ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 144, 2016-01-25 09:30

איתן כבל: בוקר טוב, היום יום שני, ט"ו בשבט, חג האילנות.

איתן כבל: אני שמח להתחיל את היום הזה.

איתן כבל: מכבד אותנו בנוכחותו שר התחבורה, ואני שמח על כך.

איתן כבל: גברתי מנהלת הוועדה, יועץ, דובר, רשם, אורחים נכבדים, אדוני המנכ"ל.

איתן כבל: תיכף יהיו עוד הרבה דיונים בזמן הקרוב סביב משרד התחבורה, אבלה עובדה שהשר מגיע להצעת חוק רישוי שירותים לרכב, היא אמירה מאוד-מאוד ברורה של השר.

איתן כבל: אם יש נושא שהוא לא מפסיק, אני אומר בלי הגזמה, וזה ל כי הוא כאן, אין יום שהוא לא פוגש בי או יוצא לנו לדבר והוא לא מזכיר את החוק הזה.

איתן כבל: באמת אני אומר את זה.

איתן כבל: אלה לא מילים מן הפה ולחוץ.

איתן כבל: מעבר לעובדה שהוא רואה בנושא הזה ספינת דגל שלו, של משרדו, והוא רואה בכך מהפכה גדולה שעשויה, יש מי שיאמר: עלולה, אבל מבחינתו: עשויה, להתחולל כאן בשוק.

איתן כבל: ולכן הוא בא לעזור לנו ולתת לנו את הרוח הגבית הנדרשת.

איתן כבל: אני גם אמרתי לשר, ואני חושב שזה גם בא לידי ביטוי בדיונים, שמבחינתה של הוועדה, ואני אומר זאת בגדול, מבלי לדבר על עניין כזה או אחר, הוועדה רואה את הדברים עין בעין, במובן הזה, שהיא רואה לנכון לקדם במהירות האפשרית את החוק הזה.

איתן כבל: כשהשורה התחתונה, וזה המבחן האמיתי והגדול שלנו, שבסופו של עניין, אזרחי מדינת ישראל יזכו סוף-סוף לקבל או לרכוש רכב במחירים, גם אם הם לא כמו אירופה, אבל במחירים שהם לא רחוקים כאילו אירופה נמצאת במאדים, או ארצות-הברית נמצאת מעבר למאדים.

איתן כבל: וכל החלפים וכל המערכת התומכת הזו, שאמורה להיות כלי מסייע, לא הופכת להיות לנטל בלתי נסבל.

איתן כבל: ואני אומר לכם שלפחות פעם בשבוע אני מקבל פנייה או התייחסות הנוגעת לעניינים האלה.

איתן כבל: אדוני השר, זה לא היום שנשאל אותך על "אובר", אנחנו לא רוצים לקחת את זמנך, אבל אתה יודע שזה יגיע וזה נושא שמונח לפתחנו.

איתן כבל: והוועדה גם תצטרך לומר את דברה בעניין הזה.

איתן כבל: היינו אמורי ם לקיים דיון בעבר, והדיון לא התקיים, אבל בסופו של עניין, נצטרך לעסוק בעניין הזה.

איתן כבל: ברשותך, אדוני, תאמר כמה מילים ונמשיך בתהליך.

ישראל כץ: תודה רבה.

ישראל כץ: בוקר טוב, קודם כל, לאיתן כבל, יושב-ראש הוועדה, הנהלת הוועדה - - -

ישראל כץ: אני אשם לחיוב, אני מקווה.

איתן כבל: היום זה יצא לחיוב.

ישראל כץ: אנחנו אכן דיברנו לא מעט פעמים על החוק הזה.

ישראל כץ: החוק הזה כבר התגלגל כאן בוועדה, הוקדמו הבחירות, הוא היה חלק מחוק ההסדרים, הופרד, הרבה גלגולים, והחוק הזה הוא חוק מהפכני, הוא חוק צרכני מהשורה הראשונה.

ישראל כץ: וגם מה שאמרת בסוף לגבי ענף המוניות, קשור בדיוק לאותו עניין.

ישראל כץ: אני מקדם תחרויות.

ישראל כץ: אני כבר כמעט שבע שנים במשרד התחבורה, בנוסף לתפקידים אחרים בממשלה.

ישראל כץ: ואני חושב שהמפתח למתן שירות טוב לאזרח, להוזלה, לגיוון השירות, זו תחרות.

ישראל כץ: אני אגב, מאמין בתחרות הרבה יותר מאשר בהפרטה.

ישראל כץ: אין כאן מבחינתי ויכוחים אידיאולוגיים.

ישראל כץ: אני יכול להראות את זה במספר תחומים.

ישראל כץ: היו דברים שהופרטו במדינת ישראל מהמשק ההסתדרותי, מהתחום הממשלתי, וההפרטה לא היתה מוצלחת.

ישראל כץ: כי אם ההפרטה לא מלווה בתחרות, אז התועלות לא מתממשות לטובת הציבור הרחב, אולי לרוכש כזה או אחר.

ישראל כץ: ואנחנו רואים את זה ממש כל יום, כל מיני רשתות שמתפרקות, בסופו של דבר.

ישראל כץ: ומי שנפגע זה הציבור, שיש לו פחות תחרות, והעובדים עצמם באותם מקומות.

ישראל כץ: והתחרות שאנחנו מובילים כאן בענף הרכב היא תחרות אמיתית ותחרות נכונה.

ישראל כץ: כמו שאמרתי, זה חוק צרכני ממדרגה ראשונה לטובת האזרח.

ישראל כץ: התחרות כאן תרחיב את היקף העוסקים בענף, היא תאפשר קניית רכב, טיפול במוסכים ורכישת חלקי חילוף לרכב המשומש במחירים זולים יותר ובתנאים טובים יותר.

ישראל כץ: רפורמה נכונה, אדוני היושב-ראש, היא רפורמה שמאפשרת כניסת גורמים נוספים לענף, תוך יצירת תחרות הוגנת ושוויונית מול הגורמים הקיימים.

ישראל כץ: ומי שמרוויח זה הציבור.

ישראל כץ: כך אנחנו עשינו ב"שמיים פתוחים", בענף התשתיות, בנמלים ובעוד תחומים.

ישראל כץ: קידמנו תחרות שמביאה ותביא לשיפור השירות ולהוזלת מחירים, ולהרחבת הפעילות וקליטת עובדים נוספים באותם תחומים.

התעופה הישראליות: וכך, במענה לסוגיה שהעלית בסוף דבריך, כך בדיוק אני מתכוון לעשות גם בענף המוניות ובכל תחום שאני אחראי עליו, ואלה אותם עקרונות שמנחים אותי: שיפור השירות, תוך כדי מתן אפשרות הוגנת למי שעוסק בתחום להתמודד בכללים שוויוניים מול גורמים שנכנסים ומרחיבים את הענף.

התעופה הישראליות: וכך צריך לעשות.

התעופה הישראליות: ובאמת שהשיקולים שלי, ואני אומר אותם – יכול מישהו לחלוק עלי, למרות שאין לי כאן אידיאולוגיה מתחום אחר, ולחשוב אחרת זה לגיטימי.

התעופה הישראליות: היו גם שחשבו אחרת בכל מיני רפורמות שהובלנו.

התעופה הישראליות: ואני רוצה לומר לכם שהשבוע – דחינו את זה היום בגלל מזג-האוויר, עמדנו כבר לחתום עם הוועד הקיים של נמל אשדוד על הסכם שהוא לא נותן לו שום תמורות על בניית הנמל החדש, והנמל החדש נבנה אותו דבר גם בחיפה, אגב.

התעופה הישראליות: זה דבר מדהים.

התעופה הישראליות: אני מציע לוועדה, אחרי שסיירתם בקו הרכבת לירושלים, גם לבוא לנמלים ולראות את הדברים שקורים אחרי ההחלטות.

התעופה הישראליות: אבל כמו שהבטחתי, הנמלים הקיימים ישודרגו כדי שיוכלו לעמוד בתחרות הוגנת מול הנמלים החדשים, כולל אפשרות לקליטת אוניות, ספינות גדולות, מהדור החדש.

התעופה הישראליות: הם יהיו נמלי מים עמוקים, אנחנו מעמיקים רציף בכל נמל קיים.

התעופה הישראליות: ואנחנו מאפשרים לרכוש ציוד חדש שיאפשר לטפל בספינות הענק שחשוב מאוד שתגענה לכאן.

התעופה הישראליות: וגם נותנים רשת ביטחון בהיקף של כ-70%.

התעופה הישראליות: אם התחזית שלנו, הממשלה, על הרחבת היקף הפעילות של ענף המכולות בישראל, ואני בטוח שנעמוד בו – אבל אם אנחנו טועים, אנחנו נישא בחלק מהדבר ולא העובדים.

התעופה הישראליות: כלומר, זו רפורמה נכונה.

התעופה הישראליות: היו לי מלחמות לא פשוטות, הרי גם בוועדה כאן ובכל מקום, היו לחצים גדולים פי אלף מאשר איזה נהג מונית מסוגל לעשות.

התעופה הישראליות: אני בכלל לא יודע מאיפה המיתולוגיה על כוחם של נהגי המוניות.

התעופה הישראליות: אני רק מכיר אנשים שיושבים סביב ההגה ועובדים עבודת כפיים בעצם.

התעופה הישראליות: זה לא סיפור חזק.

התעופה הישראליות: זה לא יבואני הרכב, אפילו, עם כל הכבוד, שגם להם יש זכויות, אבל הם גוף חזק.

התעופה הישראליות: זה ציבור עובד שהוא לא ציבור מעשירי הארץ, ומתמודד עם דברים.

התעופה הישראליות: בתפקיד שלי, לצד הדאגה לאזרח, גם לאפשר להם התמודדות בתנאים שווים.

התעופה הישראליות: וכל מה שיקבל מישהו אחר, גם הם יקבלו.

התעופה הישראליות: איך יכול להיות שמישהו משלם על הרישיון למונית וצריך לעבור הכשרה ואישורים, ולעבוד ולעשות, ומישהו אחר יוכל לבוא עם הרכב הפרטי ולתת שירות בלי כל הדברים האלה?

התעופה הישראליות: אם מדינת ישראל תחליט, ואם הכנסת תחליט, שיום אחד היא תרצה לפתוח את הדבר הזה, שתכין שמונה-תשעה מיליארד שקלים לפצות את מי שעוסק בענף ושילם על זה.

התעופה הישראליות: אפילו עם מגדלי העופות ואפילו עם מגדלי הרפתות עשו איזשהו הסדר כזה, ואמרו: אתם רוצים לצאת?

התעופה הישראליות: בואו, תקבלו ותצאו, וכולי.

התעופה הישראליות: לכן אני לא מושפע מלחצים ותיארתי כאן כמה רפורמות באמת כבדות מול גופים באמת חזקים שאנחנו עושים ביחד, וההוכחה הטובה ביותר שהנימוק הוא ענייני – אני חוזר לחוק הזה, אדוני יושב-ראש – היא העובדה שבכל הצבעה שהיתה בכנסת, החוק הזה עבר על האפס.

התעופה הישראליות: מהפעם הראשונה, נדמה לי 65 או 67 קולות מול אפס.

התעופה הישראליות: בממשלה פה אחד, כולל עמיר פרץ כשהוא עוד היה בממשלה, ונגיד שהוא מייצג איזשהו גוון חברתי.

התעופה הישראליות: בכל קריאה בממשלה, בכל קריאה בכנסת.

התעופה הישראליות: אנחנו באים כאן בידיים נקיות, גם בעקבות המחאה, גם הצורך להוזיל את יוקר המחיה, ולעשות את זה בצורה נכונה.

התעופה הישראליות: לכן, מאוד שמחתי שאמרת לי, ואני רואה שאתה והחברים הולכים לקדם את זה במהירות.

התעופה הישראליות: בסך-הכול הדיונים היו והדברים נדונו, אפשר לבדוק נקודות כאלה ואחרות, ולהוציא את זה לדרך.

התעופה הישראליות: ואני אומר עוד פעם, זה טבעי שמי שעוסק בתחום, הוא פחות - - - תחרות.

התעופה הישראליות: אני תמיד אומר, גם אם לחברי הכנסת היו ממציאים פטנט שהם יכולים להתמנות עוד ועוד בלי תחרות, יכול להיות שהיו מאמצים את זה.

התעופה הישראליות: אבל טוב שזה לא ככה.

איתן כבל: יש רוב - - - כזאת.

ישראל כץ: טוב שזה לא כך.

ישראל כץ: יש התמודדות, ויש תחרות, ויש בחירות, והציבור קובע.

ישראל כץ: אני אומר את זה, וכמו שאמרתי לנמלים, וכמו שאמרתי לחברות התעופה, וכמו שאמרתי לחברות התשתית כשפתחתי את הענף לחברות זרות, והיום חברות התשתית הישראליות אין להן כבר כוח ויכולת לעבוד מרוב שהפעילות התרחבה, והם חלק ממנה בגלל הפתיחה הזאת.

ישראל כץ: אני אומר את זה גם לכל מי שעוסק בענף – ילכו אתנו לארץ המובטחת.

ישראל כץ: התחרות הזאת תוביל להתרחבות.

ישראל כץ: ההתרחבות היא טובה למי שעוסק ולמי שיבוא, והיא בעיקר טובה לאזרחים עצמם.

ישראל כץ: אני לא יכול להשפיע כרגע על היקף המיסוי.

ישראל כץ: אני חושב שהוא צריך להיות נמוך יותר, אבל זו חוכמה קטנה שאני לא בתור שר אוצר יגיד את זה, ומהווה נדבך משמעותי בהכנסות המדינה.

ישראל כץ: אני מקווה שיימצא איך לחזור למסלול שהיה בעבר, אגב, של הורדת המיסוי הישיר והעקיף, הלאמת הרכב ומה שנלווה אליו, כולל הדלק ודברים אחרים.

ישראל כץ: אבל יש כאן פלח מאוד משמעותי שהתחרות כן תוזיל אותו, כולל ביבוא הרכב, כולל במוסכים, כולל בחלקי החילוף ובדברים האחרים.

ישראל כץ: וזה תפקידנו כנבחרי ציבור, להוביל את הדבר.

ישראל כץ: לכן אני בא, גם כדי לתמוך וגם לגבות, וגם כדי לסייע.

ישראל כץ: תודה רבה.

איתן כבל: תודה לך, אדוני.

איתן כבל: ואנחנו נמשיך בהקראה, ברשותכם.

<חוה ראובני: אנחנו בפרק ד'.

<חוה ראובני: יש עוד שני סעיפים מפרק א', פרק ההגדרות, ששייכות לייבוא עקיף.

<חוה ראובני: הן נשלחו ואני מציעה שנדון בהן כשנגיע להסדרה של ייבוא עקיף.

<חוה ראובני: נתחיל, ברשות אדוני, מסעיף 28.

<חוה ראובני: ב-(7) אני מציעה שינוי נוסח לעומת הנוסח שהועבר לוועדה.

<חוה ראובני: בכל פעם שמסתכלים על זה, רואים עוד נקודה שאפשר לומר אותה יותר טוב, אז אני אקרא לאט.

איתן כבל: מה החידוד?

<חוה ראובני: נוסח פסקה (7), בכל פעם שקראתי אותה, אני פחות הבנתי אותה.

<חוה ראובני: אני מודה.

<חוה ראובני: הסעיף הזה מדבר על מי אדם שזכאי לקבל רישיון יבוא רכב.

<חוה ראובני: עצם הצורך ברישיון ייבוא, נובע מפקודת ייבוא וייצוא.

<חוה ראובני: כאן, כאשר יש רכב שצריך רישיון ייבוא, אנחנו אומרים מי יכול לקבל.

איתן כבל: את זה דווקא הבנתי בלי ה הסבר שלך.

איתן כבל: אבל לגבי סעיף (7) - - -

<חוה ראובני: אדוני, אני בטוחה, אבל אולי לא כל - - -

איתן כבל: אני מתנצל בפני האחרים.

<חוה ראובני: סעיף ((7) אומר, על כלים מסוימים ש מנויים בפסקה הזאת, כל אדם יכול לקבל.

<חוה ראובני: ועכשיו החידוד הוא מה הם הכלים האלה.

<חוה ראובני: T1 שזה טרקטור, O שזה גרורים, טרקטורים למט טרקטור משא.

איתן כבל: מה זה T3?

<חוה ראובני: T3 זה מכונה ניידת, חוץ מעגורן נייד.

איתן כבל: אוקי, זה כל מה שרצית לדעת.

<חוה ראובני: אני רוצה לציין שעד פסקה (8) אושר בוועדה בכנסת היוצאת.

דוד ביטן: ב-(7) למה כתבת פעמיים "למעט"?

<חוה ראובני: הנוסח היה מאוד מפותל ומאוד לא ברור, ולכן הקראתי נוסח אחר.

דוד ביטן: הפעם אין פעמיים "למעט"?

<חוה ראובני: הפעם אין.

איתן כבל: אין.

איתן כבל: זה בדיוק מה שאני ביקשתי.

איתן כבל: אני מבקש, תני לנו מבט על של כל סעיף 28, מה השונה בו מהמצב הקיים.

איתן כבל: ואם אין שאלות, נעבור להצבעה.

<חוה ראובני: הסעיף הזה כאמור נועד למנות מי הם הגופים שיכולים לעסוק בייבוא רכב, כאשר יש שונוּת לעניין סוגי רכב מסוימים ושימושים מסוימים.

<חוה ראובני: כמובן, המשך החוק ירחיב מאוד בנושא של יבואן רכב מסחרי, פסקה (1) ו-(2) – יבואן רכב מסחרי על סוגיו, ומייבא את הרכב לפי סעיף 31, שזה הייבוא האישי.

<חוה ראובני: זה מותאם לפי סוגים שונים.

<חוה ראובני: כאמור, זה דומה מאוד, למעט שתי הפסקאות האחרונות, למה שאוּשר בכנסת הקודמת.

<חוה ראובני: אבנר יכול לתת סקירה על המצב הקיים.

<אבנר פלור: בעצם רוב הנושאים כאן נמצאים במסגרת הצו הקיים היום, פרט לנושאים שהכנסנו אותם כתוצאה מכך שהוגשו אלינו כל מיני בקשות במהלך השנים.

<אבנר פלור: כמו למשל, מחקר ופיתוח, ייבוא לייצוא ביטחוני, וכל מיני דברים שקשורים לתעשייה המקומית, או במוסדות אקדמיים כאלה ואחרים, ואז הכנסנו את זה למסגרת התיקון הנוכחי.

<איתי עצמון: שתי הערות קצרות.

<איתי עצמון: הערה ראשונה, לגבי פסקה (10) שמסמיכה את שר התחבורה להוסיף גורמים שיהיו רשאים לקבל רישיון ייבוא – להוסיף, אני מבין, בתקנות.

<איתי עצמון: אני חושב שמכיוון שהגורמים מנויים בחקיקה ראשית, וכאן מתבקש להוסיף גורמים נוספים - - -

איתן כבל: שזה יהיה באישור ועדת הכלכלה.

<איתי עצמון: אני חושב שכן.

איתן כבל: גם אני חושב.

<איתי עצמון: והערה כמעט סמנטית לסעיף קטן (ב) – אני חושב שהחלטה כזאת, החלטה לגבי קיצור תקופת הרישיון, צריכה להיות מנומקת ובכתב.

<רונן לוי: רונן לוי, יושב-ראש איגוד המוסכים בישראל.

<רונן לוי: שתי שאלות – אם אפשר להגדיר כאן, רכב שמגיע לניסוי, ואחר-כך, במקום לייצא אותו לישראל, שאפשר יהיה לתרום אותו למכללות.

<רונן לוי: אם אפשר להגדיר את זה בחוק.

<רונן לוי: מדובר כאן שהוא מחויב אחרי שנתיים לצאת מהארץ, אז אולי להשאיר את הרכבים למכללות בארץ.

