוצה לומר לכם שבתוך עמי אני יושבת.

<שרה יקותיאלי: בגיל 16 כבר ניהלתי את ועד העובדים של סברינה של דב לאוטמן זכרונו לברכה ועד כמה שאני זוכרת, שם היו עשרה ימים עד 12 ימים ואני מדברת על לפני חמישים שנים.

<שרה יקותיאלי: המצב של העובדים היום לא כל כך ורוד.

<שרה יקותיאלי: מה זה 10-12 ימים?

<שרה יקותיאלי: זה שום דבר.

אלי אלאלוף: תרשי לי לברך על כניסתה של חברת הכנסת סופה לנדבר.

אלי אלאלוף: ברוכה הבאה.

<שרה יקותיאלי: יש גופים גדולים, רשתות שיווק, שם אתם צריכים לשים את היד ואת העין.

<שרה יקותיאלי: יש אנשים שמושכים שלושים ימי חופשה, ארבעים וחמישים ימי חופשה ולא נותנים להם לצאת לחופש כי הם סוסי עבודה, כי הם עובדים בשלוש מחלקות – גבינות מאפה ועוד.

<שרה יקותיאלי: למקום העבודה קשה לוותר על העבודה שלהם.

<שרה יקותיאלי: אם מוציאים מישהו לחופשה, אחרי יומיים קראו לה כי כולם קורסים והקופאית לא יכולה להחליף אותה.

<שרה יקותיאלי: זאת אומרת, היא חוזרת לעבוד.

<שרה יקותיאלי: היא לא יכולה לנסוע לחוץ לארץ, היא לא יכולה לנסוע למקום רחוק, היא לא יכולה לעשות כלום.

<שרה יקותיאלי: זאת דוגמה שראיתי השבוע.

<שרה יקותיאלי: תבדקו ברשתות השיווק לכמה ימי חופשה יוצאים.

<שרה יקותיאלי: נאמר שימי המחלה הם הכי נוחים בעשירון התחתון וזה נכון כי אנשים מתרגמים את זה לכסף.

<שרה יקותיאלי: אני יודעת שאני עת הייתי שכירה, היה חבל לי לצאת לחופש, היה חבל לי להיות חולה, הייתי באה חולה לעבודה כי זה עוד יום עבודה.

<שרה יקותיאלי: זה מעגל סגור.

<שרה יקותיאלי: אתה משתכר 3,000-4,000 שקלים והסכום ירד מהשכר.

<שרה יקותיאלי: מי כן נהנה מחופשות המחלה?

<שרה יקותיאלי: התאגידים כמו טבע, משרדי ממשלה, אפשר להתקשר לפקידה בקופת חולים ולהגיד לה שהיום אני לא בא ולבקש שתוציא אישור מחלה.

<שרה יקותיאלי: במשטרה.

<שרה יקותיאלי: זה בדוק ואני לא אומרת שום מילה מיותרת.

<שרה יקותיאלי: זאת האמת.

<שרה יקותיאלי: לכן אתם צריכים לתת את הדעת.

<שרה יקותיאלי: 10-12 ימים, זה שום דבר.

<שרה יקותיאלי: לדעתי צריכים להיות לפחות עשרים ימי חופשה בתקופת החופש הגדול עת הילדים בבית.

<שרה יקותיאלי: אימהות ואבות לילדים, אין מצב כזה שמשפחה יוצאת ביחד אלא רק אם אתה מקורב, אם יש לך ויטמין P.

<שרה יקותיאלי: חבר'ה, המצב של העובד הישראלי הוא גרוע.

<שרה יקותיאלי: אני שמחה מאוד שכל החבר'ה הגיעו לכאן ורוצים לשנות את החוקים.

<שרה יקותיאלי: הלוואי ותצליחו.

<שרה יקותיאלי: אני הייתי בהרבה מצבים בהם מדברים ומדברים ואחר כך החוק לא עובר.

<שרה יקותיאלי: העובד הרגיל והמסכן שעובד קשה, לא במשרדי ממשלה כי משרדי הממשלה והמשטרה מגינים על העובדים שלהם, אבל יש אנשים שהם עובדי קבלן, במיוחד העובדים ברשתות – ואני לא רוצה לנקוב בשמות כי אני לא רוצה לפגוע במישהו – שם יש בעיה.

