ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 133, 2015-12-29 11:12

אלי אלאלוף: בוקר טוב.

אלי אלאלוף: אני מתנצל על האיחור.

אלי אלאלוף: היום ה-29 בדצמבר 2015, י"ז בטבת התשע"ו והשעה 11:12.

אלי אלאלוף: אני פותח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אלי אלאלוף: אנחנו ממשיכים לדאוג לרווחת העובדים ועובדים שנהנים מעבודתם, גם נהנים מהחופשות ובוודאי שזה משפיע לטובה גם על התעשייה ועל כל השירות שמקבלים המעסיקים למיניהם כולל המעסיקים שמעסיקים עובד שעוזר להם בחיי היום יום וכוונתי לאוכלוסיות עם צרכים מיוחדים.

אלי אלאלוף: אני חושב שהצעת החוק הזאת היא ביטוי לרצון גם לשפר את תנאי העובדים ולאפשר להם לקבל קצת יותר זמן איכות לעצמם ולמשפחתם וגם לייעל את התרומה שלהם למעסיקים.

אלי אלאלוף: עובד ששמח בחלקו, שמח במה שעושה, הוא עושה יותר גם לטובת המעסיק.

אלי אלאלוף: מצב הרוח שלו הוא חלק אינטגרלי מהיכולת שלו לתרום ולעשות.

אלי אלאלוף: זה נכון שזה גם עולה כסף למשק, ואמרה לי את זה התאחדות התעשיינים, אבל אני חייב להגיד לכם שזה נלקח בחשבון ואני בטוח שזה יבוא לידי ביטוי בדיון שאנחנו מקיימים.

אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שידידתי חברת הכנסת רחל עזריה עשתה עבודה רבה גם עם ההסתדרות, גם עם התאחדות התעשיינים כגוף המעסיק וגם עם הממשלה כגוף המעסיק, ולדעתי הצעת החוק שלנו מאוזנת.

אלי אלאלוף: אני מרשה לעצמי לומר את זה לפני הדיון כי אתם יכולים לתאר לעצמכם שאני מחויב בהכנה לפני שאני בא לנהל דיון כזה.

אלי אלאלוף: אם תרשו לי, אני אתן את רשות הדיבור לחברת הכנסת רחל עזריה ואחר כך ניכנס לדיון.

אלי אלאלוף: הדיון פתוח לכולם ויש תמיכה של כל סיעות הבית.

אלי אלאלוף: זה לא חוק שאמור לגרום למהומות ומתח בין הסיעות השונות בכנסת.

רחל עזריה: תודה רבה.

רחל עזריה: אני אציג בקצרה את עקרונות החוק ואעבור לומר הרבה תודות כי באמת נעשתה כאן מאחורי הקלעים הרבה מאוד עבודה של הרבה מאוד אנשים כדי לגרום לחוק הזה להצליח.

רחל עזריה: החוק נולד מניסיון להבין את הפער בין מספר ימי החופשה של הדורות הקודמים לבין מספר ימי החופשה שלנו.

רחל עזריה: הבנו שיש שינוי שקרה בשוק העבודה כאשר אנשים מחליפים מקומות עבודה כל שלוש-ארבע שנים ולכן הם לא מצליחים לקבל יותר ממינימום ימי החופשה של עשרה ימים כי רק מהשנה החמישית מספר ימי החופשה עולה.

רחל עזריה: מה שמדהים זה שמהשנה החמישית מספר ימי החופשה גדל בצורה מאוד מואצת.

רחל עזריה: זאת אומרת, בשנה החמישית 12 ימים, בשנה השישית 14 ימים, בשנה השביעית כבר 15 ימים שזה אומר שלושה שבועות.

רחל עזריה: הדבר השני שבדקנו הוא מה קורה בכל העולם.

רחל עזריה: מסתבר שב-OECD כבר מזמן נעשה שינוי וכבר בתחילת שנות ה-80, אחרי שנכנסה האמנה לתוקף, כמעט כל המדינות העלו את מספר המינימום של ימי החופשה ל-15 ימי חופשה.

רחל עזריה: לכן ההצעה הראשונית כללה הגדלה ל-15 ימי חופשה כדי בעצם להתאזן עם מדינות ה-OECD וגם להתאזן עם זה שזה פחות מהממוצע שהיה לדור הקודם במספר ימי החופשה לאורך שנות העבודה.