<רונן לוי: יש הרבה מכוניות שמגיעות לניסוי ואחר-כך צריך להוציא אותן.

<רונן לוי: בפסקה (8), אם אפשר לנסח את זה.

<רונן לוי: זו בקשה.

איתן כבל: הבעיה שעלולה להיות, אני לא יודע – הוא מובא כרכב ניסויי, ובתנאי שהוא עומד - - -

<אבנר פלור: יושב-ראש איגוד המוסכים מבקש שנשאיר אותו למטרת לימוד במכללות כאלה ואחרות בתחום הרכב - - -

דוד ביטן: למה לא?

דוד ביטן: באמת רעיון.

<חוה ראובני: אני לא בטוחה במאה אחוז שהבנתי את ההערה.

איתן כבל: תיכף.

איתן כבל: אמר סעיף אחד, בוא נתקדם לעניין השני, ונראה אם אנחנו יכולים לקדם.

<רונן לוי: הערה שנייה, אם אנחנו נצליח לקבל תרומות של רכבים מחו"ל למכללות – איך זה יוגדר כאן בחוק, ואם נוכל להביא אותם.

<רונן לוי: אלה יהיו רכבים שלא למטרת נסיעה.

<רונן לוי: זו השאלה השנייה.

<חוה ראובני: זה מיועד לשימוש במוסד לימוד.

<חוה ראובני: אין הגבלות על סוג הרכב בסעיף הזה.

איתן כבל: כתוב, כתוב.

איתן כבל: כן, גברתי, רצית להתייחס לשאלה הראשונה, אם אפשר יהיה להשאיר את הרכב - - -

<חוה ראובני: אני לא בטוחה שהבנתי את ההערה.

<אינגריד הר אבן: אני אסביר לך, ברשותך.

<אינגריד הר אבן: בסעיף (8) סיפה יש חובת ייצוא של הרכב הזה אחרי תקופה קצובה.

<אינגריד הר אבן: אנחנו מבקשים שלא תהיה חובת ייצוא, זה יהיה לשימוש במוסד לימודי לרכב ללא שימוש, כמובן.

<דרור וגשל: שמי דרור וגשל, ממשרד המשפטים.

<דרור וגשל: אם זה מיועד לשימוש במוסד לימוד, אז זה בסדר, זה מיועד לשימוש במוסד לימוד.

<דרור וגשל: אם זה משמש לניסוי וזה הובא לארץ במטרה שזה יישאר בארץ, או שבהתחלה זה יובא למטרת ייצוא ובסוף הגיעו למסקנה - - -

<רונן לוי: אני אתן דוגמה.

<רונן לוי: יש עכשיו רכב של "מובילאיי" שהוא תקול, והם הביאו אותו למטרת ניסוי.

<רונן לוי: עכשיו הם צריכים להוציא אות החוצה או לגרוט אותו.

<רונן לוי: אם אני רוצה עכשיו שהוא יישאר במכללות, ואם להם אין להם מה לעשות אותו, אין דרך חוקית להשאיר אותו במכללות.

דוד ביטן: מה זאת אומרת, נועד לייצוא?

דוד ביטן: מראש הוא מיועד לייצוא?

<חוה ראובני: כן, לא מתכוונים שהוא יישאר בארץ.

<חוה ראובני: הוא גומר את תפקידו - - - הוא יוצא.

<חוה ראובני: אתה מביא אותו למכללה.

<חוה ראובני: כל זמן שהוא במכללה זה בסדר.

דוד ביטן: לא, אני מביא אוו ניסוי ומייעד אותו למכללה.

איתן כבל: דוד, חברים, אם אין פה בעיה טכנית או בעיה משפטית, או עניין יוצא-דופן, אז אפשר להוריד את העניין הקצוב ולומר - - -

<דרור וגשל: אין לנו בעיה שרכב יובא לניסוי ויישאר אחר-כך במוסד לימוד.

איתן כבל: גם אפשרות.

איתן כבל: זה אותו - - -

דוד ביטן: לא, ה"או" זה לא נכון.

דוד ביטן: "אלא אם כן".

<יורם בונן: שמי עורך-דין יורם בונן, איגוד יבואני הרכב.

<יורם בונן: לגבי סעיף קטן (ב) – במקום אחר ההצעה קובעת שהרישיונות ליבואן יהיו לשלוש שנים.

<יורם בונן: וכאן בסעיף קטן (ב) נאמר שרישיון הייבוא יינתן לשנה.

<יורם בונן: השאלה היא אם יש מניעה שתהיה חפיפה - - -

<לאה ורון: רגע, אולי תאפשר לוועדה לסיים את פסקה (8), ואז תעלה את הנושא הנוסף?

<לאה ורון: כי זה לא רלוונטי.

איתן כבל: חברים, פסקה (8), סיכמנו, זה עניין ניסוחי.

איתן כבל: אנחנו נצביע עליה עם התיקון ה ניסוחי הנדרש, על-פי מה שהציע כאן חבר הכנסת דוד ביטן.

<יורם בונן: לגבי סעיף קטן (ב), השאלה היא אם יש מניעה להתאים גם כאן את התקופה - - -

איתן כבל: לוחש לאוזני היועץ המשפטי של הוועדה שמדובר בשני רישיונות שונים.

<יורם בונן: זה ברור השאלה היא אם יש מניעה.

<יורם בונן: ממילא יש לרשות המוסמכת סמכות לקצר בנסיבות - - -

איתן כבל: הוא אומר, למה לא לעשות את ההתאמה למטה, בשני - - -

<אבנר פלור: אני אסביר.

<אבנר פלור: אנחנו מתייחסים בסעיפים הבאים לרישיון יבואן.

<אבנר פלור: כאן אנחנו מתייחסים לרישיון ייבוא.

<אבנר פלור: ברישיון ייבוא ההגבלה של השנה זה כתוצאה מאילוצי תקינה שהרכב אמור לעמוד בהם.

<אבנר פלור: כל שנה מתחדשות דרישות התקינה, ובהתאם אנחנו מבקשים.

<אבנר פלור: אז אי אפשר לשלוש או ארבע שנים.

איתן כבל: חבר הכנסת, הרב אייכלר, רצית להתייחס.

איתן כבל: האם זק"א כלול בתוך זה?

דוד ביטן: האם יש רכב שנוסע בשבת?

דוד ביטן: בואו נגדיר את זה ככה.

איתן כבל: לא, לא.

איתן כבל: הוא התכוון לזק"א.

ישראל אייכלר: אם מדובר בהצלה, אז צריך רכב של שבת – פשוט חשוב לי לדעת, כי היום זה לא מה שהיה פעם, שהיה מד"א אחד.

ישראל אייכלר: יש היום ארגוני הצלה, כמו "איחוד הצלה", "זק"א" ואחרים - - -

<חוה ראובני: לא הבאתי איתי את חוק ההתגוננות האזרחית.

<אבנר פלור: אנחנו כבר בודקים את זה.

<איתי עצמון: אני אקרא את ההגדרה של ארגון עזר מתוך חוק ההתגוננות האזרחית.

אחד מאלה: (1) אגודת מגן אדום בישראל, שהוקמה בחוק מגן דוד אדום, התש"י-1950;

אחד מאלה: (3) גוף שעיקר עיסוקו הצלת חיי אדם ושעזרתו נדרשת באופן מיידי לשם הצלת חיי אדם בעת התקפה, אשר שר הביטחון הכריז עליו ברשומות, בהסכמת השר שנקבע כאחראי על אותו גוף, ככל שנקבע, או השר הממונה על תחום פעילותו של אותו גוף, שהוא ארגון עזר, בהתאם לאמות מידה לעניין יכולותיו הארגוניות והמבצעיות ששר הביטחון הורה עליהן;"

איתן כבל: הנחת העבודה שלי היא שהפרשנות מכניסה את הגופים האלה.

<חוה ראובני: זה נותן סמכות לשר הביטחון לקבוע מי הם הגופים האלה.

<חוה ראובני: להרבה הקשרים אחרים יש משמעות ל"גוף הצלה".

ישראל אייכלר: הבנתי.

איתן כבל: אני מבקש להצביע על כל סעיף 28, עם התוספת - -

<לאה ורון: חבר הכנסת אייכלר מצביע במקום חבר הכסת מקלב.

איתן כבל: - - עם כל השינויים שנקבעו, בוודאי השינוי שנוגע לסעיף (8) על-פי התוספת של חבר הכנסת דוד ביטן.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: הסעיף אושר.

איתן כבל: תודה רבה לכם.

איתן כבל: בואו נמשיך.

<חוה ראובני: אני מציעה לעצור כאן, לפני שאנחנו נכנסים לאבחנה בין סוגי היבואנים.

<חוה ראובני: בסעיף 28 אמרנו שאחד הגופים שיכולים לקבל רישיון ייבוא רכב זה יבואן רכב מסחרי.

<חוה ראובני: סעיף 29 אומר איזה תנאים צריכים להתקיים ביבואן רכב מסחרי כדי שהוא יקבל רישיון.

<חוה ראובני: התנאים שהקראתי עד עכשיו הם תנאים משותפים לכל היבואנים המסחריים, ואחר-כך אנחנו נרד לרזולוציה של האבחנה בין סוגי היבואנים השונים.

<חוה ראובני: ואני אסביר לוועדה ככל שהיא רוצה, את המשמעות של כל אחת מההערות האלה.

איתן כבל: יש הערות לחלק הראשון בסעיף 29?

דוד ביטן: מה זה, חלק ראשון?

<לאה ורון: פסקה (1) עד פסקה (4), לרבות פסקה (4).

איתן כבל: כשלא תחליף מילים עם השכן שלך, אז אתה תדע.

דוד ביטן: אני יושב ליד המנכ"ל, אני יכול לקבל הסבר אישי.

דוד ביטן: מה אתה רוצה?

דוד ביטן: לא לנצל את זה?

<זאב פרידמן: זאב פרידמן, מהמועצה הישראלית לצרכנות.

<זאב פרידמן: אדוני היושב-ראש, אני רק מסב את תשומת הלב להגדרה: "וכן לא ניזוק באופן שהיה מונע את האפשרות לרשום אותו באחת מהמדינות האמורות;".

<זאב פרידמן: אני רק מעיר, כיוון שזה סעיף שילך אתנו בהמשך, שאנחנו נצטרך ממש לשים דגש כיצד אנחנו בודקים וכיצד מוכיחים - - -

איתן כבל: מה "הניזוק" הזה.

איתן כבל: תודה, דבריך נרשמו, ובבוא העת ניתן את ההתייחסות האמורה.

איתן כבל: אני רוצה להצביע על סעיף 29, פסקאות (1), (2), (3) ו-(4).

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: בעד – פה אחד

<חוה ראובני: 35(2) זה הסעיף שמדבר על התנאים לקבלת רישיון יבואן.

<חוה ראובני: כאן אנחנו מדברים על רישיון יבוא, ושם יש תנאים מאוד-מאוד מפורטים לעניין טיב ההתקשרות שלו והמחויבויות, הן של היצרן והן שלו, ביחס לרכבים משל אותו תוצר.

<חוה ראובני: זה נמצא בהרחבה ב-35(2).

<חוה ראובני: אני מזכירה שיש לנו בסעיף 2 הגדרה לרכב חדש שאושרה כבר, כאשר "רכב חדש" הוא רכב שטרם נרשם לראשונה לתנועה בדרכים בישראל או במדינת חוץ.

דוד ביטן: מה ההגדרה של יבואן רכב עקיף?

איתן כבל: עוד לא הגענו לשם.

איתן כבל: רבי דוד, סיימנו "מסחרי", הצבענו עליו.

איתן כבל: עברנו עכשיו לישיר, ואחרי זה נעשה את העקיף.

דוד ביטן: קפצתי סעיף.

איתן כבל: ברור לי.

איתן כבל: שוב, תמשיך לדבר עם המנכ"ל.

<רון מלכה: שמי רון מלכה, מ"קשת ליס".

<רון מלכה: בין (5) ל-(6) יש חוסר איזון מסוים.

<רון מלכה: שלחתי אותו בהערות.

<רון מלכה: חוסר איזון נובע מזה שבסעיף (6)(ב)(2), בחקיקה ראשית היבואן העקיף חייב בחובה להכניס רכב שלא חלפו 12 חודש מיום הייצור שלו.

<רון מלכה: ולעומת זאת, היבואן הישיר חב באותה חובה רק לפי תקנות התעבורה.

<רון מלכה: כל מה שאני מבקש זה איזון בחקיקה.

<רון מלכה: זאת אומרת, זה משהו שצריך להופיע ב-(5), להופיע בשני המקומות.

איתן כבל: העניין ברור.

איתן כבל: בוא נסיים את (5).

איתן כבל: יש למישהו הערות?

<אבנר פלור: הוא נחשב כרכב משומש.

ישראל אייכלר: לא כתוב פה רכב חדש.

איתן כבל: כתוב, כתוב.

ישראל אייכלר: למה צריך להיות רכב חדש?

ישראל אייכלר: זו שאלתי.

דוד ביטן: לא.

דוד ביטן: אם הוא 170 הוא לא חדש?

איתן כבל: התקנה מדברת על רכבים חדשים.

<חוה ראובני: הרעיון הוא שגם 150 הוא לא אמור לנסוע.

<חוה ראובני: זה המינימום שבמינימום.

איתן כבל: קודם כל, בכל הכבוד, הוא לא מנהל את העניינים.

דוד ביטן: זה נכון.

איתן כבל: יש לו ועדה שלו.

ישראל אייכלר: זאת ה-וועדה.

איתן כבל: אני עוזר לך.

איתן כבל: אני רואה שעדיף לך שאני אדבר עם המנכ"ל - - -

ישראל אייכלר: אני פשוט מהרהר בקול על עצם העניין, שרכב שמייבאים חייב להיות חדש.

ישראל אייכלר: למה שלא יהיו אפשרויות להביא רכב לא חדש?

<אבנר פלור: חבר הכנסת אייכלר, במסגרת החקיקה כן מאפשרים יצואן זעיר - - -

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: פה מדברים על רכישה מהיצרן.

<אבנר פלור: אבל יש לנו אופציה בחקיקה, בהמשך, יבואן זעיר שיכול גם להביא רכב משומש וגם בייבוא אישי.

<אבנר פלור: זאת אומרת, כן מאפשרים.

<אבנר פלור: פה אנחנו מדברים על יבואן מסחרי.

איתן כבל: חברי חברי הכנסת, אלה שלא נמצאים פה בכל הדיונים, ואני אומר זאת לא חס וחלילה לעלוב במאן דהוא, החוק הוא נבנה כמו בתצרף.

ישראל אייכלר: אריח על גבי לבנה.

איתן כבל: בדיוק.

איתן כבל: אתה לא בונה אותו מהגג.

איתן כבל: זאת אומרת, אנחנו עוברים שלב-שלב בתוך התהליך הזה, ובסוף תהיה לנו התמונה השלמה וכל אחת ואחד שירצה חשוב שחסר או יש אמירת יתר בנקודות מסוימות, אנחנו נשמח.

איתן כבל: אנחנו פשוט עכשיו בהתייחסות מאוד מסוימת בחוק.

דוד ביטן: אני אומר, 150 זה בסדר.

דוד ביטן: אני לא מתווכח על זה.

דוד ביטן: אבל צריך לכתוב: או בקירוב, כי מה קורה אם זה 152, אז אי-אפשר יהיה לדווח על זה?

דוד ביטן: או 151?

דוד ביטן: לעשות קו בעניין הזה - - -

איתן כבל: אבל העניין הוא שגם 150 הוא קו.

<קריאה: דובר קודם ב-100, וביקשנו להעלות את זה.

<זאב פרידמן: המקור היה 50, אדוני היושב-ראש.

<קריאה: הוספנו 100 קילומטר, אדוני.

<איתי עצמון: זה עלול ליצור בעיות בפרשנות וביישום.

<איתי עצמון: איך אתה קובע מה זה "בקירוב"?

<איתי עצמון: האם זה 152?

<איתי עצמון: 154?

<איתי עצמון: 149

דוד ביטן: נכון, אני מודע לזה שזה יכול לעשות בעיות.

ישראל אייכלר: תלוי מאיזה נמל הגיעו.

<איתי עצמון: אני חושב שעדיף לקבוע קו אדום.

איתן כבל: חברים, אני מעלה להצבעה את סעיף (5א) ו-(5ב).

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: פסקה (6), בבקשה.

איתן כבל: זה אליך, דוד.

<חוה ראובני: אולי זה הזמן לעבור להגדרות, כי עכשיו נתחיל להשתמש בשתי הגדרות שצירפתי בהתחלה - - -

איתן כבל: שלא אישרנו אותן.

<חוה ראובני: אז נתחיל להשתמש במונחים האלה.

<חוה ראובני: ואנחנו בשתי הגדרות מסעיף 2.

אחד מאלה: (1) אדם הקשור בהסכם בכתב עם יצרן רכב במדינת חוץ לתקופה שלא תפחת משנה לגבי תוצר המיובא על ידי יבואן ישיר ומשנתיים לגבי תוצר שאינו מיובא על ידי יבואן ישיר שלפיו הוא מורשה למכור רכב מתוצרתו, שהתקיימו בו תנאים שקבע השר לעניין היקף פעילותו בייבוא רכב (בחוק זה – סוכן ראשי); השר, באישור הוועדה, רשאי לקבוע תקופה קצרה מהתקופה כאמור; (2) לעניין תוצר רכב המיובא על ידי יבואן ישיר – אדם שסוכן ראשי הסמיכו, בכתב או בדרך אחרת שקבע השר ובתנאים שקבע לעניין זה, באישור הוועדה, לתקופה שלא תפחת משנה, לפעול מטעמו ולמכור רכב מתוצרת היצרן שעמו הסוכן הראשי התקשר בהסכם למכירת רכב;" סוכן מורשה זה בעצם בליבת העיסוק בייבוא עקיף.

אחד מאלה: בעוד שהיבואן הישיר קונה רכב ישירות מהיצרן, היבואן העקיף קונה את זה מצד שלישי, שהוא הסוכן המורשה.

אחד מאלה: הוא לא יכול לקנות את הרכב מכל צד שלישי, כיוון שבסוף צריך לדאוג לצרכים, לאינטרסים, לבטיחות, לשירות וכולי, ללקוח.

אחד מאלה: אנחנו מטילים הגבלות ממי הוא יכול לקנות.

איתן כבל: זאת אומרת, הוא לא יכול להיות בנסיעה בארצות-הברית ונדלק על איזה אוטו של מישהו, ולהגיד: אוקי, אני מביא אותו.

<קריאה: הוא יכול, בייבוא אישי.

איתן כבל: בייבוא אישי, כן.

איתן כבל: אבל לא כייבוא שהוא אחר-כך.

<חוה ראובני: אנחנו מדברים כאן עדיין על ייבוא מסחרי כדרך עיסוק במסחר, בשיווק, ולכן אנחנו אומרים שהוא מחויב להיות קשור לסוכן מורשה, שהוא אדם שקשור בהסכם עם היצרן.

<חוה ראובני: יש בזה הרבה מאוד בעיות מבחינת מערכת היחסים בין הסוכן המורשה בחו"ל ליצרן, ולכן יש שלל הוראות מאוד-מאוד דקות עם איזונים, ועמלנו קשות כדי להגיע לאיזונים שאנחנו מקווים שיאפשרו את קיום - - -

איתן כבל: אתם מנסים לייצר לזה מערכת שרשור.

<חוה ראובני: דרך השרשור, כיוון שהתקשרות ישירה בין היבואן העקיף לסוכן המורשה, שקשור ישירות ליצרן, כנראה זה דבר שלא יכול להתקיים בעולם המציאות כיוון שהיצרנים מונעים את זה.

<חוה ראובני: ולכן בנינו את המבנה הזה.