<שרה יקותיאלי: יש אנשים שלא יוצאים לחופש, יש אנשים שעובדים עשר ו-12 שעות ביממה, וגם את זה אתם צריכים לדעת, ולא משלמים להם כי לדעת מנהל הסופר הם צריכים לעבוד שמונה שעות ואם אתה עובד יותר שעות, אתה לא מקבל עבורן אלא המנהל הוא זה שמקבל בונוס מאחר ועמד ביעד.

<שרה יקותיאלי: בשורה התחתונה, העובד הישראלי הוא באמת מסכן.

<שרה יקותיאלי: רק אם הוא בהיי-טק, בכל מיני מקומות מאוגדים שיש להם ועד טוב, זה לא כך ושם הם נדיבים בימי החופשה.

<שרה יקותיאלי: הייתי בחברת חשמל והגעתי להנהלה, אף אחד לא נמצא כי כולם בגרמניה.

<שרה יקותיאלי: מתי הם יבואו?

<שרה יקותיאלי: עוד שבוע-שבועיים וכאן הכול קרס כשהם היו באילת.

אלי אלאלוף: הציוד מגיע מצרפת ולכן הם נוסעים לגרמניה?

<שרה יקותיאלי: לא.

<שרה יקותיאלי: סידרו להם את החופשה, אולי שם יותר זול.

<שרה יקותיאלי: כאמור, אני מברכת על החוק, אני שמחה מאוד אבל אני אומרת לכם שעשרה ימים זה שום דבר ואם אפשר לשנות, זה ממש לטובת האזרח.

אלי אלאלוף: את יכולה להגיד לי למה את כאן בדיון הזה?

<שרה יקותיאלי: אני בצדק חברתי.

<שרה יקותיאלי: אני אוהבת צדק.

אלי אלאלוף: בכל נושא שאת מתבטאת, קודם כל בראוו, את מכירה את הנושא.

אלי אלאלוף: למה את כאן?

<שרה יקותיאלי: אני ישראלית ויש לי עשרה ילדים ברוך השם ואני עובדת.

<שרה יקותיאלי: בגיל ארבעים החלטתי שזאת לא חכמה להביא ילדים בלי לדאוג להם.

<שרה יקותיאלי: אני אומרת לך שעשרה ילדים, אם אתה רוצה ללוות אותם בצבא, בלימודים, אני כבר קמתי הבוקר ב-5:30 כי יש לי מחויבות.

<שרה יקותיאלי: בכל המקומות שעבדתי, הייתי מנהלת, מדריכה, בשיווק.

<שרה יקותיאלי: לכן אני מכירה את הדברים מקרוב.

<שרה יקותיאלי: אתה אומר שאני מתמחה, נכון.

<שרה יקותיאלי: בתוך עמי אני יושבת ואני קוראת עיתונים ואני מכירה את כל התהליך של רחל עזריה עד שהיא הגיעה לכאן.

סופה לנדבר: מה את עושה עכשיו?

<שרה יקותיאלי: עכשיו אני מובטלת.

אלי אלאלוף: תודה רבה.

<לילי בן עמי: אני מנהלת מרכז מנהיגות נשים.

<לילי בן עמי: אני מגישה את הפינה החברתית בתכנית עושים סדר עם בן כספית וגל גבאי.

<לילי בן עמי: אני פעילה חברתית ואני גם הקמתי את התינוקיות הראשונות בארץ בתוך האוניברסיטה העברית, מה שמסייע לשלב הורות ואקדמיה וקריירה.

<לילי בן עמי: אני רוצה לברך על הצעת החוק כיוון שהיא משמעותית וקריטית בכל מה שקשור לשילוב עולם העבודה עם ההורות.

<לילי בן עמי: אני בעצמי אימא לילדים קטנים ואנחנו מכירים את התופעה הזאת, את הפער המשמעותי בין ימי החופשה של התלמידים והתלמידות בגנים ובבתי הספר לבין עולם העבודה.

<לילי בן עמי: הצעת החוק הזאת היא מאוד משמעותית ובאמת יישר כוח על קידומה.

<לילי בן עמי: זה מאוד מאוד לא מובן מאליו.

<לילי בן עמי: אני רוצה להוסיף בהקשר המגדרי.

<לילי בן עמי: לקדם עולם עבודה ידידותי להורים, זה ספציפית לקדם עולם עבודה ידידותי לנשים.

<לילי בן עמי: החוקרת אורלי הוכשילד אמרה שבעקבות המהפכה הפמיניסטית נשים נכנסו לעולם העבודה אבל גברים לא נכנסו לבית.

<לילי בן עמי: עדיין בישראל שבעים אחוזים מהמשפחות, הנשים הן אלה שמטפלות בילדים ובבית.