רחל עזריה: אמרנו שנדבר על 15 ימים ושתהיה הגדלה בהמשך.

רחל עזריה: הייתה התנגדות מאוד עזה מטעם המעסיקים וישבנו אתם לדיונים ארוכים.

רחל עזריה: ככל שדיברנו, הבנו שגם אם נכון להעלות ל-15 ימים, זה לא שינוי שאפשר לעשות בבת אחת וגם מאחר וזה נושא שלא נדון משנות ה-50, לא באים ומשנים לגמרי את השוק מהקצה אל הקצה.

רחל עזריה: לכן לאחר דיונים ארוכים בדקנו - גם משרד ראש הממשלה עזר לנו וגם במשרד האוצר – מה השינוי שמצד אחד ישפיע על העובדים ומצד שני לא יאתגר את המעסיקים יותר ממה שאפשר.

רחל עזריה: לכן הגענו ל-12 ימים שזה שינוי שבאמת מחזיק את שתי המורכבויות האלה.

רחל עזריה: אחרי שהגענו להסכמה הזאת, נעשה הסכם בין ההסתדרות לבין המעסיקים בהובלה או בשותפות עם שר הכלכלה דאז ואנחנו עכשיו מגיעים כשיש הסכמות.

רחל עזריה: הסכמות כאלה לא יכולות להיעשות בלי המון עבודה מאחורי הקלעים ואני רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת ולהודות.

רחל עזריה: החוק מגיע לכאן ואנחנו יושבים ומדברים עליו, אבל העבודה נעשתה.

רחל עזריה: אני רוצה קודם כל להודות ליושב ראש הוועדה שקידם בזריזות את הדיון והחוק הזה עובר הליך מהיר.

אלי אלאלוף: לא מדברים כאן על לחצים.

רחל עזריה: אני רוצה להודות למנהלת הוועדה על הקידום המהיר.

רחל עזריה: לעורכת הדין ענת מימון על העבודה מאחורי הקלעים.

רחל עזריה: נעשו כאן אין ספור דיונים.

רחל עזריה: לאורי שיינין ממשרד האוצר.

רחל עזריה: משרד האוצר היה זה שבא עם הרעיון של 12 ימים מה שאפשר לנו את פריצת הדרך המשמעותית.

רחל עזריה: לעורכת הדין איה דביר ממחלקת ייעוץ וחקיקה במשרד המשפטים.

רחל עזריה: גם משרד התיירות הסיר את ההתנגדות שלו.

רחל עזריה: לעורך דין אור רוזנמן ממשרד הכלכלה וכמובן לשרגא ברוש, אבי ניסנקורן, לשר האוצר ולשר הכלכלה.

רחל עזריה: חשוב לי לומר את הדברים האלה כי ברור לי שמדובר בתהליך שמשותף לאנשים רבים ובכלל בשוק העבודה אנחנו צריכים למצוא שתהיה הרבה יותר שותפות ופחות התנגדות בין הגורמים.

רחל עזריה: אם נצליח לעשות את זה, באמת נעשה שינוי משמעותי כי רוב חוקי העבודה במדינת ישראל נחקקו בשנות ה-50 כאשר השוק התנהג בצורה אחרת לגמרי.

רחל עזריה: אני חושבת שאנחנו צריכים למצוא את הדרך המשמעותית ביותר כדי להתאים את חוקי העבודה למציאות שקיימת היום.

<קריאה: בהצעת החוק צריך לומר התשע"ו-2016.

רחל עזריה: אני מניחה שיושב ראש הוועדה יתייחס לזה.

אלי אלאלוף: נתקן.

רחל עזריה: מילה אחרונה.

רחל עזריה: בעיני יש כאן

רחל עזריה: המשך של אותו מהלך שעשה שר האוצר בשבוע שעבר, מהלך שמנסה לצמצם את הפערים בין העובדים החזקים לעובדים החלשים במשק.

רחל עזריה: כמו שנעשה בהסכם עם ההסתדרות, כך גם כאן.

רחל עזריה: אנחנו בעצם מגדילים את מספר ימי החופשה ומצמצמים את הפער מול העובדים המאוגדים והחזקים.

רחל עזריה: תודה.

אלי אלאלוף: תרשו לי לומר משפט נוסף.