<חוה ראובני: כאשר יש שוני בין מצב שיש לאותו רכב גם יבואן ישיר בישראל עם אותו תוצר, לעומת מצב שאנחנו מביאים תוצר שאין לו יבואן ישיר בישראל, שוב, מבחינת רמות השירות והאחריות כלפי הלקוח.

<חוה ראובני: ומכאן האבחנה, כאשר הרישיונות יינתנו בהתאמה לאורכי תקופות ההתקשרות.

דוד ביטן: רציתי להוסיף פה איזשהו סעיף קטן בייבוא רכב עקיף: "יבואן רכב עקיף יכול לייבא רכב ישירות מהסוכן המורשה איתו הוא קשור בהסכם לייבוא רכב או לייבא את הרכב מכל גורם אחר, בתנאי שהסוכן המורשה איתו הוא קשור התחייב למלא אחר כל ההתחייבויות שלו לפי החוק כלפי אותו רכב.

דוד ביטן: "

<חוה ראובני: מר ביטן, כבר אתה נכנס להוראות שיש ב-29(6), לא להגדרה.

<חוה ראובני: אנחנו נדון שם, ואנחנו מנסים שם לתת את מרב הגמישות.

דוד ביטן: כן, הבנתי.

דוד ביטן: עברתי מההגדרה ל-(6).

דוד ביטן: אין לנו הערות לגבי ההגדרה.

איתן כבל: יש הערה לגבי ההגדרה?

<אהוד שניידר: עורך-דין אהוד שניידר, מטעם איגוד יבואני הרכב.

<אהוד שניידר: בהגדרה, בסעיף קטן (2) כתוב שההסכם צריך להיות בכתב, או בדרך אחרת שקבע השר.

<אהוד שניידר: אני יודע שהנושא הזה נדון גם בוועדה הקודמת.

<אהוד שניידר: אבל יחד עם זאת, קשה לראות מהי אותה דרך אחרת שהשר יקבע.

<אהוד שניידר: אני מזכיר שהרגע אנחנו שומעים גם מהגברת ראובני וגם ממר פלור, שחשוב מאוד לדעת מהיכן מגיע הרכב ומי מוכר את הרכב.

<אהוד שניידר: ובעצם, כאשר אנחנו מאפשרים שההתקשרות עם אותו סוכן מורשה או עם מי מטעמו תהיה בדרך אחרת, שומטת את הקרקע - - -

איתן כבל: העניין ברור.

איתן כבל: אני לא מסכים.

איתן כבל: אני אגיד לך למה.

איתן כבל: אל"ף, היום זה חובה בכתב.

איתן כבל: בינתיים, יכול להיות, אנחנו לא עושים את החוק לשבוע.

איתן כבל: יכול להיות שאולי בעוד עשור, אני מקווה שהחוק הזה יחזיק לפחות עשור, זה קורה בין הפקס למייל ובין המסרון לבין כל מיני יישומונים או אפליקציות שאני אומר את זה מהמקום שלי בתוך מפלגת העבודה, כמזכ"ל, שכל פעם נכנסו כלים חדשים, והאם מותר, לא מותר, כן מותר.

איתן כבל: במקום להתחיל את כל התהליך, להביא את זה לחקיקה ראשית, אתה יוצא מנקודת הנחה שעשויות להיות התפתחויות כאלה ואחרות, ובכל מקרה זה מובא באישור ועדת הכלכלה.

איתן כבל: אני לא חושב שצריכה היות עם זה בעיה.

איתן כבל: נהפוך הוא, אני חושב שזה נכתב בראייה צופה פני העתיד.

<אהוד שניידר: אפשר, אדוני, להשלים ברשותך?

איתן כבל: בבקשה.

<אהוד שניידר: אני שמעתי את דברי אדוני, אני לא יכול להסכים להם - - -

איתן כבל: אדוני עושה לי חיים קשים כשהוא קורא לי "אדוני".

איתן כבל: זה מכריח אותי לענות לו ב"אדוני".

<אהוד שניידר: כבוד היושב-ראש - - -

איתן כבל: לא "כבוד".

איתן כבל: היושב-ראש מספיק.

ישראל אייכלר: ראיס, ראיס.

<אהוד שניידר: אני רוצה להזכיר שכשאנחנו מדברים על יבואן עקיף, לפחות בראיית החוק, אנחנו לא מדברים על יבואן זעיר שיכול להביא עד 20 כלי רכב.

<אהוד שניידר: אנחנו מדברים על יבואן עקיף שתקוות החוק היא שהוא ייבא אלפי כלי רכב ויהווה תחרות אמיתית.

<אהוד שניידר: אני מתקשה לראות איך ייבוא של אלפי כלי רכב ייעשה באס.

<אהוד שניידר: אם.

<אהוד שניידר: אסים.

<אהוד שניידר: או במסרונים - - -

איתן כבל: יקירי, יקירי - - -

דוד ביטן: - - - שרק אתם תייבאו.

דוד ביטן: נבטל את החוק וניתן לכם - - -

<אהוד שניידר: עוד הערה אחת.

איתן כבל: יותר קצרה מההערה הראשונה.

<אהוד שניידר: בנוסח הקודם, לגבי רכב שנרשם על סוכן מורשה, עכשיו כתוב: רכב שנרשם במדינת חוץ.

איתן כבל: עוד לא הגענו לזה.

איתן כבל: חברים, נא לעקוב אחרינו.

<אבנר פלור: לא, זה לא ייבוא רכב לישראל.

<אבנר פלור: במסגרת התקנות נקבע מי הוא אותו סוכן.

<אבנר פלור: כמו היום, לדוגמה, אנחנו מאפשרים ייבוא מסוֹכן שמוכר למעלה מ-1,500 כלי רכב, לא לישראל, בכלל.

<אבנר פלור: אז אנחנו רוצים שבהגדרות יהיה לזה איזשהו - - -

<אינגריד הר אבן: אבל למה "ייבוא רכב"?

<אינגריד הר אבן: מה זה "ייבוא רכב"?

<אינגריד הר אבן: זה לישראל.

איתן כבל: הוא אומר, אנחנו יוצרים פה הגדרות.

איתן כבל: זה לא כל מי ששם על הבית שלו שלט בארצות-הברית, והוא נכנס ואומר: אני סוכן.

איתן כבל: אנחנו מגדירים מה נחשב בעינינו, מבחינת שהוא יוכל לייבא לארץ - - -

<אבנר פלור: אז אנחנו נחליף בכדי שיהיה יותר ברור, ובמקום "בייבוא" יהיה "בשיווק".

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: מי בעד ההגדרה עם התיקון של "בשיווק" במקום "בייבוא"?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: הסעיף אושר.

<חוה ראובני: ""רכב שנרשם במדינת חוץ" – רכב אשר נרשם לראשונה לתנועה בדרכים במדינת חוץ וטרם חלפו 30 ימים בין מועד הרישום האמור לבין מועד השטת הרכב לישראל הרשום בשטר המטען;"

דוד ביטן: תסבירי לנו את הסעיף הזה.

<חוה ראובני: אחד התנאים שאנחנו נראה ב"יבואן עקיף" – הוא יכול להביא לארץ רכב שכבר רשום במדינת חוץ, ואנחנו מנסים להסביר איזה רישום.

<חוה ראובני: לא כל רכב שרשום בכל דרך שהיא.

<חוה ראובני: בעבר, הנוסח הקודם שאוּשר בכנסת הקודמת, דיבר על רכב שנרשם על שם סוכן מורשה.

<חוה ראובני: אותן בעיות שכבר הזכרתי קודם, הדרישה הזאת, שזה יהיה התנאי, שאם הוא כבר רשום, הוא רשום רק על שם הסוכן המורשה, גם כן נאמר ואנחנו מקבלים את זה שזה יכול היה לסכל את הייבוא העקיף.

<חוה ראובני: כאשר אנחנו אומרים על רכב זה להשלמה של רכב חדש.

<חוה ראובני: אם רכב חדש זה רכב שלא נרשם, אופציה שנייה זה רכב שכן נרשם אבל בכפוף לתנאים האלה.

<חוה ראובני: זו הרחבה של היכולת שלו לייבא מעבר לרכב חדש.

<דרור וגשל: זה עדיין יהיה רכב חדש.

<חוה ראובני: אבל עדיין יהיה רכב חדש, כי אנחנו עדיין מדברים על ה-150 קילומטר כמו שנראה בהמשך.

דוד ביטן: - - -

<דרור וגשל: אבל בדרך-כלל אם רכב הוא רשום, הוא כבר לא רכב חדש כי כבר יש עליו יד.

<חוה ראובני: הגדרת רכב חדש היא רכב שלא נרשם.

<חוה ראובני: אם לא אכיר ברכב שנרשם במדינת חוץ כרכב שיכול לייבא, הוא יכול לייבא רק רכב חדש.

<קריאה: אז זה לא חדש.

<קריאה: אם הוא נרשם, אז הוא לא חדש.

<דרור וגשל: כי אנחנו אומרים שאפילו שהוא נרשם, הוא חדש.

דוד ביטן: למה מחקו "על שם סוכן מורשה"?

<חוה ראובני: כדי לתת את הגמישות.

<חוה ראובני: כי רכבים שנרשמים על שם סוכן מורשה, הוא לא יוכל למכור כי המציאות - - -

איתן כבל: הוא מרחיב כאן.

איתן כבל: הוא לא מצמצם.

<חוה ראובני: אני מרחיבה.

<חוה ראובני: עדיין בגבול ה-30 יום להשטה בישראל ועדיין בגבול ה-150 קילומטר, אבל זה לא חייב להיות על שם הסוכן המורשה.

<איתי עצמון: 150 קילומטר?

<איתי עצמון: אין כאן דרישה - - -

<חוה ראובני: זה יבוא בהמשך, בתוך הסעיף המהותי.

<אהוד שניידר: בדיון שהתקיים ב-9 בנובמבר 2015 אמרה הגברת ראובני בעמוד 43 לפרוטוקול, היא הסבירה לגבי הסעיף הזה, שלא רוצים שאותו יבואן עקיף יוכל לייבא כלי רכב מכל השוק, אלא שהוא יקנה את הרכב מגורם ספציפי.

<אהוד שניידר: אם יש צורך אני אצטט מדבריה של ראובני.

<אהוד שניידר: למשל, היא אומרת - - -

איתן כבל: אוקי, בסדר, העניין ברור.

איתן כבל: אני רוצה שתביא גאולה לעולם, אבל אל תגזים בזה בציטוט שלה.

<אהוד שניידר: עכשיו, בניגוד למה שאומרת הגברת ראובני באותו דיון, עכשיו מה שקורה, כשהרכב לא נרשם על שם סוכן מורשה אלא יכול להירשם על כל גורם שהוא, ואפשר בעצם לייבא את הרכב מכל גורם שהוא, בניגוד לאותם דברים - - -

דוד ביטן: בתנאי שהוא לא עבר 150 קילומטר.

<אהוד שניידר: אבל, עדיין אותם דברים שנאמרו אז הם נכונים ותקפים מפני שגם רכב שעבר 150 קילומטר, כשאתה קונה אותו מכל גורם שהוא שוק, מפני שכשאתה קורא את אותו סעיף שקראת, חבר הכנסת ביטן, בסעיף 29(6), רואים שפה - - - המקורות לא רק - - - אלא כל רכב שהוא בשוק.

<אהוד שניידר: אז גם אם אדם פרטי התחרט על הרכב ורוצה להחזיר אותו למישהו שהוא קנה ממנו את הרכב, אפשר יהיה להחזיר.

<חוה ראובני: אחרי ששמענו הערות ובחנו אותן, זה התפקיד של ההערות, חשבנו שהסוכן המורשה עדיין חייב להיות קשור לעומק פה, אבל לאו דווקא במימד הרישומי.

<חוה ראובני: אז הסוכן המורשה נותן את האחריות לפי סעיף 29 בהרבה היבטים.

<חוה ראובני: עמודים רבים אחר-כך אנחנו נראה את סעיף 47א החדש, בעניין עקיבות והיכולת לעקוב אחרי שרשרת השיווק של הרכב עד שהוא מגיע לארץ, אבל הרישום על שמו מהווה חסם על הפעילות של הייבוא העקיף, ולכן החלטנו לוותר עליו ואת האחריות זאת להעביר לנקודות אחרות.

דוד ביטן: מצוין.

דוד ביטן: הסבר מצוין.

איתן כבל: שלום חבר הכנסת מקלב, ידידי.

איתן כבל: ברשותכם, אני מעלה להצבעה את ההגדרה לעניין "רכש שנרשם במדינת חוץ".

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: בעד – פה אחד.

<חוה ראובני: בסעיף 29, אנחנו חוזרים לתנאים לקבלת רישיון ייבוא של יבואנים מסחריים.

<חוה ראובני: והפעם, אם הוא יבואן רכב עקיף, פסקה (6), אז צריכים להתקיים התנאים הבאים: לעניין 12 החודשים, וההערה שנשמעה פה קודם, על 12 החודשים וחוסר הסימטריה בין יבואן רכב העקיף והישיר, אנחנו בהחלט רוצים סימטריה.

<חוה ראובני: אבל אולי אנחנו נוטים לחשוב שבמקום להוסיף שם 12 חודש, להשמיט את 12 החודשים פה, כיוון שדרישת 12 חדש היא קבועה בתקנות התעבורה, ובסעיף 29(1) שכבר אושר, אחת הדרישות לרישיון ייבוא זה דגם הרכב עומד בהוראות כל דין לעניין רישוי רכב - - -

איתן כבל: ואז זה עושה לנו את הסגירה.

<חוה ראובני: ואז זה עושה את הסגירה, וגם אם נשנה את תקנות התעבורה ו-12 החודשים יהפכו להיות שמונה חודשים או 24 חודשים, אוטומטית זה יתחלף לגבי כולם.

דוד ביטן: מה עם התנאי שאני ביקשתי?

<אבנר פלור: הוא נמצא.

<אבנר פלור: הוא נמצא בסעיף (6)(ב).

<אבנר פלור: הרכב נרכש מאת סוכן המורשה שעימו התקשר בהסכם או שהסוכן המורשה התחייב לקיים לגביו את כל חובות הסוכן המורשה לפי חוק זה,".

<אבנר פלור: כלומר, שיש פה את האופציה ואז זה גם נותן את האופציה לגבי הדוגמה שהרכב הוא לא על שם הסוכן מורשה, אבל בכל מקרה הסוכן המורשה יהיה מחויב בכל החובות.

<איתי עצמון: אני לא בטוח שהבנתי את הסיטואציה שאתם מדברים עליה בפסקת משנה (ב).

<איתי עצמון: כלומר, או שהרכב נרכש מסוכן מורשה שעימו יש הסכם, או שסוכן מורשה אחר התחייב לקיים לגביו את המחויבויות?

<חוה ראובני: לא.

<חוה ראובני: ה-סוכן ה-מורשה.

<חוה ראובני: אותו סוכן מורשה.

<איתי עצמון: אני לא בטוח.

<איתי עצמון: אני מצטער.

איתן כבל: אתה מוכן, בבקשה, להרחיב?

איתן כבל: בגלל הה"א אני הבנתי את זה כמו שהם מבינים.

<אבנר פלור: הסיטואציה השנייה שיכול להיות מצב שרכב של חברה בחו"ל שהרכב נרשם על שמה, ואותו יבואן עקיף רוכש את הרכב מאותה חברה.

<איתי עצמון: מה זה, חברה?

<איתי עצמון: "חברה" זה סוכן מורשה?

<אבנר פלור: לא.

<אבנר פלור: אנחנו אמרנו שמבחינת ההגדרה, סוכן מורשה, ההגדרה עצמה יכולה להיות שהרכב לא נרשם על שם אחר.

איתן כבל: תקשיב, ההסבר כבר נהיה מפותל מדי.

<אבנר פלור: אז אני אביא דוגמה.

איתן כבל: לא, לא.

איתן כבל: אל תיתן לי דוגמאות אם עורכי-דין כבר מתחילים לריב למה התכוון המשורר.

ישראל אייכלר: הםיכניסו עוד שלושה סוכנים מורשים בסעיך הזה לבד.

איתן כבל: חוה, גברתי, צריך למצוא ניסוח שיודע לפשט ולא מצריך יותר מדי הסברים עליו.

איתן כבל: זאאו שאתה קורא ומבין אותו.

איתן כבל: ופה, אנחנו צריכים לקחת לאחור ולהתחיל להקשיב להסברים.

<חוה ראובני: אדוני, אז בואו נסכים על העקרונות ואחר-כך נמצא את הנוסח שמבטא אותם.

איתן כבל: בנוסח צריך שיהיה פשוט עקרונות מוסכמים, אלא שצריך למצוא את הניסוח שיודע לעשות את זה פשוט ומובן.

דוד ביטן: אחרי "או שהסוכן המורשה" – שאיתו התחייב בהסכם.

דוד ביטן: הוא זה שצריך להתחייב גם לגבי הגורם האחר, ואז זה אותו סוכן.

<איתי עצמון: לא מוזכר כאן גורם אחר.

<איתי עצמון: זאת הבעיה עם ה נוסח.

איתן כבל: סליחה, אנחנו כבר בונים תלים ועוד לא מבינים.

איתן כבל: חוה או פלור, תסבירו מה אתם רוצים לומר בסעיף הזה.

איתן כבל: אחרי שאנחנו נבין מה אתם רוצים לומר בסעיף הזה, יהיה לנו יותר קל לנסח אותו.

<חוה ראובני: קודם דיברנו שיש מצב שרוכשים את הרכב לא מהסוכן המורשה, והוא רשום ולא על שם הסוכן מהורשה.

<חוה ראובני: ממנו הרכב נרכש.

<חוה ראובני: אבל על גבי אותו רכב, שנרכש באיזושהי מדינה, שהוא כבר רשום שם, הרכב הזה יש לגביו איזשהו סוכן מורשה, שהיבואן העקיף קשור איתו בהסכם.

<חוה ראובני: מה שאנחנו רוצים לומר, שגם אם הרכב לא נרכש ישירות מהסוכן המורשה, הסוכן המורשה חייב בחובות של סוכם מורשה לפי החוק.

<איתי עצמון: כלומר, או שהרכב נרכש מגורם אחר, והסוכן המורשה התחייב לקיים לגביו את חובות הסוכן המורשה.

<קריאה: צריך להוסיף את התוספת הזאת, ואז זה ברור.

דוד ביטן: הנוסח שלי היה יותר טוב.

איתן כבל: נכון, הנוסח של דוד היה יותר בהיר.

איתן כבל: שניידר, בבקשה.

<אהוד שניידר: ההסבר הזה ששמענו אכן ממחיש את הטענה, שהיום יבואן עקיף יכול לרכוש רכב מכל גורם שהוא שימצא בשוק.

<אהוד שניידר: זה יכול להיות אדם פרטי, חברת השכרה או כל גורם שהוא, לאסוף כלי רכב בשוק ולייבא אותם לישראל.

<קריאה: ומה זה רע?

<אהוד שניידר: - - - זאת הכוונה.

<אהוד שניידר: רכבים עד 150 קילומטר, זה רכבים שיכול להיות שעברו תאונה, זה רכבים שאדם פרטי קנה ומאס בהם והוא לא רוצה אותם, וזה יכול להיות - - -

איתן כבל: עורך-דין שניידר, בשורה התחתונה שום דבר לא חי מעצמו פה.

איתן כבל: דהיינו, אתה לא יכול להביא רכב – יש הגדרה של מהו רכב חדש, וזה הרי נמצא במעגלים-מעגלים, וברגע שזה נבנה פה במעגלים-מעגלים הוא לא יכול סתם למצוא מאן דהוא, לאסוף רכבים בשוק אם הם לא עומדים בכל אותם סטנדרטים שאנחנו קבענו קודם.