<לילי בן עמי: העלאה של מספר ימי החופשה לגברים ולנשים, זה לא עוד סדק בתקרה הזאת.

<לילי בן עמי: כמו כן יש את הפיילוט של נציגות שירות המדינה שמשיקים אותו ממש השבוע של תשלום על שעות עבודה נוספות מהבית שאני מקווה שהוא יגיע גם למגזר הפרטי.

<לילי בן עמי: באמת יישר כוח על הצעת החוק הזאת שתסייע בעיקר לעובדים, כמו שנאמר כאן, הלא מאורגנים, המוחלשים.

<לילי בן עמי: אני פעילה בכל התחום של העסקה ישירה של עובדות ועובדי קבלן.

<לילי בן עמי: אני חברת ועדת היגוי של הקואליציה הארצית להעסקה ישירה.

<לילי בן עמי: אני מייסדת הקואליציה להעסקה ישירה בחינוך.

<לילי בן עמי: בעשרים השנים האחרונות יש רוח רעה שעוברת על המדינה שלנו בכל מה שקשור לתנאי העסקה בעולם העבודה.

<לילי בן עמי: לפי הקואליציה להעסקה ישירה יש כ-400 אלף עובדות ועובדי קבלן בשירות המדינה.

<לילי בן עמי: המדינה לא עושה פיקוח, היא לא עושה אכיפה, אין מספרים והמספרים האלה הם מספרים אליה הגיעה פרופסור אורלי בנימין מהקואליציה הארצית להעסקה ישירה.

<לילי בן עמי: אנחנו דורשים מהמדינה לעשות פיקוח ולאכוף את הנושא הזה.

<לילי בן עמי: בתחום של החינוך, כל מורה שישית היא מורת קבלן.

<לילי בן עמי: יש לי מעל 23 אלף מורות ומורי קבלן.

<לילי בן עמי: הנושא הזה, לשמחתי עכשיו משרד החינוך נכנס לנושא הזה בעקבות דוח מבקר המדינה.

<לילי בן עמי: אם כן, יש הרעה בתנאי העבודה וזה לא רק עובדות ועובדי קבלן אלא זאת גם העסקה של פרילנסרים בתנאים של שכירים, אלה חוזים אישיים בשכר מינימום וכן הלאה וכן הלאה.

<לילי בן עמי: הצעת חוק כזאת היא קרן אור, אני רוצה לברך עליה ולומר שבאמת אתם פודים את מה שהבטחתם בבחירות.

<לילי בן עמי: תודה רבה.

<שמחה בניטה: אפשר לומר משהו?

אלי אלאלוף: לא ביקשת.

אלי אלאלוף: תבקשי, תקבלי.

אלי אלאלוף: אנחנו אוהבים אותך.

אלי אלאלוף: בבקשה.

<שמחה בניטה: אני רואה שכולם מברכים.

<שמחה בניטה: אני יושבת ראש עמותת מזור, חברת פורום ארגוני הנכים.

<שמחה בניטה: אני מייצגת אלפי נכים שמעסיקים עובדים זרים וכל החלטה שתתקבל כאן, פוגעת באופן ישיר בנו כאשר בעל כורחנו הפכו אותנו למעסיקים.

<שמחה בניטה: היינו שמחים מאוד אם המדינה הייתה לוקחת את זה על עצמה ואז היא גם הייתה נושאת בנטל הזה של הבאת עובד מחליף ביום חופש העובד הקבוע.

<שמחה בניטה: גם היום יש להם יום חופש אחד בשבוע, עלות של עובד כזה נעה בין 300 ל-400 שקלים ליום.

<שמחה בניטה: כפי שאתה יודע, הנכים לא מייצרים עבודה אלא הם חיים מקצבאות של המוסד לביטוח לאומי והקצבה עצמה של השר"ן בתקרה שלה לא מכסה את עלות העובד.

<שמחה בניטה: עוד יום חופש או אפילו אם נצטרך לשלם להם כך שנקנה את ימי החופש האלה, זה עוד נטל כלכלי על האנשים שלא מייצרים כסף ולא מתפרנסים אלא הכול מגיע מביטוח לאומי.

<שמחה בניטה: אם אתם מציעים חוק כזה, אנחנו לא נגד זה שייתנו להם עוד ימי חופשה.

<שמחה בניטה: אם רוצים לתת להם, שייתנו להם גם עשרים ימי חופש, אבל אתם תדרשו מהמוסד לביטוח לאומי שיעלה את הקצבאות.