איתן כבל: זה מה ששאלתי קודם, אם הוא יכול לעצור מישהו או שהוא נסע איתו בטרמפ ואומר: וואלה, אחלה אוטו.

איתן כבל: גם לזה יש כללים איך אתה יודע לייבא את הרכב הזה.

<אנואר חילף: אנואר חילף, הממונה על חוקיות הייבוא במשרד הכלכלה.

<אנואר חילף: אנחנו התחבטנו הרבה בשאלה של ייבוא מקביל, ומה שהפך את הדברים יותר קלים, זה לפני שלושה חודשים העברנו חוק אחד גדול שנגע למוצר לא פחות רגיש מרכבים, וזה מזון.

<אנואר חילף: ושם אימצנו בדיוק אותם עקרונות, מבחינת להרחיב את שרשרת האספקה.

<אנואר חילף: כי השאלה פה אם אנחנו מאפשרים ייבוא מקביל או לא מאפשרים.

<אנואר חילף: אין פתרון באמצע.

<אנואר חילף: צריך להבין את זה.

<אנואר חילף: וכדי לאפשר ייבוא מקביל אנחנו חייבים להרחיב את שרשרת אספקה, וכדי לעשות זה קבענו כללי עקיבות שכבר אושרו בחוק בכנסת וגם תואמים את כללי העקיבות באירופה, והפנמנו אותם פה, שתהיה לנו יכולת, קודם כל לבדוק את הרכב אם הוא חדש או לא, לפי הגדרת הכללים שקבע משרד התחבורה.

<אנואר חילף: דבר שני, לקבוע כללי עקיבות שמבוססים על מסמכים, שנדע בדיוק מהי שרשרת האספקה בה עבר הרכב.

<אנואר חילף: וזה מובטח בנוסח.

איתן כבל: כך הבנתי את זה.

איתן כבל: תודה לך.

איתן כבל: אני מבקש להצביע על פסקה (6).

<חוה ראובני: רגע, עם או בלי ה-12 חודשים?

איתן כבל: אמרנו בלי, עם השינוי.

איתן כבל: פסקה (6) – מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: הסעיף אושר.

<חוה ראובני: יש כאן בעיה בנוסח.

<איתי עצמון: אנחנו נשנה את הנוסח.

איתן כבל: תסבירו את העיקרון.

<חוה ראובני: יבואן רכב זעיר הוא עדיין יבואן רכב מסחרי.

<חוה ראובני: הוא מייבא רכב דרך עיסוק.

<חוה ראובני: יחד עם זאת,

<חוה ראובני: אנחנו משאירים אותו קטן עד 20 רכב בשנה, ומאפשרים לו להביא בתנאים מקלים – זה כנראה יותר לענייני רכבים מיוחדים.

<חוה ראובני: אנחנו מדברים על סוגי רכב מוגבלים ומפנים ל-31(ב), שזה אופנועים; רכב עד 3.5 טון ושמונה נוסעים, זה M1; M2 זה רכב שהוא עד 5,000 קילוגרם ו-16 נוסעים, לנכים ולהסעה בשכר; N1 שזה מסחרי עד 3.5 טון, טנדרים; ו-T3 שזה מכונות ניידות.

<חוה ראובני: סוגי הרכב האלה, אותם הוא צריך להבי בתנאי שהם: או רכב חדש או רכב שנרשם במדינת חוץ – גם פה להשמיט את ה-12 חודש, ומספר הקילומטרים שהרכב נסע אינו עולה על 150.

<חוה ראובני: אבל יש פה הרבה פחות ברמת האחריות.

<זאב פרידמן: אדוני היושב-ראש, במקרה הזה, כאשר מדובר ביבואן שמייבא עד 20 כלי רכב החשש שעורך-דין שניידר הצביע עליו, של איסוף כלי רכב שייתכן שחלקם כן נפגמו, חלקם כן נפגעו בתאונות וכיוצא באלה, הרבה-הרבה יותר גדול.

<זאב פרידמן: ואני רק אוסיף עוד משפט אחד ואתן את הדוגמה שמשרד התחבורה בעצמו הביא בדיונים הקודמים, כמו למשל, רכבים שהוצפו כאן בישראל ויצאו לחוץ-לארץ וחזרו אחר-כך בייבוא אישי אל הארץ.

<זאב פרידמן: אלה הדוגמאות שבהן זה יכול לקרות.

<זאב פרידמן: - - -

איתן כבל: אבל למה אתה חושב שלא הבנו?

<זאב פרידמן: סליחה.

<אבנר פלור: בדומה לייבוא אישי, גם פה אנחנו נחייב כל רכב כזה בבדיקה 309 לפי תקנות התעבורה, ככה שייתן מענה.

<זאב פרידמן: זה מה שרציתי לשמוע.

<עוזי יצחקי: בתקנות זה כבר קיים.

איתן כבל: אדוני המנכ"ל, אני רוצה להבהיר.

איתן כבל: יש מה שנקרא ענייני ליבה בחוק הזה.

איתן כבל: זאת אומרת, שאנחנו יודעים לאן אנחנו פונים, על מי צועקים אם תרצה או את מי תובעים אם לא עומדים בקריטריונים, והדבר השני, שכל רכב שבא לכאן, יש לו אחריות.

איתן כבל: זאת אומרת שאתה בא, מכניס אותו ככה - - -

<איתי עצמון: יש מקרים שיש אומרים שלא תהיה לגביהם - - -

איתן כבל: אני לא מדבר על אחריות מוצר.

איתן כבל: זה לא בא בלי בלמים, אלא שנעשתה אותה בדיקה שיודעת להגיד: הרכב הזה הוא רכב בטיחותי, ואפשר בלה-בלה-בלה לעשות את כל אשר נדרש.

איתן כבל: אלה שתי נקודות, ותודה שהעלית את זה.

ישראל אייכלר: אם צופה פני עתיד, לא כתוב בחוק האפשרות שרכב ייסע בלי נהג.

ישראל אייכלר: בלי בלמים, מילא, שמעתי.

ישראל אייכלר: אבל בלי נהג?

<קריאה: זה יהיה עוד מעט.

ישראל כץ: אנחנו מתכוונים את כל הנושא הזה לקדם ולבחון, ולהכין דברים שקשורים גם לחקיקה - - -

איתן כבל: העניין הוא שבחקיקה הוא אפילו לא יודע להיות צופה פני עתיד.

<קריאה: הרכב ייבא את עצמו.

ישראל אייכלר: אם אפשר בלי נהג, אפשר בלי יבואן.

איתן כבל: אפרופו פרס, שיהיו לו חיים ארוכים ובריאים – בבחירות לפני 10 שנים, בייגה לקח את פרס לחוג בית ביפו עם מוסכניקים, אפרופו צופה פני עתיד, ואז שמעון פרס היה בעניין הננו, מאוד-מאוד-מאוד.

איתן כבל: והוא נותן להם את ההרצאה – זה סיפור אמיתי, לא נגעתי – והוא אומר להם יגיע הזמן שהמנוע יהיה כבר בגודל כזה, אז קם אחד ואומר לו: איך נעשה "שלייפסופפים"?

איתן כבל: שם הוא הפסיד אותם.

<קריאה: אז שהשר ייזהר.

<שמואל השמשוני: שמי שמואל השמשוני, מנכ"ל מוסך "סומרום".

<שמואל השמשוני: אל"ף, ביחס למה כתוב שהרכב מיובא על-ידי יבואן רכב ישיר – זאת אומרת, על-ידי כך, ברגע שמשרד התחבורה רוצה שיביאו רכבים מיוחדים, הוא עוצר את הדבר על-ידי זה שהיבואן הישיר הרי לא מביא את הרכבים המיוחדים.

<שמואל השמשוני: מדוע להגביל את הייבוא הזעיר לרכבים שהרי בסך-הכול?

<שמואל השמשוני: - - -

איתן כבל: העניין ברור.

איתן כבל: פה אתם צמצמים ולא - - -

<חוה ראובני: אני אשיב.

<חוה ראובני: קודם כל, זה לא הרכבים, אלא התוצר.

<חוה ראובני: וזה כדי להבטיח שיש תשתית לטיפול בהם – תחזוקה, חלקי חילוף וכיוצא בזה.

<חוה ראובני: עם זאת, אנחנו כן מאפשרים לשר, באישור הוועדה, להרחיב את זה לתוצרים נספים.

<חוה ראובני: זה כפוף לבדיקה פרטנית, שהצרכן יקבל את השירות - - -

איתן כבל: צודקת.

איתן כבל: זה לא סוגר, אלא מייצר מצב שלא מחר נמצא את עצמנו שאין את התשתית הראויה לטפל ולהתמודד.

איתן כבל: אבל השר באישור ועדת הכלכלה יוכל - - -

<שמואל השמשוני: ועוד שאלה יש לי – בזמנו, כאשר רצו להכניס עוד גורמים לענף, קבעו יבואן קטן שהוא על 100 מכוניות, ויבואן זעיר על 20 מכוניות כשהוא היה מחובר לאפשרות לתת למתווכים להביא רכבים, להציג, על-מנת שייראו מה רוצים לקנות מהם.

<שמואל השמשוני: יש לי פה את הסטטיסטיקה של יבואני הרכב – הם ייבאו השנה 254,000 מכוניות.

<שמואל השמשוני: ובייבוא האישי יובאו 900 מכוניות, שמתוכם 300 מכוניות הן מכוניות אספנות.

<שמואל השמשוני: זאת אומרת, שפה אומרים בעצם שאין לך שום אפשרות להיכנס בהדרגה.

<שמואל השמשוני: או שאתה יכול להיות יבואן שמביא 5,000 מכוניות, או שתצא מהענף.

<שמואל השמשוני: אני חושב שקביעת כמות של יבוא זעיר שתהיה בפרופורציה לכמות שהיבואנים הישירים מביאים - - - יכול לתת תשובה יותר טובה - - -

איתן כבל: אם אדוני ימשיך ויתמיד פה בוועדה, אנחנו גם נגיע לסעיף שאדוני עוסק בו.

איתן כבל: אתה צופה פני עתיד, אלא אם כן אין לך תוכניות להגיע לסעיף 38.

איתן כבל: נגיע לזה, ברשותך.

איתן כבל: תודה בכל מקרה.

איתן כבל: אני מעלה להצבעה את פסקה (7).

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: תודה, הפסקה אושרה.

איתן כבל: שלא תבינו, אני מצטחקק עם מנהלת הוועדה, אנחנו בכוננות שלג.

<לאה ורון: אני מודיעה ברגע זה שישיבות הוועדה יבוטלו למחר.

<לאה ורון: לגבי יום רביעי – אנחנו נבחן מחר ונוציא הודעות פרטניות.

איתן כבל: בסדר.

איתן כבל: אנחנו נעשה ישיבת פסגה, ואני מקווה שהקווים לא ינותקו.

<לאה ורון: כן, יונה.

<לאה ורון: מקסימום אני אלך אליך הביתה.

ישראל אייכלר: אבל השלג לא התחייב שהוא יבוא בכמויות.

איתן כבל: דוד, בוא תחליף אותי בבקשה.

איתן כבל: אני יוצא לכמה דקות.

איתן כבל: אפשר להמשיך.

<חוה ראובני: כאן אנחנו מדברים על ייבוא מכונה ניידת, כאשר אנחנו פוטרים מזה שהוא יהיה חדש, אנחנו פוטרים מזה שהוא יהיה עד 150 קילומטר.

ישראל אייכלר: מה זה מוכנה ניידת?

<אבנר פלור: כל כלי הרכב שרואים אותם בעיקר בשטחי עבודה, די-9 וכל הצמ"ה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אלה שלא עולים הכביש?

עבד אל חכים חאג' יחיא: זו הכוונה?

<חוה ראובני: חלקם כן.

<אבנר פלור: אבל לא כמו רכב רגיל.

<קריאות: - - -

נורית קורן: למה זה לא רשום ביותר פירוט, שאפשר להבין?

נורית קורן: כי בדרך-כלל זאת ההגדרה?

<חוה ראובני: "מכונה ניידת" היתה לנו הגדרה בסעיף 2, בסעיף ההגדרות.

נורית קורן: הוא לא לפנינו.

נורית קורן: הוא לא כאן.

<חוה ראובני: גברתי צודקת.

<חוה ראובני: הוא היה צריך להיות כאן, כי כשדנו בסעיף 2 הוחלט להעביר את ההגדרה לפה.

<חוה ראובני: אז אני אקרא את ההגדרה שהוצעה שם, היא הגדרה מאוד-מאוד קצרה והיא זהה לזאת שיש בתקנות התעבורה: "רכב מנועי שלפי מבנהו מיועד לביצוע עבודות ואינו מיועד לגרירה.

<חוה ראובני: "

דוד ביטן: יש הערות למישהו?

דוד ביטן: לא.

דוד ביטן: מי בעד סעיף 30 עם התיקונים שהקראנו?

דוד ביטן: בעד – פה אחד

דוד ביטן: פה אחד.

דוד ביטן: סעיף 31, בבקשה.

כאן להוסיף: כאן אנחנו מדברים על ייבוא אישי.

דוד ביטן: הם בכלל רוצים ייבוא אישי?

דוד ביטן: כי כל-כך הרבה תנאים, שאני לא יודע מי יכול לייבא כבר?

<חוה ראובני: זה ארוך,אבל לא - - -

<קריאה: אפשר לעמוד בזה.

דוד ביטן: ברור שאפשר, הכול אפשר.

דוד ביטן: השאלה היא כמה זמן.

<זאב פרידמן: אדוני היושב-ראש, אני מבקש להעיר שלוש הערות קצרצרות.

<זאב פרידמן: הראשונה שבהן, יש כאן רשימה של הצהרות שנדרש הבן-אדם להצהיר.

<זאב פרידמן: אם אנחנו מבקשים להקל עליו, אני חושב שאין שום תועלת בהצהרות הללו שכן מדובר בהצהרות על דברים שהוא בלאו הכי לא יכול להצהיר עליהם.

<זאב פרידמן: אדם לא יכול הצהיר אם נעשה "ריקול" - - -

דוד ביטן: תגיד איזה סעיפים.

דוד ביטן: תפנה אותנו לסעיף.

<זאב פרידמן: סעיף קטן (4), סעיף קטן (6), וסעיף קטן (8).

<איתי עצמון: גם פסקה (10).

<חוה ראובני: ב-(8) הוא ודאי יכול לדעת.

<זאב פרידמן: סליחה, (8), אני מתנצל - - -

דוד ביטן: ומה עם (4) ו-(6)?

דוד ביטן: מה זה, "למיטב ידיעתו"?

<זאב פרידמן: זה חסר משמעות.

דוד ביטן: אפילו בבית-משפט לא מתייחסים ל"למיטב ידיעתו".

דוד ביטן: לא מתייחסים לזה כעדות אפילו.

דוד ביטן: מה זה 309?

<זאב פרידמן: 309 זה בדיקה שאומרת שהרכב לא עבר נזק - - - או שופץ באיזו דרך - - -

דוד ביטן: אומר לי היועץ המשפטי שיש את זה ב-(3).

<איתי עצמון: בפסקה (3) הרכב צריך לעמוד בין היתר בדרישות לפי פקודת התעבורה, כלומר, לפי תקנות התעבורה.

<זאב פרידמן: כן,

<זאב פרידמן: אבל לפי תקנות התעבורה זה אם אתה יודע שהוא עבר נזק שהוא ללא משפט, אז אתה מחייב אותו - - -

<אבנר פלור: לא, לא.

<אבנר פלור: כל רכב.

<אבנר פלור: כל רכב בייבוא אישי מחויב.

דוד ביטן: יש פרק של סנקציות.

דוד ביטן: זה לא לעכשיו.

<מרדכי ברנס: מוטי ברנס, יו"ר אגודת אשכול.

<מרדכי ברנס: אני חושב שהסעיף הזה, מבחינת הייבוא של רכב לישראל, הוא הסעיף העיקרי.

<מרדכי ברנס: כל הסעיפים האחרים של יבואן מקביל, זעיר, מדובר במעט מאוד כלי רכב.

<מרדכי ברנס: רוב הרכב שייַצר תחרות ליבואני הרכב מגיע מהסעיף הזה, לייבוא אישי או עסקי-עצמי.

דוד ביטן: לא, זה עושה תחרות ברכבים העיקריים.

דוד ביטן: לא בכל דבר.

דוד ביטן: רק בעיקריים.

<מרדכי ברנס: כאן תהיה התחרות.

<מרדכי ברנס: היום מיובאים לישראל באמצעות כל הדברים האחרים מעט מאוד כלי רכב - - -

ישראל אייכלר: בגלל הביורוקרטיה.

ישראל אייכלר: זה לא טוב.

ישראל אייכלר: השוק היה צריך להיות הרבה יותר - - -

דוד ביטן: סך-הכול הייבוא של רכבים אישיים, זאת אומרת, העיקריים זה 800 עד 900 בשנה.

דוד ביטן: אנחנו רוצים תחרות גם לדברים אחרים.

דוד ביטן: לזה מיועד החוק.

<מרדכי ברנס: אוקיי, אבל מי כאן יעשה תחרות ליבואנים?

<מרדכי ברנס: עוסק עצמאי כמוני.

<מרדכי ברנס: אני מורה דרך, בעל רכב "אשכול", והעסק שלי קשור מאוד לרכב, אני צריך את הרכב.

<מרדכי ברנס: כמוני יש 200,000 אנשים, אנשים שזה העיסוק שלהם.

<מרדכי ברנס: ועד עכשיו משרד התחבורה סירב לאפשר לנו לעשות ייבוא אישי.

דוד ביטן: למה אתם מסרבים?

דוד ביטן: החוק לא מסרב.

<קריאות: - - -

<אבנר פלור: ספציפית, לבעיה של "אשכול", אנחנו מאפשרים ונותנים.

<אבנר פלור: אני לא יודע על מה אתה מדבר.

<אבנר פלור: אנחנו רוצים להרחיב את זה.

<אבנר פלור: רוצים להרחיב כרגע בחקיקה.

<אבנר פלור: ההיפך.

דוד ביטן: איפה?

דוד ביטן: תראה לי את ההרחבה בחוק.

<אבנר פלור: בסעיף (ב) שמתייחס לסוגי רכב כתוב באילו סוגי רכב מדובר: M1, L, M2, T3, N1.

דוד ביטן: מה המצב היום?

דוד ביטן: שואל היועץ המשפטי.

<אבנר פלור: היום, לדוגמה, אי אפשר לייבא רכב מסחרי עד 3.5 טון, והחוק הזה יאפשר ת הייבוא שלו.

<אבנר פלור: החוק הזה יאפשר ייבוא עסקי-אישי.

דוד ביטן: אנחנו רוצים שגם רכבים פשוטים, לא רכבים של מיליון שקל, גם אותם ייבאו.

<אבנר פלור: אפשר, אין בעיה.

דוד ביטן: איפה זה כתוב בחוק?

<אבנר פלור: זה M1.

דוד ביטן: M1 זה הקטנים?

<חוה ראובני: הפרטיים הקטנים זה ב-M1.

ישראל כץ: מה מונע ממנו להביא היום?

ישראל כץ: למה יש ביניכם ויכוח?

<אבנר פלור: אני לא יודע מה הוויכוח - - -

<מרדכי ברנס: - - - הוא לא יודע.

<מרדכי ברנס: עשר שנים הוא לא יודע.

<מרדכי ברנס: בבג"ץ הוא לא יודע.

<מרדכי ברנס: צריך ל מחוק מ-31(א): "מדגם שאינו מיובא על ידי יבואן רכב מסחרי".

דוד ביטן: נכון.

דוד ביטן: מקובל.

<מרדכי ברנס: את זה צריך למחוק.

דוד ביטן: אנחנו מקבלים את ההערה הזאת.

<חוה ראובני: אדוני, על זה היה דיון פנים-ממשלתי כי היו לזה היבטים שונים.

<חוה ראובני: יש הוראת שעה - - -

ישראל כץ: מה הבעיה?

ישראל כץ: אם זה עומד בקריטריונים האירופיים, האמריקאיים והקנדיים, אז - - -

דוד ביטן: למה שלא יאפשרו לייבא רכב של 150,000 שקל?

דוד ביטן: מה קרה?

דוד ביטן: אני לא מבין.

דוד ביטן: רק רכב מרצדס?

דוד ביטן: מה העניין?

<אבנר פלור: לא.

<אבנר פלור: זה לא מה שהוא מבקש.

<קריאות: - - -

דוד ביטן: מקובל עלינו לבטל את זה.

דוד ביטן: אנחנו מבקשים לבטל את סעיף קטן (4), (6) ו-(10).

דוד ביטן: ובפסקה (ב) לבטל את: "הרכב הוא מדגם שאינו מיובא על ידי יבואן רכב מסחרי".

דוד ביטן: "ומיועד להסעת נוסעים בשכר" – זה גם?

<איתי עצמון: בשכר – כלומר, עסק.

דוד ביטן: ואם בן-פרטי רוצה לייבא, הוא לא יכול?

<איתי עצמון: יש לי הערה נוספת לגבי פסקה (3).

<איתי עצמון: בפסקה (3) נכתב שהרשות המוסמכת לייבוא תפרסם באתר האינטרנט של משרד התחבורה הודעה מפורטת שתכלול את כל הדרישות לפי פסקת משנה זו ודרכים להוכחתן.

<איתי עצמון: אני חושב שאל"ף, ההודעה לגבי הדרישות לעניין ייבוא לשימוש אישי או עסקי-עצמי צריכה להיות בכל התנאים, לא רק לגבי פסקה (3).

<איתי עצמון: כלומר, שאדם שיפתח את אתר האינטרנט של משרד התחבורה יוכל לראות בשפה ברורה, פשוטה, את כל הדרישות לפי החוק.

<איתי עצמון: והערה שנייה, לעניין דרכים להוכחתן, אני לא חושב שזה סוג ההוראות שאנחנו קובעים בנהלים או בהודעות שמתפרסמות באתר.

<איתי עצמון: זו הוראה מהותית, איך בעצם מוכיחים את הדרישות.

<חוה ראובני: אם אנחנו נגד איזה מסמכים צריך להמציא?

<איתי עצמון: אבל לפי מה?

<איתי עצמון: לפי אלו דרישות?

דוד ביטן: אז אנחנו לא נתעכב על זה.

דוד ביטן: העיקרון מקובל ושהיועצים המשפטיים ינסחו את זה.

דוד ביטן: לא נבזבז זמן על זה.

<איתי עצמון: אבל אדוני, אני רוצה להבין את העיקרון.

<איתי עצמון: העיקרון הוא שאנחנו מרחיבים את ההודעה לגבי כל הדרישות ומוחקים דרכים - - -

דוד ביטן: כן.

<נטליה מירוניצ'ב: אנחנו מבקשים להשאיר את השא של רכב שאיננו מיובא בייבוא - - -

דוד ביטן: את ממע"מ?

דוד ביטן: מי את?

<נטליה מירוניצ'ב: נטליה מירוניצ'ב, מרשות המסים.

דוד ביטן: מה את מבקשת?

דוד ביטן: תפני אותנו לסעיף.

<נטליה מירוניצ'ב: 31א.

<נטליה מירוניצ'ב: .

דוד ביטן: לא, לא.

דוד ביטן: את זה אנחנו כבר רוצים לתקן.

<דרור בוכורוב: שמי דרור בוכורוב, נהג מונית, מייצג את נהגי מוניות עצמאיים.

<דרור בוכורוב: הסעיף שמדבר על 24 חודש, אנחנו מקשים לתקן אותו ל-12 חודש, מכיוון שישנם מצבים שרכב הלך טוטאל-לוס, אנחנו נוהגים ברכבים שעושים קילומטראז'ים רבים, מעל 100,000 קילומטר בשנה, וזה חיוני מאוד עבורנו, הקילומטראז'.

דוד ביטן: למה יש הגבלה באמת?

<איתי עצמון: מה מספר כלי הרכב שמותר היום לייבא בייבוא אישי?

דוד ביטן: כמה חודשים מותר היום?

<חוה ראובני: היום זה שנה, אבל המציאות שאנחנו רואים היא - - -

<קריאות: - - -

<קריאה: חבר הכנסת ביטן, היום מותר להביא שתי מכוניות בשנה.

ישראל כץ: - - - כל הדואגים לצרכן כאן זה כאלה שלא רוצים תחרות.

דוד ביטן: אז השר צודק פה.

דוד ביטן: לא נלך על זה.

דוד ביטן: אני רוצה לעשות הצבעה.

<קריאות: - - -

דוד ביטן: הנה, השר השתכנע.

דוד ביטן: אוקי, 12 חודש.

דוד ביטן: קיבלנו.

<לאה ורון: דרור השר השתכנע מהבקשה הזאת.

דוד ביטן: השר הסכים.

דוד ביטן: נגמר.

<איתי עצמון: אני רוצה לומר בקצרה מה השינויים בסעיף.

<איתי עצמון: ברישה, התיבה: "הרכב הוא מדגם שאינו מיובא על ידי יבואן רכב מסחרי" נמחקת.

<איתי עצמון: בפסקה (1), במקום 24 חודשים – 12 חודשים.

<איתי עצמון: בפסקה (3) ההודעה באתר האינטרנט של משרד התחבורה תתייחס לכל הדרישות לפי סעיף 31, והתיבה "ודרכים להוכחתן" תימחק.

דוד ביטן: אבל הניסוח הסופי - - -

<איתי עצמון: כמובן, אני רק אומר את העקרונות.

<איתי עצמון: פסקות (4), (6) ו-(10) נמחקות.

<חוה ראובני: אנחנו יכולים להתייחס לזה?

<חוה ראובני: אנחנו לא הגבנו לבקשה למחוק את הפסקאות האלה?

דוד ביטן: הגבתם.

דוד ביטן: אמרתם שזה חיוני ואנחנו השתכנענו שזה לא חיוני.

דוד ביטן: אז מה אתם יכולים להגיד על זה?

<קריאות: - - -

<קריאה: רשות המסים לא הגיבה לעניין דגם רכב.

דוד ביטן: היא שכנעה אותי כמה פעמים.

דוד ביטן: אבל הפעם דווקא לא.

<לאה ורון: תן, תן לה רגע.

דוד ביטן: טוב, אם המנהלת מבקשת שאני אתן לה - -

<לאה ורון: כן, אני מתחננת.

דוד ביטן: ואני רק יושב-ראש זמני, אז אין לי ברירה.

<לאה ורון: אני מתחננת.

<לאה ורון: תאפשרו לעורכת-הדין - - -

איתן כבל: נתתי לך לנהל את זה והכול נהיה פה בוער.

דוד ביטן: כנראה ידעת באיזה סעיף לתת לי.

דוד ביטן: אתה מבין?

דוד ביטן: ידעת באיזה סעיף.

דוד ביטן: על סעיפים פשוטים עברת מהר.

<נטליה מירוניצ'ב: אנחנו מצפים לבעיות תפעוליות, גם בנוגע לבדיקת המחיר בייבוא, גם בנוגע - - -

דוד ביטן: למה?

דוד ביטן: בסעיף אחר אנחנו כותבים - - -

<נטליה מירוניצ'ב: ברע שזה שימוש עסקי, חייבים לעשות חישוב ותיאום הוצאות.

דוד ביטן: טוב, אז תתארגנו.

<נטליה מירוניצ'ב: אז אנחנו מבקשים להשאיר את הסעיף - - -

דוד ביטן: לא, לא.

דוד ביטן: הסעיף הזה לא יישאר.

<נטליה מירוניצ'ב: - - -

דוד ביטן: רשות המסים צריכה להתארגן לדברים שהיא צריכה להתארגן.

דוד ביטן: בגלל זה לא צריכים שהאזרחים - - -

<חוה ראובני: אנחנו לעניין (4), (6), ו-(10).

<חוה ראובני: ברור לנו שזה מאוד מוגבל, אבל זה לפחות מחייב את המייבא להיות מודע לשיקולים האלה, לחשוב עליהם, לבדוק אותם לפני שהוא מייבא רכב.

<חוה ראובני: הוא מייבא רכב ואחר-כך יבוא אולי בטענות למדינה שאפשרה לו להביא רכב שאי-אפשר לטפל בו.

דוד ביטן: גם בבתי-משפט, כשאת מצהירה "למיטב ידיעתך", השופט לא מתייחס לזה.

<חוה ראובני: בבג"ץ - - -

דוד ביטן: בבג"ץ אומרים "למיטב ידיעה" על-מנת שלא יהיה תצהיר שקר.

<לאה ורון: הוא בדק שקיימת תשתית?

<חוה ראובני: ואם הוא לא בדק – הוא לא חותם כלום ואחר-כך הוא עוד יבוא בטענות למדינה שהיא אפשרה לו לייבא רכב שהוא לא יכול לתקן.

דוד ביטן: אם את כותבת שהוא בדק, אז האחריות עוברת רק אליו.

<לאה ורון: היא אומרת, אחר-כך הוא יבוא בטענות למדינה – אתם נתתם לי את הרישיון אבל אין תשתית לטיפול ברכב.

<זאב פרידמן: חוה, אין לי שום התנגדות ולא צריכה להיות התנגדות לכך שיחייבו אותו להציג מסמכים - - -

דוד ביטן: בסדר, אנחנו נשאיר את (4) ולא את (6) ו-(10).

דוד ביטן: תחזור על הול כדי שנדע על מה מצביעים.

<חוה ראובני: (10) אפשר לבדוק.

דוד ביטן: (10) תעזבי.

ישראל אייכלר: סעיף (5) נמחק, כן?

<לאה ורון: לא (5).

<לאה ורון: פסקאות (6) ו-(10) נמחקו.

ישראל אייכלר: למה לא סעיף (5)?

ישראל אייכלר: "הרכב הוא מתוצר המיובא לישראל על ידי יבואן רכב ישיר; השר, באישור הוועדה, רשאי לקבוע תוצרים נוספים" – יש לי בעיה עם "השר, באישור הוועדה" כאשר אני יודע שיש דברים קשים מאוד שעד היום הוועדה עוד לא קיבלה אישורים, כמו בעניין של - - -

דוד ביטן: לא, אבל הם צריכים תשתית לטיפול.

דוד ביטן: זו הסיבה.

דוד ביטן: איך תהיה תשתית לטיפול אם אף אחד לא מייבא רכב כזה?

דוד ביטן: אם יביאו רכב שאין אותו בישראל?

ישראל אייכלר: אה, כדי שיהיו מוסכים?

דוד ביטן: כן.

<חוה ראובני: "ריקולים" מתפרסמים באינטרנט.

<חוה ראובני: הוא יכול לדעת.

דוד ביטן: חבר'ה, אל תתעקשו על (6) ו-(10).

דוד ביטן: מספיק, עזבו את זה.

<אבנר פלור: לא, לגבי ה"ריקול".

<אבנר פלור: מדובר ב"ריקול" בטיחותי.

<אבנר פלור: זה משהו בטיחותי.

<לאה ורון: אבל איך הוא יכול לדעת?

<אבנר פלור: הוא יכול לדעת - - - כמו היום, הוא בודק את זה.

דוד ביטן: אז תבדקו אתם לפני שנותנים אישור.

דוד ביטן: זה הכול.

דוד ביטן: אתם תבדקו.

דוד ביטן: אל תעבירו את הנטל על האזרח.

דוד ביטן: מי בעד אישור הסעיף עם כל התיקונים?

דוד ביטן: בעד – פה אחד.

דוד ביטן: פה אחד.

דוד ביטן: תודה רבה.

איתן כבל: תודה לדוד.

איתן כבל: אנחנו מתקדמים לסעיף 31א.

<חוה ראובני: אני מזכירה מבחינת איפה שאנחנו נמצאים.

<חוה ראובני: בסעיף 28 מנינו את מי שיכולים לקבל רישיון ייבוא.

<חוה ראובני: עד עכשיו דיברנו על (1) ו-(2), יבואן רכב מסחרי וייבוא אישי.

<חוה ראובני: עכשיו אנחנו עוברים ליתר שיכולים לקבל.

איתן כבל: יש לי בקשה, אם תוכלו לתת לי "סיפור דרך".

איתן כבל: יש אבן יסוד של כל החוק הזה, היא סיפור היבואנים לסוגיהם השונים.

איתן כבל: אני אודה לכם מאוד, מבלי לפרט, פסקה קצרה כדי שתהיה לנו תמונה ואני אוכל גם לחלק את זה.

<איתי עצמון: כתבתי את זה.

איתן כבל: ראיתי, ואמרתי לך גם תודה.

איתן כבל: הוא כתב את זה מצוין.

<לאה ורון: לגמרי.

איתן כבל: אני גם אפיץ את זה בין חברי הוועדה.

איתן כבל: אם לא הפצנו, זה ייתן תמונה, מה שנקרא כמו שעורכי-דין אוהבים לומר, איתי כמו שהוא תמיד עושה הכול טוב, עשה את זה בקליפת אגוז, קיבץ את הליבה של החוק.

<לאה ורון: וסוגיות עיקריות שבחוק.

איתן כבל: ובנוסף, אני מבקש את הסוגים השונים מעבר.

איתן כבל: אתה כתב את זה בראייה רחבה - - -

<איתי עצמון: כפי שביקשת.

איתן כבל: אני לא מלין, חס וחלילה.

איתן כבל: אני רק אומר שבגלל שיש כמה סוגים: אישי, ישיר, עקיף, זעיר, שיהיה לנו כמו במקראה, שזה יקל עלינו וגם עלי.

איתן כבל: פשוט עמוד קצר.

איתן כבל: ואם כבר – צודק היועץ המשפטי – את העניין של מה היה המצב עד עכשיו והשיפור.

איתן כבל: ממש עמוד אחד.

עיסאווי פריג': מהפרוטוקולים שעיינתי בהם, מהכנסת הקודמת, דומני, אם אני לא טועה, תתקנו אותי – ביקשתם למנות מישהו שיביא חוות-דעת לוועדת הכלכלה בכל הסוגיה הזו.

עיסאווי פריג': הדוח הזה הונח?

<לאה ורון: עדיין לא.

<לאה ורון: הוא יוצג ליושב-ראש הוועדה בישיבה פנימית עם יושב-ראש הוועדה, ולאחר מכן הוא יועבר לכל חברי הוועדה.

<לאה ורון: משרד התחבורה ומשרד המשפטים קיבלו עוד בכנסת הקודמת עותקים של הדוח וגם הגיבו עליו.

עיסאווי פריג': יש לדוח הזה השלכות על הסעיפים שאנחנו דנים בהם עכשיו?

עיסאווי פריג': אז אנחנו לא נדון ב-35, 36 ו-38 עד שלא נקבל את הדוח?

איתן כבל: אני לא יודע להגיד לך.

איתן כבל: אני אראה ואז אני אקבל את ההחלטה.

<לאה ורון: בכל מקרה, אפשר לבקש בקשה מכבוד אדוני השר לגבי סעיף בחוק.

איתן כבל: בוועדה פה תמיד, מי כמוך יודע, אף פעם לא חששנו לחזור לאחור אם היו עניינים שהצריכו זאת.

איתן כבל: 31א, בבקשה.

<חוה ראובני: אז אנחנו מדברים על האחרים שיכולים לקבל רישיון ייבוא, ומה התנאים.

<חוה ראובני: אבל (10) בוטל.

<איתי עצמון: מה ביחס לגורמים שמנויים בסעיף 28(א)(10), למשל?

<חוה ראובני: אמרתי, ביקשתי להוסיף את (9) ו-(10).

<איתי עצמון: גם (9) וגם (10)?

איתן כבל: הערות?

עיסאווי פריג': מהזה, השר יקבע תנאים לבקשה?

<חוה ראובני: בתקנות.

עיסאווי פריג': זה אותו דבר?

עיסאווי פריג': תנאים ותקנות זה אותו פירוש?

<איתי עצמון: "השר יקבע" – הכוונה יקבע בתקנות.

<איתי עצמון: זה לפי הוראות חוק הפרשנות.

<איתי עצמון: ברגע שכתוב "השר יקבע" מדובר בתקנות.

עיסאווי פריג': לא.

עיסאווי פריג': המלל, המלל.

עיסאווי פריג': "יקבע תנאים", זה גם מקבל את הפירוש שזה יהיה בתקנות?

<איתי עצמון: התנאים הנוספים יהיו בתקנות?

איתן כבל: יש הערות?

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: בעד – פה אחד.

איתן כבל: הסעיף אושר.

<חוה ראובני: המטרה כאן היא למנוע מצב שאנחנו מכירים היום, שבו תחת האצטלה של ייבוא אישי נעשה בעצם ייבוא מסחרי.

<חוה ראובני: אדם מביא רכב בייבוא איש, רושם אותו על שמו, שבועיים אחר-כך הוא מוכר אותו למישהו אחר, ובעצם הוא סוחר ברכבים שהוא מביא לכאורה לשימוש אישי.

איתן כבל: ברור.

איתן כבל: יש הערה?

<שמואל השמשוני: אני לא מצליח להבין איך שבן-אדם יכול להביא רכב אחד בשנה לפי הסעיף הבא של 33, שאסור לו לעסוק בשיווק, מטילים עליו הגבלה לשנה כשהוא לא יכול כתוצאה מזה לשעבד את הרכב בבנק; מגבילים רכוש שהוא שילם עליו את המסים המלאים, וקובעים לו שהוא לא יכול במשך שנה להביא את זה, כשהטיעון הוא שהוא יכול להיות מייבא,סוכן של רכב - - -

איתן כבל: שמשוני, ברשותך.

<שמואל השמשוני: השמשוני.

איתן כבל: השמשוני.

איתן כבל: יש דרך אגב, גבעה במודיעין – זה על שם?

<שמואל השמשוני: על שם דודי.

<שמואל השמשוני: זה לא קשור.

<שמואל השמשוני: הוא מדבר על התקופה של שנה שהוא לא ימכור.

איתן כבל: הרי מה העניין?

איתן כבל: שלא ייבא את זה, לעשות בזה מסחר.

<שמואל השמשוני: אבל איך הוא יכול?

<שמואל השמשוני: הוא יכול להביא אוטו אחד בשנה.

<שמואל השמשוני: במה הוא יסחר?

<שמואל השמשוני: יהיה לו עסק להביא אוטו אחד?

<שמואל השמשוני: - - -

איתן כבל: סליחה, אני מכיר אנשים שמוכרים קומקום פעם בשנה.

איתן כבל: אני לא רוצה להרחיב כאן.

איתן כבל: הדבר היחיד שאני מעלה בדעתי, שאם אי-אפשר לשעבד אותו ואי-אפשר - - -

<אבנר פלור: למה לא?

<אבנר פלור: אין פה הגבלה של שעבוד או עיקול.

<קריאות: - - -

<עוזי יצחקי: וגם אם יש לו איזושהי בעיה במהלך השנה, ואנחנו עשינו את זה, מאשרים לו כן לעשות העברת בעלות.

<אבנר פלור: נכון, נכון.

<קריאות: - - -

איתן כבל: כל העניין שלא ייווצר פה מסחר.

איתן כבל: תענו לו, בבקשה.

<חוה ראובני: העיון הוא שהוא ייבא את זה לשימוש אישי.

<חוה ראובני: כשאדם מייבא את זה לשימוש אישי, עשינו סדרה של הקלות בהרבה מאוד דרישות שיש ליבואן רכב מסחרי.

<חוה ראובני: אנחנו לא רוצים שהשיטה הזו של ייבוא אישי תשמש לעקוף את כל הדרישות של ייבוא מסחרי.