<שמחה בניטה: בנוסף לכך צריך להתקיים כאן דיון עם משרד הפנים, עם מחלקת ההגירה, מכיוון שאם אתה לוקח ביום חופש עובד אחר, אתה לוקח עובד לא חוקי ומשטרת ההגירה פולשת לבתים מוציאה אותו כך שיוצא שהנכה נשאר נטוש בביתו.

<שמחה בניטה: צריך להיות כאן סדר כולל.

<שמחה בניטה: לא יכול להיות הסדר שהוא טוב לכלל הציבור והוא לא טוב לאוכלוסייה מאוד ספציפית שמלכתחילה היא חלשה.

<שמחה בניטה: אתם חייבים להיות כאן גם הפה והשופר שלנו ולא רק של כלל האוכלוסייה.

<שמחה בניטה: אני לא נגד, גם אני עבדתי 33 שנים בבנק ישראל וקיבלתי חופשות ושמחתי בחופשות שלי, אבל היום, כשאני נמצאת במקום האחר, אני פנסיונרית ואני מטפלת בנכים, אני רוצה להגיד לך שהמצב הוא קטסטרופלי ואת כיושב ראש ועדת הרווחה, התחום שלנו הוא בדיוק אצלך, חייב להגיד באותה נשימה את הנושא הזה של העלאת קצבאות השר"ן, מזה אנחנו משלמים את העלויות של העובדים הזרים כך שקודם כל יעלו אותן.

<שמחה בניטה: יש נכים שמחזיקים שני עובדים זרים ויש כאלה שמחזיקים שלושה עובדים זרים.

<שמחה בניטה: אני חושבת שגם רוצים להיות נכונים, טובים וחיוביים בהצעות חוק גרנדיוזיות כאלה, צריכים להיות באותה נשימה חיוביים ונכונים לעזור לאוכלוסייה החלשה בחברה הישראלית.

אלי אלאלוף: אין לי ויכוח אתך.

אלי אלאלוף: אני כל כך מסכים.

אלי אלאלוף: גם אבנר הציג, בצורה אחרת, את אותה בעיה.

אלי אלאלוף: אני לוקח יוזמה, בעקבות ההערה המאוד נכונה של אבנר לפני הישיבה אבל היא מתחזקת אחרי דבריך.

אלי אלאלוף: אני לוקח את היוזמה להציע הצעת חוק פרטית כך שברגע שנותנים הטבה לעובד, אנחנו מחפשים פיצוי אוטומטי עבור העובדים שמשרתים אוכלוסיות נכות.

<שמחה בניטה: תודה רבה.

אלי אלאלוף: אני אשמח אם חבריי יצטרפו אלי.

רחל עזריה: אנחנו ביקשנו מחקר.

אלי אלאלוף: יש הצעה של ידידי אילן גילאון להצמיד את הקצבאות שלכר מינימום.

אלי אלאלוף: אני מודה שזה יקר מדי.

אלי אלאלוף: זה בלתי אפשרי לעשות.

אלי אלאלוף: לעומת זאת, אם עובר חוק כמו החוק הזה שמביא הרחבה נכונה וטובה לעובדים, חייבים להתחשב רק במעסיק שהוא במצב סיעודי, הורים שיש להם ילד שזקוק לליווי מתמיד וכולי.

אלי אלאלוף: אנחנו נבשל בינינו עם הלשכה המשפטית את הצעת החוק.

אלי אלאלוף: אמרתי, אני הולך להצעת חוק פרטית שלנו ואם אני אצליח בדרך להפוך אותה להצעת חוק ממשלתית, אני אשמח.

אלי אלאלוף: בעקבות הדיון היום, צריך באמת לחשוב על זה כי אי אפשר לעשות טוב למישהו מצד אחד ולהכביד על הצד השני.

אלי אלאלוף: ברשותכם, אם תסכימו, חברת הכנסת סופה לנדבר.

סופה לנדבר: נתקלתי עכשיו באותה בעיה ששמחה העלתה.

סופה לנדבר: אישה שהיא סיעודית וצריכה להוציא את העובדת שלה לחופשה.

סופה לנדבר: קטסטרופה.

סופה לנדבר: מדובר במינימום 400 שקלים ליום לעובדת מחליפה כאשר עם הנסיעות וההוצאות הנלוות הסכום גבוה יותר.

סופה לנדבר: זאת פשוט קטסטרופה למשפחה.

<שרה יקותיאלי: בנוסף לכך לא תמיד לחברות יש אנשים חלופיים.