<חוה ראובני: לכן אנחנו מגבילים את התדירות ומגבילים את הסחר.

<חוה ראובני: אתה קונה את זה, אתה קונה את זה בשבילך, תחזיק את זה גם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל אם הוא לא יכול לייבא יותר מאחד, אז בכל מקרה, אם הוא מכר אותו אחרי שישה חודשים הוא לא ייבא יותר מאחד.

<קריאות: - - -

איתן כבל: חברים, סליחה.

איתן כבל: אתה רוצה להתאמן בהרמת ידיים?

איתן כבל: אין בעיה.

<חוה ראובני: - - -

איתן כבל: חברים, אני מודיע לכם שגם אחרי כל הכללים עם השלייקעס, יהיו מעקפים.

איתן כבל: אז בואו, אנחנו רוצים לפתוח וכולי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: - - - להעביר בעלות אחרי זה?

איתן כבל: אתה יודע, יש בניינים שהמדינה מכרה, עשתה פרויקט, ונתנה לאזרחים ואמרה לו: אתה לא יכול למכור את זה בפרק זמן כי קיבלת את זה במחיר.

איתן כבל: מה, הם לא מוצאים את הדרכים אחר-כך לעשות כל מיני?

איתן כבל: - - -

דוד ביטן: אני בעד הסעיף הזה, רק מה קורה אם יש תאונת דרכים והאוטו ירד מהכביש?

דוד ביטן: איפה זה כתוב?

דוד ביטן: אבל איפה זה כתוב?

<חוה ראובני: אנחנו לא רוצים לעשות פה רשימת מכולת.

<חוה ראובני: יש שלל סיבות.

<עוזי יצחקי: אבל תסבירו איך הוא מקבל את האפשרות.

<חוה ראובני: בתקנות ייאמר.

<חוה ראובני: אפשר לעשות רשימת מכולת של מצבים חריגים – ירושה, רכב שהולך טוטאל-לוס, רכב שנגנב, אבל זה כבר יורד לרזולוציה נמוכה מדי של החוק

דוד ביטן: כן, אבל יש מצבים כאלה?

<חוה ראובני: יש.

<חוה ראובני: ויש סמכות לשר - - -

דוד ביטן: אז איפה זה כתוב בסעיף הזה?

<אבנר פלור: בתקנות זה יהיה.

<אבנר פלור: פה זה הסעיף המסמיך.

דוד ביטן: - - -

<חוה ראובני: 32(ב).

דוד ביטן: לא.

דוד ביטן: רק לגבי העברת בעלות.

דוד ביטן: אבל זה העברת בעלות.

דוד ביטן: לא עצם הרישוי.

דוד ביטן: אני לא מבין את זה - - -

איתן כבל: דוד, אתה יודע למה אנחנו לא מבינים?

איתן כבל: כי כולם מדברים ביחד.

דוד ביטן: כל מה שאני אומר, שיש מצבים שאין מה לעשות, יש תאונת דרכים, רכב נגנב, דברים מהסוג הזה.

דוד ביטן: סעיף (ב) לא מיישר את העסק עד הסוף.

דוד ביטן: הוא מאפשר העברת בעלות ברכב.

דוד ביטן: אבל מה לגבי אישור הייבוא עצמו?

ישראל כץ: מה אתה חושב, שזה צריך להיות שני רכבים בשנה?

ישראל כץ: עזוב את השר, במקור אתה רוצה שני רכבים בשנה?

דוד ביטן: אפשר שניים, אם נגנב לו הרכב, אם היה תאונה - - - אני בעד אחד, אבל אני אומר שבתקנות יהיה כתוב:

דוד ביטן: נסיבות חריגות - - -

איתן כבל: דוד, העניין ברור.

איתן כבל: זה רכב אחד, קודם כל.

איתן כבל: בתקנות תהיה הבהרה הנוגעת לאם נגנב או דברים מהסוג הזה.

איתן כבל: אנחנו לא נתחיל, בחקיקה הראשית, לכתוב מה קרה אם היה לו פנצ'ר והזה במשך שנה לא הגיע להחליף לו גלגל.

<אבנר פלור: בעצם השאלה של חבר הכנסת דוד לא מתייחסת לנושא של העברת בעלות, אלא מתייחסת למקרה שניתן לייבא יותר מרכב אחד בשנה, במקרה לדוגמה, שאם הוא נגנב או אם טוטאל-לוס – אבל זה ב-31.

<אבנר פלור: אז אנחנו מקבלים את ההערה.

<אבנר פלור: צריך להגיש רביזיה.

דוד ביטן: אוקי, אני - - -

איתן כבל: חבר הכנסת דוד ביטן הגיש רביזיה לסעיף 31, ואנחנו נתקן את הסעיף.

איתן כבל: חאג', בבקשה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חושב שההגבלה של רכב אחד, כדי שלא יהיה מסחר בזה, ההגבלה קיימת בזה שהוא לא יכול לייבא יותר מאחד בשנה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז אם הוא מכר אותו, אם הוא לא צריך אותו, אז הוא לא מייבא עוד אחד והוא לא עוסק במסחר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי עוד פעם, הוא לא יכול לייבא יותר מרכב אחד בשנה, אז אני לא יכול - - - אחרי שישה חודשים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: למה אני צריך להחזיק אותו שנה שלמה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא מייבא אחר כדי לעסוק במסחר.

<חוה ראובני: כי אתה עדיין הבאת אותו לשימוש אישי, ובפועל לא השתמשת בו אפילו שנה אחת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: את יודעת מה, אנחנו קונים גם מסוכנים ואחרי כמה חודשים יכולים למכור.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל העניין של המסחר מוגבל בזה שאני לא יכול לייבא יותר מאחד בשנה.

איתן כבל: אני חושב שבדברים שחאג' אומר יש המון היגיון – אתה יודע מה, זאב, דבר, יכול להיות שתשכנע אותי הפוך.

<זאב פרידמן: דבר אחד אני רוצה להבהיר.

<זאב פרידמן: אני הייתי חבר בוועדת - - - במשרד התחבורה שבחנה את הנושא של הייבוא האישי.

<זאב פרידמן: אני רוצה לספר לכם, רבותי, שמדובר בתופעות מאוד-מאוד מוזרות, וחבל שאנשים של רשויות המיסוי לא נמצאות כאן, כשמלא-מלא הומלסים, למשל, מייבאים רכבים, ואז מסתבר, מאיפה יש לכם כסף?

<זאב פרידמן: זה לא אנחנו, זה מישהו אחר.

<זאב פרידמן: אז מה שאנחנו צריכים זה להחזיק את תמונת המראה, גם אסור לייבא וגם אסור להעביר בעלות, משום שאחרת, מה שקורה זה שאנחנו פותחים את הפתח לכל התופעות של אני אומנם העברתי את הרכב, אבל זה לא בהכרח - - -

איתן כבל: זה לא הוויכוח.

<חוה ראובני: גם יש מצב שבו אדם מוכר רכב ולא עושה העברת בעלות - - -

איתן כבל: אוקי, זאב, מה הנושא השני?

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה מה שאנחנו רוצים להגיע?

עבד אל חכים חאג' יחיא: שמעבירים את הרכב בלי העברת בעלות?

<זאב פרידמן: הנקודה השנייה היא לגבי ניסוח סעיף 32.

<זאב פרידמן: חוה, אני מציע, כדי לסגור את אותה פינה שעליה הצביעו חברי הכנסת,היה צריך להיות משהו בסגנון של: לא יעביר אדם בעלות ברכב שיובא לפי סעיף 31 או את זכות השימוש באורח קבע.

<זאב פרידמן: משום שהדרך שהאנשים עושים כשרוצים להעביר את הרכבים האלה – מעמידים אותם לרשות של מישהו אחר גם אם הם - - -

איתן כבל: אין לנו בהגדרות את ההגדרה שהוספת.

<חוה ראובני: אנחנו גם לא יודעים לבדוק את זה.

<חוה ראובני: ומה זה, זכות שימוש?

איתן כבל: זאב, זה לא ילך.

<זאב פרידמן: כשעוצרים בן-אדם בדרך ושואלים אותו מאיפה הרכב, כשהרכב רשום על שם מישהו אחר, בדיוק - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: ואיך נדע שזה קבע?

איתן כבל: בדרך-כלל אנחנו נענים לפניותיך.

איתן כבל: בפעם הזו לא.

איתן כבל: חבר הסת פריג', בבקשה.

במשרד הרישוי: לפני שאני מתייחס לסוגיית התקנות והמיוחדים, הרי החוק משקף מצב קיים שהוא בצווים.

במשרד הרישוי: נכון?

במשרד הרישוי: אני שואל, במצב העכשווי איך הדברים מתבצעים?

איתן כבל: סליחה, שנייה.

איתן כבל: אני צריך שתסביר את הרביזיה שלך, את המהות לפרוטוקול.

איתן כבל: עיסאווי, סליחה.

דוד ביטן: אמרתי שהרביזיה שלי קשורה לעניין שיש מצבים שהרכב פשוט לא יכול להמשיך להיות על הכביש: או נגנב או תאונה טוטאל-לוס, דברים מהסוג הזה, ובמצבים האלה, מהן הנסיבות המיוחדות שאפשר לייבא יותר מרכב אחד?

איתן כבל: שיתאפשר לו, זאת ההגדרה.

איתן כבל: על מה הדיון כאן?

איתן כבל: ל מה נדרשה הרביזיה כי אמרתם שצריך להכניס את זה לסעיף 31, שכבר אוּשר.

איתן כבל: השאלה שאנחנו מוספים היא למה אי אפשר להוסיף את זה בכלל בתקנות?

איתן כבל: למה לעשות רביזיה?

איתן כבל: ולמה?

איתן כבל: - - -

דוד ביטן: לא, זה מאפשר רק בתקנות.

דוד ביטן: אבל התקנות יקבעו מהם המקרים החריגים.

אורי מקלב: כשהרכב לא על הכביש.

דוד ביטן: כן, במקרה כזה הוא יוכל להעביר פעמיים בעלות, כי יש לו פעם אחת רכב שנגנב ופעם אחת – זה גם מתקן את סעיף 32 במקרה הזה.

איתן כבל: למה אי אפשר להביא את זה בתקנה?

<לאה ורון: לא, אין צורך.

<לאה ורון: הרביזיה - - -

דוד ביטן: יש צורך כי סעיף 31 מדבר על הייבוא וסעיף 32 על רישום בעלות.

דוד ביטן: לכן אתה צריך לתקן את שני הסעיפים.

<קריאה: 32 לא אוּשר - - -

דוד ביטן: אמרתי שזה מתקן גם את סעיף 32.

<לאה ורון: רגע, רגע.

<לאה ורון: תאפשרו לעורך-דין עצמון לדבר, בבקשה.

<איתי עצמון: אני רוצה להבהיר נקודה מסוימת.

<איתי עצמון: סעיף 31א עניינו בתנאים לייבוא רכב לשימוש אישי או עסקי-עצמי לעניין מספר כלי הרכב שניתן יהיה לייבא.

<איתי עצמון: אם אני מבין נכון את כוונת חבר הכנסת ביטן, הוא מבקש להסמיך את שר התחבורה לקבוע בתקנות נסיבות או חריגים שבהם ניתן יהיה לייבא יותר מכלי רכב אחד, וזה סעיף נפרד.

דוד ביטן: וזה יחול גם בסעיף 32.

איתן כבל: למרות.

איתן כבל: זה לא יותר.

איתן כבל: וכאן העניין.

איתן כבל: זה לא יותר.

דוד ביטן: שבנסיבות מיוחדות הוא יוכל לייבא עוד רכב.

דוד ביטן: היועץ המשפטי, זה גם מתקן את סעיף 32 כיוון שזה מאפשר לו לרשום יותר מרישום אחד בהעברת בעלות.

<איתי עצמון: אבל לגבי סעיף 32 יש סעיף מסמיך.

<איתי עצמון: זה נותן את המענה.

איתן כבל: זה נותן את המענה לרישום.

דוד ביטן: צודק.

<איתי עצמון: השאלה היא אם התקנות האלה יהיו טעונות אישור ועדת הכלכלה.

<איתי עצמון: זו שאלה להכרעת חברי הכנסת.

דוד ביטן: לא עד כדי כך.

דוד ביטן: אין צורך.

איתן כבל: אנחנו אוהבים להיות אלה שמאשרים כל דבר.

איתן כבל: אבל פה, מצד אחד רוצים לפתוח, אז נסגור?

דוד ביטן: לא צריך, לא צריך.

איתן כבל: אז אנחנו נביא את התיקון של הייבוא.

<איתי עצמון: אנחנו נוסיף סעיף נפרד.

<איתי עצמון: אני לא יודע כרגע איפה נמקם אותו, אבל תהיה הוראה נפרדת שתסמיך את שר התחבורה לקבוע תקנות לעניין נסיבות שבהן ניתן יהיה לייבא יותר מרכב אחד לשנה.

איתן כבל: אזי מעלה את זה להצבעה.

איתן כבל: המשפטנים אחר-כך יתאימו את הנקודה בה זה בדיוק - - -

<איתי עצמון: זה העיקרון.

<איתי עצמון: את הנוסח הסופי אנחנו נתאם.

איתן כבל: בדיוק.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: בעד – פה אחד.

<איתי עצמון: מה לגבי 32?

<איתי עצמון: זה גם?

איתן כבל: לא, על 32 לא סיימנו לדבר.

איתן כבל: תודה, הסעיף אושר.

איתן כבל: עיסאווי, בבקשה.

עיסאווי פריג': לפני שאני ממשיך, בהמשך למה שאמרת, אני חייב להגיד את דאגתי ואני הולך לבדוק את זה.

עיסאווי פריג': כי אם כל סעיף נכניס: "השר רשאי", אז לא צריך חקיקה.

איתן כבל: לא, זה לא היה כך בשום פנים ואופן.

עיסאווי פריג': בסדר, אני אגיד את דעתי באחת הישיבות - - -

איתן כבל: לא, אבל לא היית והנושא הזה עלה.

איתן כבל: ברשותך, תן לי לתקן אותך.

איתן כבל: אנחנו קבענו את כללי היסוד.

עיסאווי פריג': כל כללי היסוד מתבטלים עם הסעיפים שאתה מעניק לשר סמכות?

עיסאווי פריג': - - -

איתן כבל: לא, לא, לא.

איתן כבל: אני כבר לא צריך להיות משפטן, אבל אני אתן לך לענות.

איתן כבל: מה שאנחנו קבענו – נהפוך הוא – אנחנו פה רוצים לעסוק בהרחבה, לא כל הזמן בסגירה.

איתן כבל: החוק הקיים הוא סוגר.

איתן כבל: השאלה הזאת כבר עלתה קודם ואנחנו כל הזמן מדברים על כך שיש את כללי היסוד של החוק החדש הזה, ויש עוד דברים שאולי לא ראינו אותם.

איתן כבל: אז מה, כל פעם נביא לחקיקה ראשית?

איתן כבל: זה שוק דינמי.

איתן כבל: זה העניין.

<איתי עצמון: מאוד מקובל בחקיקה לאפשר לשר המוסמך להרחיב ולקבוע הוראות.

איתן כבל: ובמגבלה, בכל מקום שיקבע השר, באישור ועדת הכלכלה.

איתן כבל: היחיד שפה קבענו, כי יש גם איזשהו גבול.

איתן כבל: נו, באמת.

עיסאווי פריג': רציתי שהמשרד יענה לי.

עיסאווי פריג': הרי אמרתי, חוק שאנחנו מציעים כאן הוא מקבץ של צווים קיימים, בהמשך למה שכתוב: נסיבות מיוחדות.

עיסאווי פריג': המצב העכשווי היום, מישהו מייבא רכב, ואיך שאמר חבר הכנסת ביטן, הלך הרכב, נפגע טוטאל-לוס, קרה לו משהו, הוא צריך - - -, ויש ועדה מיוחדת.

עיסאווי פריג': אני רוצה לשמוע ממשרד התחבורה איך ההתייחסות שלהם מהעבר למקרים שפנו לוועדות המיוחדות שהרי קיימות בתקנות של היום.

עיסאווי פריג': אנחנו לא מחדשים.

עיסאווי פריג': אנחנו היום לא מחדשים.

עיסאווי פריג': אנחנו מסדרים את הדברים.

עיסאווי פריג': אני מייבא רכב.

עיסאווי פריג': על-פי החוק רוצה להחליף את הרכב, החוק מגביל אותי שאתה לא יכול להעביר בעלות לשנה.

עיסאווי פריג': אני רוצה להעביר את הבעלות לפני, אני פונה לוועדה המיוחדת שהשר יאפשר לי.

עיסאווי פריג': היא קיימת.

עיסאווי פריג': איך היא מתפקדת היום?

עיסאווי פריג': כי הגיעו לאוזניי דברים שהוועדה המיוחדת זורקת את האנשים: לא מאושר, לך לבית-משפט.

איתן כבל: אני לא הבנתי את מה שאדוני - - -

<אבנר פלור: אני אסביר.

עיסאווי פריג': אני רוצה, המצב העכשווי, להבין אותו, כי אנחנו מתרגמים אותו לשלב חקיקה.

איתן כבל: כיוון שהוא עוסק בזה, אני רוצה להבין מה אומר חבר הכנסת פריג'.

<אבנר פלור: היו כללים ונסיבות.

<אבנר פלור: לשה של חבר הכנסת – יש היום ועדה שכוללת את הלשכה המשפטית, אנוכי ונציג אגף הרכב שבעצם דנה בבקשות שמגיעות אלינו להסרת הגבלת העברת בעלות במקרים מיוחדים, כגון: אם יש לנו מקרה - - -

עיסאווי פריג': זה החקיקה, מקרים מיוחדים.

<אבנר פלור: לא, לא.

<אבנר פלור: סליחה.

<אבנר פלור: אתה מדבר על המצב הקיים היום.

<אבנר פלור: לא לגבי העתיד.

<אבנר פלור: מה שהיום.

איתן כבל: תסביר עכשיו את הקיים.

עיסאווי פריג': הבקשות האלה נבדקות באופן יסודי גם על-ידי, גם על-ידי הלשכה המשפטית, גם על-ידי הנציג המקצועי, וכל בקשה נבחנת וניתן מענה - - -

אורי מקלב: כמה בקשות כאלה יש לכם?

עבד אל חכים חאג' יחיא: תוך כמה זמן מקבלים מענה?

<אבנר פלור: תלוי בכמות הבקשות שמגיעות.

אורי מקלב: כמה בקשות כאלה יש לכם?

<אבנר פלור: אין כזו כמות גדולה של בקשות.

אורי מקלב: כמה?

אורי מקלב: מה זה נקרא, לא גדולה?

איתן כבל: עשרות?

<אבנר פלור: כן, עשרות של בקשות.

<אבנר פלור: ואנחנו, במהלך חודש אחד נותנים את המענה לאותם המבקשים.

<אבנר פלור: אנחנו אוספים את הבקשות, הוועדה יושבת ונותנת מענה.

עיסאווי פריג': שאלתי היא פשוטה, ואני רוצה לחתור לשם.

עיסאווי פריג': האם החקיקה שאנחנו דנים בה עכשיו, תיתן את המענה ותפתור את הסוגיה שעולה אצל התושבים, מה שעולה עכשיו אצלך בוועדה?

<אבנר פלור: כן, סעיף (ב) נותן.

עיסאווי פריג': הבקשות שהגיעו אליך, מבחינת לוח זמנים, תוך כמה זמן טופלו?

עיסאווי פריג': וכמה מתוכן קיבלו מענה חיובי?

<אבנר פלור: אני מוכן לבדוק, ולהעביר אליך את הנתון הזה.

<אבנר פלור: אין לי כרגע מידע לתת לך.

עיסאווי פריג': איתן, אני שאלתי את השאלה כמה מתוך בקשות - - -

איתן כבל: שמעתי, והוא אמר שהוא יבדוק את זה.

איתן כבל: לפחות לשיטתי, יש דברים שאנחנו – אני לא רוצה לעשות חיים קלים.

איתן כבל: אני מאלה שלא חושב שכולם גנבים ורמאים.

איתן כבל: אני חושב שהרוב המכריע, ברוך ה', לא.

איתן כבל: אבל אי אפשר להתעלם מתופעות - - -

עיסאווי פריג': אבל החקיקה באה לתת מענה לקיים.

עיסאווי פריג': ואם לא תענה מענה לקיים והניסיון שהצטבר בצווים, אז היא לא שווה.

איתן כבל: עיסאווי, אני רוצה קודם כל להבהיר את העניין הזה.

איתן כבל: אנחנו רוצים שיהיה ייבוא אישי.

איתן כבל: לא רוצים למנוע ייבוא אישי, נהפוך הוא.

<אבנר פלור: הרחבנו את זה.

איתן כבל: הרחבנו את זה, הסעיף הורחב אפילו.

איתן כבל: אבל יחד עם זאת, ברגע שהסעיף הורחב, אנחנו גם מבינים שזה מביא איתו תופעות שלא לזה התכוון החוק, על הייבוא אישי.

עיסאווי פריג': איתן, אני מחדד את הסוגיה, שאנחנו מדברים על נסיבות מיוחדות.

עיסאווי פריג': הרי זה לא נפל השמיים.

עיסאווי פריג': זה קיים במציאות.

<אבנר פלור: אנחנו נעביר לוועדה - - -

איתן כבל: עיסאווי, העניין ברור.

עיסאווי פריג': איך הם טיפלו בנסיבות המיוחדות בצווים הקיימים?

איתן כבל: בסדר, אוקיי.

איתן כבל: הם יתייחסו.

איתן כבל: הם ייתנו התייחסות.

עיסאווי פריג': בגלל זה אני מבקש מכבודך לדחות את ההצבעה על זה, עד שיענו לנו.

איתן כבל: לא, לא צריך לדחות את הסעיף הזה.

עיסאווי פריג': אם יש ליקוי בתפקוד וזה לא קיבל ביטוי בחקיקה, למה שאני אעבור – אני רוצה לקבוע פי הנתונים שיביאו לנו.

ישראל כץ: - - - להמשיך את הדיון - - -

איתן כבל: השר, יהיה בסדר.

עיסאווי פריג': זה תפקידנו, אדוני השר, לשאול שאלות.

ישראל כץ: - - אי אפשר בצורה כזאת, זה פשוט - - -

איתן כבל: השר, יהיה בסדר.

עיסאווי פריג': זה תפקידנו, אדוני השר, לשאול שאלות.

ישראל כץ: תפקידך לא להיות לוביסט, סלח לי.

עיסאווי פריג': לא, ידידי.

ישראל כץ: אתה מתנהג כאן כתת לוביסט - - -

עיסאווי פריג': יכול להיות שאתה לוביסט, לוביסט גדול.

ישראל כץ: אני לוביסט של הציבור.

ישראל כץ: אני לוביסט של הציבור.

איתן כבל: עיסאווי, עיסאווי, עיסאווי.

עיסאווי פריג': לא, לא.

עיסאווי פריג': המאעכרים - - - של המאעכרים שסביבך, אדוני השר.

ישראל כץ: - - - אני לוביסט של הציבור לתחרות למען הציבור - -

עיסאווי פריג': אז יפה, גם אני לוביסט של הציבור

איתן כבל: השר, השר, השר.

ישראל כץ: - - ואתה בושה וחרפה.

עיסאווי פריג': אתה בושה וחרפה.

איתן כבל: ישראל, ישראל, ישראל, די.

ישראל כץ: כל קדנציה מופיע ח"כ אחד - - -

איתן כבל: השר ישראל כץ - - -

עיסאווי פריג': - - -

ישראל כץ: לוביסט - - -

איתן כבל: נו,באמת.

איתן כבל: אבל לא מתאים.

איתן כבל: מותר לו.

איתן כבל: חבר הכנסת עיסאווי, די, מספיק.

עיסאווי פריג': די לשר.

איתן כבל: אמרתי לו, הערתי לו.

איתן כבל: די.

איתן כבל: מספיק.

איתן כבל: לא מכובד.

איתן כבל: לא מתאים.

ישראל כץ: הם מתחלפים בין הקדנציות - - -

עיסאווי פריג': נו, יפה.

עיסאווי פריג': איזה כותרות יפות.

איתן כבל: לא מתאים, לא מכובד.

איתן כבל: השר, לא מכובד.

איתן כבל: סליחה, די.

עיסאווי פריג': נו, אתה התחלת עם זה.

איתן כבל: לא מכובד.

איתן כבל: חברים, מיותר, ויכוח מיותר.

איתן כבל: לא במקומו.

עיסאווי פריג': - - - מבין מאיפה אתה מביא את הכותרות?

עיסאווי פריג': אתם צריכים ללמד אותנו מה זה לוביסטים.

איתן כבל: די, מספיק.

איתן כבל: די, עיסאווי, די.

ישראל כץ: - - -

איתן כבל: עזוב, מיותר.

ישראל כץ: מטרתו לעכב חקיקה - - -

עיסאווי פריג': - - - עיכוב חקיקה.

איתן כבל: סליחה, אף אחד לא מעכב.

איתן כבל: די, ישראל.

ישראל כץ: באמת, נו.

איתן כבל: בינתיים אני רוצה להגיד לך שהקולגות שלך, מהמפלגה שלך, עיכבו פה דברים פי עשר יותר מזה.

ישראל כץ: נו?

איתן כבל: אז מה, אני אמרתי שהם לוביסטים או זה?

איתן כבל: לא, עזוב.

איתן כבל: יש דברים - - -

עיסאווי פריג': אתמול - - -

איתן כבל: עיסאווי, עיסאווי - - -

עיסאווי פריג': אתמול הוא הטיף לראש הממשלה - - - ההון הזר.

עיסאווי פריג': אתה עולה על המסלול.

איתן כבל: עיסאווי, עיסאווי

עיסאווי פריג': זה בטבע הפך להיות.

ישראל כץ: חשבתי שאתה מגן רק על מחבלים.

ישראל כץ: עכשיו אתה מגן על ראש הממשלה.

ישראל כץ: בסדר גמור, התקדמת.

ישראל כץ: התחלת להגן על ראש הממשלה, זה טוב.

איתן כבל: חברים יקרים.

עיסאווי פריג': אני רואה את טובת המדינה לא פחות טוב ממך.

עיסאווי פריג': אני טובת המדינה לא פחות ממך.

איתן כבל: חברים יקרים, אני אסגור את הישיבה.

עיסאווי פריג': אל תחלק לי ציונים, אדוני השר.

איתן כבל: לא, אני לא יכול ככה.

איתן כבל: עיסאווי, עיסאווי.

עיסאווי פריג': שהוא התחיל - - -

איתן כבל: חברים, כל אחד קיבל את הנתח שלו.

איתן כבל: אני רוצה להמשיך.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: סעיף 32, מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: הסעיף אושר.

איתן כבל: סעיף 33, בבקשה.

<חוה ראובני: כאשר אנחנו מדברים על שימוש אישי, גם כשאנחנו מדברים על שימוש עסקי, אנחנו לא מדברים על מכירה או השכרה.

<חוה ראובני: היחידי שאפשר לייבא בייבוא אישי על-מנת להשכיר או למכור זה מעונוע, קראוונים.

עיסאווי פריג': תסבירי את זה יותר, שנבין.

עיסאווי פריג': אני לא הבנתי את זה עדיין.

<חוה ראובני: הרעיון של ייבוא אישי הוא לשימוש עצמי, בין אם זה פרטי, וגם אם זה רכב עסקי, כמו: מונית או רכב "אשכול" שדובר פה, עדיין מדברים על זה שהמייבא הוא זה שמשתמש.

<חוה ראובני: ולכן נוספת כאן עוד הערה שהוא לא יכול למכור אותו או להשכיר אותו, למעט חריג אחד שזה הקראוונים, "מעונוע" בעברית.

אורי מקלב: לקראוונים יש רישוי עיסוק, או כל אחד יכול לייבא בייבוא אישי קראוון ולהשכיר אותו?

אורי מקלב: או שיש הסדרה בשוק הזה?

<חוה ראובני: ענף השכרת רכב מוסדר כיום בצו פיקוח.

<חוה ראובני: אנחנו על סף הגשת הצעת חוק לכנסת שמסדירה בפקודת התעבורה את נושא השכרת רכב, ותהיה שם הסדרה של רישוי - - -

אורי מקלב: קראוון שהוא גם רכב, גם עליו חל החוק הזה?

<חוה ראובני: כן.

<חוה ראובני: זו הרגולציה של העסקי.

אורי מקלב: מי שיכול לייבא, זה רק אחד שיש לו רישיון להתעסק עם זה.

אורי מקלב: יש הלימה בין ההסדרה הזאת, שלא כל אחד יכול להשכיר רכב כזה לבין הייבוא האישי שמאפשרים לכל אחד ולהשכיר אותו.

אורי מקלב: החוק הזה, משמעו שכל אחד יכול לייבא רכב כזה ולהשכיר אותו.

<חוה ראובני: לא, חברת השכרה מורשית יכולה להיות יבואן אישי ולהשכיר אותו ללקוחות שלה.

אורי מקלב: אז ממילא איך שלא יהיה הוא לא חל עליו.

אורי מקלב: הייבוא הוא ייבוא מסחרי ולא ייבוא אישי.

<חוה ראובני: לא, לא.

<חוה ראובני: הוא לא ייבוא מסחרי.

<חוה ראובני: חברת השכרה מייבאת את זה כדי שהיא עצמה תשכיר את זה ללקוחות שלה.

<איתי עצמון: לצורך עסקי-עצמי.

אורי מקלב: אז זה לא אדם.

אורי מקלב: זה חברה.

<חוה ראובני: אדם זה חברה בחוק הפרשנות.

אורי מקלב: אבל בעצם רק אחד שמוסדר יכול - - -

<חוה ראובני: זה מכוח דין אחר.

איתן כבל: חבר הכנסת מקלב רוצה לייבא רכב זה, הוא יכול או לא?

<חוה ראובני: כן, כי הוא לא חייב להשכיר אותו.

<חוה ראובני: להשכיר אותו הוא לא יוכל, כי הוא צריך רישיון נוסף להשכרה.

איתן כבל: חבר הכנסת מקלב, חברים יקרים, אתם כנראה לא עוקבים בדיוק אחרי ההתנהלות במובן הזה שנקבעים כללים ברורים שאומרים: אנחנו רוצים לפתוח את השוק לייבוא.

איתן כבל: נקבעו כללים מי יכול מה וכמה.

איתן כבל: אבל בהגדרה הזו, אמרנו, אוקי, אנחנו יורדים גם לרזולוציה הנמוכה ביותר או הגבוהה ביותר שתרצו, זה בוא אישי, גם זה אנחנו רוצים.

איתן כבל: בייבוא האישי, כיוון שאין לו את התשתית הזו, היכולת לעקב אחריו ויש לו את כל ההרשאות שאנחנו מבקשים מגורם מסחרי, שחלים עליו כללים כאלה ואחרים.

איתן כבל: פה הנחת העבודה היא שהוא מייבא בשביל עצמו.

איתן כבל: זה לא להגיד, אוקי, כל שלושה חודשים מחליף רכב, וזה הופך להיות עיסוקו.

איתן כבל: יש כאלה, דרך אגב – קונים, מוכרים, ומרוויחים את הפער.

ישראל כץ: - - -

איתן כבל: בדיוק.

איתן כבל: לכן אין מניעה שאזרח יוכל לייבא את זה לעצמו, אבל שיהיה ברור: כל העניין הוא שזה ייבוא אישי לעצמו, לא ייבוא אישי למאן דהוא.

אורי מקלב: אבל בקראוון הוא כן יכול.

איתן כבל: כן, נכון.

אורי מקלב: על אף שיש הסדרה - - -

ישראל כץ: לעצמו, אבל לא להשכרה.

אורי מקלב: לא, גם להשכרה.

<חוה ראובני: קראוון זה חריג.

אורי מקלב: קראוון זה חריג.

איתן כבל: ברור, ברור.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: בעד – פה אחד.

איתן כבל: תודה, הסעיף אושר.

איתן כבל: סעיף 34, בבקשה.

<איתי עצמון: אני מציע שלפני שנגיע לסעיפים הבאים, אם תוכלי להסביר בקצרה על היחס בין החוק הזה לבין פקודת הייבוא והייצוא שבעצם מכוחה נותנת הרשות המוסמכת לייבוא רישיונות לייבוא רכב.

<חוה ראובני: מאד בקצרה, אני חושבת שאמרתי את זה גם בהתחלה.

<חוה ראובני: פקודת ייבוא וייצוא מסדירה מה אפשר לייבא ומה צריך רישיון ייבוא.

<חוה ראובני: וכלי רכב, ככלל, זקוקים לרישיון ייבוא.

<חוה ראובני: הרשות המוסמכת לייבוא, לפי החוק הזה, נותנת רישיון ייבוא רכב והיא קובעת מי זכאי לייבא רכב ובאיזה תנאים.

<חוה ראובני: סעיף 34 עניינו בכך שהרישיון יישאר ביי אותו אדם שקיבל אותו כי הוא כולל תנאים פרסונליים לזכאות לקבל אותו.

<חוה ראובני: זה לא נכס קנייני סחיר.

<חוה ראובני: ו-34א מדבר על התנאים שבהם אפשר לנטול אותו כיוון שיש את תנאי המינימום שאם הם לא מתקיימים או שהם השתנו, שבלעדיהם אין זכאות לרישיון.

<איתי עצמון: ובנוסף לכך יש הוראות כלליות בפקודת הייבוא והייצוא.

<חוה ראובני: כן, זה לא בא לגרוע מההוראות , למעט איפה שיש כאן שינויים מפורשים.

<חוה ראובני: את 34 קראנו, והוא מדבר על זה שזה רישיון אישי והוא לא ניתן להעברה.

איתן כבל: הערות?

עיסאווי פריג': איתי, עקבת אחרי זה?

עיסאווי פריג': זה בסדר?

<איתי עצמון: אלה הוראות מאוד מקובלות במשטר של רישוי.

איתן כבל: וכך צריך שיהיה.

איתן כבל: סעיף 34 – מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: הסעיף אושר.

<חוה ראובני: אלי זה כבר מחוק.

<איתי עצמון: אבל בנוסח שהובא בפני הוועדה - - -

איתן כבל: למה בעצם?

<איתי עצמון: אין שום רבותא בתוספת הזאת.

<איתי עצמון: היא לא אומרת שום דבר.

<איתי עצמון: ברגע שיש צו פירוק קבוע או זמני, צו כינוס וכולי, אז זו עילה בעצם לביטול.

איתן כבל: ברור, ברור.

<איתי עצמון: פסקה (6) אמורה לחול גם על אדם שמייבא רכב בייבוא אישי?

<איתי עצמון: כלומר יבדקו גם לגביו הרשאות קודמות?

<חוה ראובני: כן, למשל, הרבה מהייבוא תלוי בהצהרות שלו, במידע שהוא מביא, ואם הוא הורשע - - -

<חוה ראובני: זה יורד לתוכן, תוכן העבירות משנה.

אורי מקלב: מי יקבע את זה?

איתן כבל: אבל למה.

איתן כבל: אז עכשיו תתחיל ועדה, וזה, על כל אחד?

איתן כבל: לדעתי, זה מיותר.

אורי מקלב: לא רק שזה מיותר.

אורי מקלב: לא יכול להיות בכלל דבר כזה.

אורי מקלב: אסור שיהיה דבר כזה.

<חוה ראובני: אנחנו מדברים על אדם שיכול להיות שהוא עושה בזה שימוש עסקי, יכול להיות שטיב העבירות שונה ביבואן מסחרי ובייבוא אישי.

איתן כבל: אני לא מבין אתכם, באמת.

איתן כבל: זה כמו צעד תימני.

איתן כבל: עכשיו זה צעד תימני.

<חוה ראובני: אני לא תימניה.

איתן כבל: לא צריך להיות תימני.

איתן כבל: אני תימני ורוקדים יותר טוב ממני.

איתן כבל: הנקודה שאני מנסה לדבר עליה, שאנחנו רוצים מצד אחד לפתוח, אבל מצד שני אנחנו מייצרים סוג של חסימה.

איתן כבל: ממה נפשך?

איתן כבל: כבר אמרנו קודם, עצרנו אותו שהוא לא יכול למכור והוא לא יכול להעביר בשנה הזו, יצרנו לו כבר את כל מעגלי ההדף.

איתן כבל: אם הוא רוצה לגנוב, חוה, כל מה שאנחנו כותבים פה, אני בטוח שכבר עמלים למצוא את הפרצות בתוך התהליך הזה.

איתן כבל: אני מנסה להגיד שהבעיה הגדולה לא מתקיימת בתוך האזרח הבודד, היא אלה שמייבאים את ה-20 ואת ה-30.

איתן כבל: נראה לי שהייבוא אישי לא צריך – זה כמעט כמו שתגיד שכל אזרח יסתובב עם תעודת יושר.

איתן כבל: למה?

איתן כבל: ככה.

איתן כבל: אולי הוא פוטנציאל גנב.

<זאב פרידמן: אדוני היושב-ראש, אני מציע אולי משהו שיפתור את הבעיה לפחות לטווח יותר ארוך.

<זאב פרידמן: אם במקום "רשאית לסרב" - - -

<איתי עצמון: אבל זה סעיף אחר.

איתן כבל: זה סעיח אחר.

איתן כבל: זאב, אתה לא אתנו.

<חוה ראובני: כאן זה ביטול.

<זאב פרידמן: אני אומר, במקום הביטול, - - - שם את האפשרות לסרב.

איתן כבל: לא, אתה לא שם.

<אבנר פלור: השאלה היא אם אנחנו יכולים לצמצם את הנושאים של ייבוא אישי.

<אבנר פלור: זאת אומרת, כן אנחנו נשיר את הסעיף הזה בכללי.

<אבנר פלור: אבל לגבי ייבוא אישי נצמצם את זה.

איתן כבל: תסביר לי מה זה, ככה?

<אבנר פלור: הסעיף הזה מרחיב לגבי כלל סוגי היבואנים לגבי הסעיפים השונים, מה שאומר, בכל זאת צריכים לשמור על רמה מסוימת בייבוא אישי, של אותו מייבא אישי - - -

איתן כבל: אבנר, בשום מקום לא אמרנו משהו שגרע ממה שאתה אומר.

איתן כבל: אני מנסה להוריד מהאזרח.

איתן כבל: זה כמו ביטוח לאומי.

איתן כבל: הבאת לו עוד טופס ועוד טופס ועוד טופס.

איתן כבל: הרי מה העניין?

איתן כבל: "האחד יחטא ועל כל העדה תקצוף"?

איתן כבל: לא צריך להגזים.

איתן כבל: רוב האנשים שייבאו רכב בייבוא אישי, הנחת העבודה שהם עושים את זה כאנשים ישרי-דרך.

איתן כבל: יהיו כאלה שהם נוכלים, יהיו כאלה שהם רמאים גם עם התוספות שלך.

עיסאווי פריג': וגם החקיקה לא תמנע - - -

אורי מקלב: אני מוכן ללכת להצעה מינימלית, שיהיה אפשר לא לאפשר ייבוא אישי לאחד שכבר הורשע בעבירה של ייבוא אישי עצמה.

אורי מקלב: דהיינו, הוא לפני שנה ייבא אישי והורשע בעבירה של ייבוא אישי, עכשיו הוא בא פעם שנייה לפי החוק הזה והוא כבר הורשע לפי העבירה הזאת, אותו לא.