סופה לנדבר: זאת בעיה נוספת אבל אני מדברת על זה שאי אפשר להשאיר את הבן אדם בלי חופש מצד אחד ומצד שני צריך למצוא פתרון כלכלי למשפחה.

רחל עזריה: אמרתי בדיון הקודם שביקשתי ממרכז המחקר והמידע מחקר השוואתי על איך אנחנו נפריד את האנשים הסיעודיים שמעסיקים עובדים מהגדרת מעסיק.

רחל עזריה: אנחנו מנסים לראות איך עושים את זה במקומות אחרים בעולם.

רחל עזריה: מרכז המחקר הוא מאוד מאוד מקצועי ולכן אנחנו צריכים קצת זמן.

רחל עזריה: עד המשוב הבא נקבל את המחקר ואז - כבר דיברתי עם היושב ראש – נעשה איזשהו דיון.

רחל עזריה: צריך לראות איך פותרים את זה כי יש כאן מתח מבני שהוא לא הגיוני.

<שמחה בניטה: מתי ייכנס החוק הזה לתוקף?

רחל עזריה: ביולי השנה מוסיפים יום אחד נוסף ובתחילת השנה הבאה, בינואר, מוסיפים עוד יום, כך שתהיה תוספת של יומיים.

רחל עזריה: יהיו 12 ימי חופשה.

רחל עזריה: אתם כבר נותנים 12 ימי חופשה?

<שמחה בניטה: כן.

רחל עזריה: אז החוק לא חל עליכם.

<קריאה: כי הם עובדים שישה ימים בשבוע.

רחל עזריה: נכון.

רחל עזריה: אז המספר יעלה ל-13 ול-14 ימי חופשה.

אלי אלאלוף: ברשותכם, נעבור לקריאת החוק ונצביע עליו.

<ענת מימון: הצעת חוק חופשה שנתית (תיקון מס' 15 והוראת שעה) (הארכת תקופת החופשה לכל שנת עבודה אצל מעסיק), התשע"ו-2016 תיקון סעיף 3 בחוק חופשה שנתית, התשי"א-1951 (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 3(א) – בפסקה (1), במקום "מ-4" יבוא "מ-5" ובמקום "14" יבוא "16".

<ענת מימון: פסקה (2) – תימחק.

<ענת מימון: תחילה והוראת שעה תחילתו של סעיף 1 ביום ג' בטבת התשע"ז (1 בינואר 2017) (להלן – יום התחילה).

<ענת מימון: בתקופה שמיום כ"ה בסיוון התשע"ו (1 ביולי 2016) ועד ליום התחילה יקראו את סעיף 3(א)(1) לחוק העיקרי כך שבמקום "14" יבוא "15".

<ענת מימון: אני אסביר.

<ענת מימון: סעיף 3 הוא זה שקובע את אורך ימי החופשה כאשר בעצם אנחנו קובעים שלגבי 14 השנים הראשונות העובד יקבל באופן קבוע 16 ימי חופשה אבל לגבי תקופת מעבר שתחל ב-1 ביולי 2016 עד 1 בינואר 2017, אנחנו מעלים את זה רק ל-15 ימים.

<ענת מימון: כלומר, יש כאן עלייה מדורגת מ-14 ל-15 בחצי שנה, מיולי עד ינואר, ומינואר והלאה אנחנו עושים הוראת קבע בה יהיו 16 ימי חופשה.

<דבורה ספיר אליעזר: אולי כדאי להבהיר כי היה קצת בלבול.

<דבורה ספיר אליעזר: הוראת השעה חלה לגבי עובדים שמועסקים במקום העבודה מהשנה הראשונה ועד השנה הרביעית, בעוד שהוראת הקבע חלה גם בקשר לשנה החמישית כי כבר היום בחוק קבוע שמגיע לעובד 16 ימים.

<ענת מימון: נכון.

<ענת מימון: בעצם הוראת הקבע לגבי השנה החמישית, השנה החמישית תתאחד עם השנים שהיו לפני כן.

אלי אלאלוף: אנחנו מצביעים.

אלי אלאלוף: מי בעד אישור הצעת חוק חופשה שנתית (תיקון מס' 15 והוראת שעה) (הארכת תקופת החופשה לכל שנת עבודה אצל מעסיק), התשע"ו-2016?

אלי אלאלוף: בעד הצעת החוק – פה אחד

אלי אלאלוף: אין מתנגדים ואין נמנעים.

אלי אלאלוף: הצעת החוק אושרה פה אחד.

אלי אלאלוף: תודה לכולם.

אלי אלאלוף: הישיבה נעולה.