איתן כבל: זה יותר הגיוני.

איתן כבל: אתה מבין למה הוא איש חשוב לנו בוועדה, חבר הכנסת מקלב?

איתן כבל: הערה יפה.

עיסאווי פריג': אז כל עבריין של היבואן המקומי, מותר לו לקנות.

עיסאווי פריג': אבל לייבא אסור.

<איתי עצמון: לא, עבירות לעניין ייבוא אישי.

<איתי עצמון: לא כל עבירה.

איתן כבל: זה משהו אחר לגמרי.

איתן כבל: זה לא דומה אפילו.

<איתי עצמון: לעניין פסקה (6) נוסיף בסייג שלפי לעניין ייבוא לפי סעיף 31, שזה ייבוא אישי או עסקי-עצמי, רק לגבי עבירות על הוראות אותו סעיף, כלומר, סעיף 31, או אולי גם תנאים נוספים.

<איתי עצמון: כל התנאים שנוגעים לייבוא אישי בעצם.

<איתי עצמון: סעיף 31 וגם סעיף 32 לעניין העברת הבעלות.

<חוה ראובני: מה עם פקודת הייבוא והייצוא?

<איתי עצמון: איזה תנאים יש בעניין פקודת הייבוא והייצוא?

<קריאות: - - -

<איתי עצמון: הוראות הדין הנוגעות לייבוא אישי.

איתן כבל: בעוד חמש דקות אנחנו מסיימים את הישיבה הזאת, כי בעוד רבע שעה יש לנו ישיבה נוספת.

<אהוד שניידר: לגבי סעיפים קטנים 1) ו-(3) – כשדנו בסעיף 13 נתנו אפשרות של 21 ימים לתקן.

<אהוד שניידר: נדמה לי שגם במקרה הזה יש מקום לאפשר לתקן.

איתן כבל: לתקן את מה?

איתן כבל: את ההפרה, אוקיי.

<אהוד שניידר: הפר תנאי מהותי מתנאי הרישיון, למשל - - -

איתן כבל: העניין ברור.

<חוה ראובני: לא גמרנו לקרוא את כל הסעיף.

<חוה ראובני: לפני שנעבור ל-(ב), אני מבקשת להוסיף עוד פסקה.

<חוה ראובני: זה לבקשת רשות המסים, משהו שאנחנו חשבנו שהוא כלול בסעיפים הקודמים.

איתן כבל: מה הם רוצים לקלקל כבר?

<קריאה: לא מקלקלים שום דבר.

איתן כבל: רק שאלתי.

איתן כבל: רשות המסים, יכול להיות טוב.

<חוה ראובני: זו תוספת שאנחנו חשבנו שהיא כלולה בסעיפים הקודמים, ובסוף אתמול הם שכנעו אותנו שלא.

איתן כבל: בבקשה.

<חוה ראובני: "הוא הצהיר הצהרות כוזבות במסגרת מסמכי הייבוא שהגיש בעצמו באמצעות אחרים, למשרד התחבורה או למנהל כמשמעותו בפקודת המכס (נוסח חדש) (להלן: מנהל המכס), המתייחסים לרכבים שיובאו על-ידו.

<חוה ראובני: "

איתן כבל: אבל סעיף (2) לא עונה עם המידע הכוזב והמטעה?

<חוה ראובני: זה לא בשלב מתן הרישיון, אלא בהזדמנויות אחרות.

איתן כבל: אוקי, בסדר.

<איתי עצמון: תוכלי לחזור על הפסקה?

<חוה ראובני: "הוא הצהיר הצהרות כוזבות במסגרת מסמכי הייבוא שהגיש בעצמו באמצעות אחרים, לרשות המוסמכת לייבוא או למנהל כמשמעותו בפקודת המכס (נוסח חדש) (להלן: מנהל המכס), המתייחסים לרכבים שיובאו על-ידו.

<חוה ראובני: "

<קריאה: אבל זה בעבר.

<קריאה: זה קבלת רישיון - - - בעבר.

איתן כבל: כן, בוודאי.

איתן כבל: אם אתה בא לקבל.

<איתי עצמון: הצהרות כוזבות לאורך כל תקופה שהיא, כלומר, בעבר.

<עינבל קורקוס: שמי עינבל קורקוס, מהמחלקה המשפטית במכס.

<עינבל קורקוס: אולי נעשה את זה במסגרת אחרת, אבל אנחנו רצינו להכניס גם סעיף כזה לסעיף 13, שמדבר על רישיון יבואן.

<עינבל קורקוס: אנחנו ביקשנו את ההוספה הזו מכיוון שקודם כל לא מכוסה בפסקה (2) מכיוון שזה בשלב שמגיע אחרי מתן הרישיון, זה בשלב שכבר מגישים מסמכים למכס כדי לשחרר את הרכבים.

<עינבל קורקוס: וניסיון העבר שלנו, בעיקר בייבוא האישי וגם קצת בייבוא המקביל, מראה שיש לו מעט הצהרות כוזבות במימדים עצומים, ואנחנו חבים שצריכה להיות איזושהי סנקציה מתאימה שתתמודד גם עם העניין הזה.

איתן כבל: סליחה, ברשותכם.

איתן כבל: אני קצת חושש מהסעיף הזה, לא כי אני רוצה לקדם עבריינות אלא כי זה עלול לייצר יותר מדי הגבלות.

<דורון שורר: אדוני היושב-ראש, אני חושב שההצעה של המכס היא בדיוק הדוגמה של חסם שעשוי לפגוע ביסוד של החוק.

<דורון שורר: זה בעצם נותן למכס סמכות להיות התובע, השופט, וכל זה ללא ראיות וללא שום פסיקה משפטית בקטע הזה.

<דורון שורר: מי שהורשע באיזושהי עבירה - - -

איתן כבל: אוקי, העניין ברור, דורון.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: גברתי מרשות המסים, הנהלת משרד התחבורה - - -

<קריאה: הנהלה זה לא אנחנו.

איתן כבל: מבחינתי, לחוק הזה אתם ההנהלה.

איתן כבל: הם פה יום כן, יום לא.

איתן כבל: מנקודת המבט שלי, אני לא מאשר להעלות את הסעיף הזה עכשיו.

איתן כבל: אני לא אאשר אותו לפני שאתם תשבו ביניכם, תדברו ביניכם, ותגיעו ביניכם להבנות.

איתן כבל: תביאו את זה, אם נשתכנע - - -

ישראל כץ: לא היה בחוק שאושר?

ישראל כץ: - - -

איתן כבל: לאשר, אני מדבר הרבה מעבר.

איתן כבל: אני לא שלם עם הסעיף הזה.

איתן כבל: אם אתם רוצים סעיף שיוכנס, ישבו נציגי הממשלה ויביאו לי נוסח שרואים אותו עין בעין ושידעתם לשים אותו במקום עם הניסוח המדויק.

איתן כבל: לנו אין מושג בעניין הזה, ובאתי בדיוק מהמקום של דורון שורר.

איתן כבל: כי החוק אמור כל הזמן לפתוח.

איתן כבל: וחלקנו מה עושים כל היום?

איתן כבל: מצמצמים ומצמצמים ומצמצמים.

איתן כבל: בסוף אנחנו נמצא את עצמנו באותו מקום שבו אנחנו יצאנו לדרך, ואני לא מקבל את זה.

<איתי עצמון: אני רוצה רק להוסיף למה שאמר יושב-ראש הוועדה.

<איתי עצמון: סעיף 34ב שטרם הגענו אליו, מאפשר לרשות המוסמכת לייבוא לסרב לתת רישיון, בין היתר אם מבקש הרישיון לא קיבל רישיון בשל מסירת מידע כוזב בבקשה לרישיון.

איתן כבל: כן, ומספיק.

איתן כבל: מי שרוצה, שיחקור, ייגש למשטרה, יעשה מה שהוא רוצה.

ישראל כץ: אנחנו מורידים את הדבר הזה.

איתן כבל: אני לא מעלה אותו.

ישראל כץ: מורידים אותו.

ישראל כץ: הוא לא היה קודם - - -

איתן כבל: אדוני השר, אני נתתי לכם את האפשרות בממשלה להגיע להבנות.

איתן כבל: זה לא מבטיח שזה יגיע אלינו ונאשר אותו, אבל אני לא מביא את זה בלי הסכמות ברורות.

<אינגריד הר אבן: אנחנו מדברים פה על ליבת החוק שהיא פתיחת הייבוא לתחרות.

<אינגריד הר אבן: יחד עם זאת, סעיף 39 שמגדיר את העיקרון - - -

איתן כבל: עוד לא הגענו.

<אינגריד הר אבן: לא, שנייה.

<אינגריד הר אבן: זה רלוונטי בדיוק כאן.

איתן כבל: אבל לי זה לא רלוונטי.

איתן כבל: אני מתנצל.

איתן כבל: לא הגעתי ל-39.

<אינגריד הר אבן: אבל - - -

איתן כבל: לא, אבל את כבר ותיקה פה.

איתן כבל: אני מבין את מה שאת אומרת, - - -

<אבנר פלור: יש בסעיף 13 וגם ב-39, שיקולי תחרות.

<אינגריד הר אבן: הוא לא חל - - -

איתן כבל: חברים יקרים, אתם מדברים רק איתי.

איתן כבל: שתי נקודות אני רוצה לומר: אם נגיע ל-39, לכשנגיע, ולא יינתן המענה ההולם, אנחנו נחזור ונעסוק.

איתן כבל: ההתייחסות שלך, ואני ביקשתי גם מהיועץ המשפטי של הוועדה – אם לא יינתן מענה הולם, אנחנו נעסוק ונרחיב בשאלה הזאת.

<איתי עצמון: אני מזכיר גם שסעיף 13א(7), שהוא סעיף כללי שחל על כל סוגי הרישיונות ומאפשר התחשבות בהפרות חוק ההגבלים העסקיים לעניין מתן רישיון, טרם אושר.

איתן כבל: נקודת המוצא שאת מציגה, של לא לבלום, אלא אנחנו איתכם בתהליך הזה.

איתן כבל: אני גם סומך עלייך שתעלי את זה שוב ושוב כפי שאת עושה בהצלחה מרובה, כשצריך וגם כשלא.

<איתי עצמון: האם סעיפים קטנים (ב) ו-(ג) הוקראו?

<חוה ראובני: (ב) ו-(ג) לא הוקראו.

איתן כבל: בבקשה, בואי נסיים את 34.

<איתי עצמון: הסעיף מובא כרגע להצבעה עם התיקון בפסקה (6) שמצמצמת את ההתחשבות בעבירות ובכתבי אישום לעניין ייבוא אישי.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: הצבעתי.

איתן כבל: אני בטוח שהשמיים לא ייפלו.

<אהוד שניידר: - - -

איתן כבל: שניידר, כשנגיע ל-13 חזרה, ועוד לא אישרנו אותו – חבל על הזמן.

<אהוד שניידר: אני לא רוצה לתקן את 13, אני רוצה להגיד שפּה החלטה של רשות צריכה להיות מנומקת, שההחלטה לפי סעיף (ב) צריכה להיות מנומקת.

<אהוד שניידר: מדוע שלא תהיה סימטריה?

איתן כבל: מה הבעיה, חוה?

<חוה ראובני: אני לא הבנתי.

<חוה ראובני: איפה אתה רוצה חובת הנמקה?

<אהוד שניידר: ב-(ב).

אורי מקלב: אז לאחר שימוע יש הנמקה.

אורי מקלב: זה טבעי.

<חוה ראובני: אין לי בעיה בהחלטה המנומקת.

<אהוד שניידר: - - -

איתן כבל: אין בעיה, עזוב.

איתן כבל: חברים, אני לא מניח שהוא - - -

אורי מקלב: יש להם אפשרות להתלות את הרישיון.

אורי מקלב: כמה זמן הם יכולים להתלות?

אורי מקלב: גם לא כתבנו.

אורי מקלב: - - - להתלות את הרישיון במקרים של בטיחות שלום הציבור.

אורי מקלב: לא כתבת כמה זמן להתלות.

אורי מקלב: אנחנו לא נכנסים לדברים - - -

איתן כבל: חברים, אני חושב שהסעיף הזה בהיר, נהיר - - -

<איתי עצמון: "החלטה מנומקת" נוסיף?

איתן כבל: אוקי, נוסיף "החלטה מנומקת".

איתן כבל: הסעיף אושר.

איתן כבל: בבקשה, 34ב.

<חוה ראובני: הסעיף הזה מדבר על מבקש שיש לו איזשהו עבר מוכר לנו באותו תחום.

<חוה ראובני: אני מבקשת גם אולי להרחיב במעט את הסעיף, שזה לא רק יהיה המבקש, כי אנחנו נמצאים בעולם של תאגידים.

<חוה ראובני: אז יקים חברת בת שבאותה מאה אחוז שליטה - - -

איתן כבל: הוא יקבל בחברת בת בונוס.

<חוה ראובני: ואז אי-אפשר יהיה לסרב.

<חוה ראובני: השאלה היא אם לא צריך להגיד: במבקש הרישיון, בקרובו או בבעל עניין בו, ואם זה יחיד, אז זה אשתו.

<איתי עצמון: מה זה, בעל עניין?

<חוה ראובני: יש הגדרה של "בעל עניין".

איתן כבל: היא מבקשת לומר שיש לו יותר מדי דרכי מילוט בתהליך, כמו אלה שהם בעלי הבית ושום דבר לא רשום על שמם.

<זאב פרידמן: במקום לשקר הוא יגיד - - - אשתו.

<חוה ראובני: - - - אשתו או אח שלו יגיש את הבקשה.

ישראל כץ: נו ואח שלו אמור?

ישראל כץ: - - -

<איתי עצמון: אבל אני צריך להבין מהי בדיוק ההרחבה.

איתן כבל: חוה, אנחנו רוצים שתבהירי לנו מהו מעגל ההדף.

ישראל כץ: סליחה, למה אתם מרחיבים דברים שכבר הוחלטו כאן בעבר?

ישראל כץ: אם כי עכשיו יש דיון נוסף.

ישראל כץ: מאיפה כל ההחמרות והדברים?

ישראל כץ: הרי אתם כאן הבאתם, וזה אושר בזמנו.

ישראל כץ: נכון, היו בחירות, בדיון חדש.

ישראל כץ: למה עוד פעם כל החפירות האלה?

ישראל כץ: ומה זה האמירה: עם אחיו?

ישראל כץ: מה, אחיו נושא בחטא אחיו?

ישראל כץ: את אומרת שיחיד מבקש, אז אם גם תאגיד יכול לבקש, תגידי: או בעלים של תאגיד שקרו איתו דברים כאלה וכאלה.

ישראל כץ: לא אשתו, ולא קרובו, ולא אחיו.

ישראל כץ: זה לא קשור בכלל לדבר.

<חוה ראובני: החשש הוא שהם יהיו כסות שלו.

ישראל כץ: סליחה, עם כל החשש, יש כאן זכויות לאנשים במדינה הזאת.

ישראל כץ: רוצה להרחיב את זה לבעלים של תאגיד, את יכולה לומר.

ישראל כץ: מאיפה הם מביאים את זה?

איתן כבל: חוה, אנחנו לא יכולים כל השנה "בדיקת חמץ", מסתובבים עם נר ובודקים בציציות של כל אחד ואחד.

איתן כבל: הנחת העבודה שלי היא שאם מישהו - - -

ישראל כץ: אבנר, מאיפה הדבר הזה?

<אבנר פלור: זה משהו רק של הנוסח עכשיו - - -

ישראל כץ: מאיפה?

ישראל כץ: - - - מה פתאום דברים חדשים שלא היו?

ישראל כץ: מאיפה ההחמרות?

ישראל כץ: מה קרה מאז שהבאתם חוק שעמדתם מאחוריו?

ישראל כץ: מה קרה פתאום?

<חוה ראובני: כפי שקרה בדברים אחרים.

<חוה ראובני: כל קריאה - - -

איתן כבל: הם תוך כדי תנועה, עוקצים אותם כל פעם.

ישראל כץ: כן, אבל עם כל הכבוד, אי אפשר לאלתר דבר שיהווה מכשול מיותר ולא צודק.

<חוה ראובני: השר קובע - - -

איתן כבל: חוה, זה לא השר קובע.

איתן כבל: אנחנו קובעים.

<חוה ראובני: השר קובע מהות.

איתן כבל: השר קובע מה הוא נותן לך.

איתן כבל: אנחנו קובעים מה יהיה פה.

איתן כבל: אני רוצה להבהיר את הדבר הבא, ברשותכם.

איתן כבל: אני מסכים לחלוטין עם הדברים שהשר אומר, בלי קשר אם זה היה או לא היה, אני מדבר על העיקרון.

איתן כבל: אני לא רוצה עקרונות שמייצרים גלי הדף – הרי ברור לנו שכל הזמן מנסים למכור - - - אם האח, בסוף יסתבר שהוא שותף לפשע והוא נושא בכסות של אחיו, אז יש כאן הצהרת שקר.

איתן כבל: הנחת העבודה שלי מתקיימת בחקיקה כל השנים שאני פה, שהרוב המכריע אלה אנשים ישרי דרך.

איתן כבל: והגנבים, והרמאים והתחמנים, זה השוליים של השוליים, ואי אפשר בגללם להרוג את כל השאר.

איתן כבל: אתה מכיר את זה, זאב, מהחקיקות האחרות שכל הזמן מהלכים עלינו אימים שאם, ואם, ואם, כולם גנבים.

איתן כבל: לא יודע איך בנינו מדינה פה.

איתן כבל: באמת אנחנו כל היום גנבים, רמאים - - -

<אבנר פלור: בסדר.

איתן כבל: חזרתם בכם?

<אבנר פלור: כן, חזרנו.

<חוה ראובני: כן, את המדיניות של הממשלה השר מחליט.

<חוה ראובני: לא אנחנו.

<זאב פרידמן: אם אנחנו לוקחים את התפיסה הזאת, אז באופן עקרוני, כשמדברים על ייבוא אישי, למשל, זה משפחה שיש שם חמישה ילדים מעל גיל 18, פירושו, מביאים חמישה רכבים.

איתן כבל: כן, בסדר.

<זאב פרידמן: רק שנדע את זה.

<קריאות: - - -

איתן כבל: סליחה, שאף אחד פה לא יפריע לי.

איתן כבל: חוה, יש משהו לא ברור?

<חוה ראובני: ברור לי.

איתן כבל: את מבקשת ממנו הסבר מה אני אומר?

<חוה ראובני: ברור לחלוטין.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני רוצה להבהיר את עמדתי בעניין הזה.

איתן כבל: ייבוא אישי הוא – גם אם יש עשרה והיתה להם זכות גדולה.

איתן כבל: הרי מה העניין?

איתן כבל: אנחנו רוצים לגרום לאנשים לייבא רכב במחיר זול.

איתן כבל: זה כמו שתגיד לי, מה, למה יש לו שני רכבים בבית?

איתן כבל: אם הוא יכול והוא יכול להביא את זה, תפדל.

איתן כבל: אם הוא נוכל, יש מסלולי נוכלות.

איתן כבל: אם הוא נוכל בשלב כזה או אחר, נתפוס אותו במקום שאתה תופס אותו.

איתן כבל: אתה לא יכול לדבר על פתיחת שוק, וכל הזמן לשים מכשולים וחסמים.

איתן כבל: אם יש עשרה בבית, והעשרה יכולים לייבא, כל אחד לשימושו שלו, בהתאם לתקנות והכללים שקבענו ונקבע פה, מבחינתי אין בעיה.

איתן כבל: מי בעד 34ב כניסוחו, כפי שהוקרא, בלי התוספת שנתבקשה?

איתן כבל: בעד – פה אחד.

איתן כבל: תודה רבה, הסעיף אושר.

איתן כבל: הישיבה נעולה.

איתן כבל: תודה רבה לכם.