אלי אלאלוף: נושא החופשות בעבודה, נראה לי אפילו טבעי לומר שזה יהודי.

אלי אלאלוף: זה התחיל בתקופתו של השלטון הצרפתי כאשר בראש המערכת עמד יהודי בשם ליאון בלום.

אלי אלאלוף: אחר כך הוא נעצר על ידי הנאצים.

אלי אלאלוף: המושג של חופש של אדם, אדם שחייב חופש, כמו גם הבהמה שמשרתת אותו, זה מושג שבא מהמקורות היהודים.

רחל עזריה: שבת.

רחל עזריה: היינו הראשונים.

אלי אלאלוף: גם השבת וגם להתחשב בכל אחד ואחד שמשרת אותנו.

אלי אלאלוף: זאת אומרת, אני שמח שאנחנו ממשיכים חוק של אדם שלא ראה את עצמו כיהודי ואחרים יזכרו לו שהיהדות שלו באה מאנטישמיות של אחרים.

אלי אלאלוף: הוא הלך על מושג אוניברסלי אבל אוניברסליות שבאה מיהדותו.

אלי אלאלוף: נבין שזה מהלך מאוד יפה ואני גאה לכבד את זכרו היום בכנסת ישראל.

טלי פלוסקוב: בוודאי שאני רוצה לברך את רחל.

טלי פלוסקוב: אני יודעת שנושא הזה בער בך עוד לפני הבחירות, במערכת הבחירות, וזה אחד הדברים שאנחנו כמפלגת כולנו לקחנו על עצמנו לקדם.

טלי פלוסקוב: אני יודעת שזה רגע מרגש כי אין יותר גדול מסיפוק של חבר כנסת כשהוא בא עם משהו והוא מצליח להשיג אותו.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לומר שברור לכולם שאדם שאנחנו מוסיפים לו את אותם יומיים, ובעצם מה הם אותם יומיים?

טלי פלוסקוב: אני יושבת ראש שדולת התיירות ואני שמעתי מתיירנים הרבה טענות לגבי החוק הזה ואנחנו יודעים על מה אנחנו מדברים.

טלי פלוסקוב: אני אמרתי להם שהם לא מבינים, הם נותנים לבן אדם עוד יומיים והבן אדם הזה יחזיר להם פי כמה וכמה.

טלי פלוסקוב: אנחנו מראים כאן דאגה לאזרח, לבן אדם שעובד ואין יותר גרוע משחיקה.

טלי פלוסקוב: לכן מתן היומיים האלה, זה גם מסר לעובדים מצד אחד ומהצד השני דאגה שלנו לאנשים שלא יושבים בבית ומקבלים רק הבטחת הכנסה או קצבאות מביטוח לאומי אלא נותנים מעצמם לטובת המדינה ובעיני זה מסר מאוד מאוד חשוב.

טלי פלוסקוב: כמי שחתומה על הצעת החוק, אני מצטרפת לכל התודות.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לומר תודה ליושב ראש.

אלי אלאלוף: אני לא חתום על החום כדי שלא יהיה ניגוד אינטרסים.

טלי פלוסקוב: סיבה טובה אבל אני בטוחה שאתה לגמרי מסכים עם החוק.

טלי פלוסקוב: מה שחשוב כאן זה שאנחנו נקדם אותו מהר כי אנחנו מדברים על זה והאזרחים ממתינים ושואלים מתי החוק ייכנס לתוקף.

טלי פלוסקוב: אני חושבת שעד שנגיע ליום בו נגיד שהחוק הזה נכנס לספר החוקים של מדינת ישראל, בואו נדאג שהתקופה הזאת תהיה כמה שיותר קצרה כדי שבאמת נעביר את החוק הזה במהירות האפשרית.

אלי אלאלוף: נציגי המשרדים רוצים להתבטא?

<קריאה: גם נציגי העמותות יכולים להגיב?

אלי אלאלוף: בוודאי אבל בדיון שמשתדלים לעשות אותו מסודר.

אלי אלאלוף: בוודאי תקבלו את רשות הדיבור.

<אור רוזנמן: משרד הכלכלה והתעשייה.

<אור רוזנמן: הממשלה תומכת בהצעת החוק כפי שכבר הודיעה בעבר.

<אור רוזנמן: אנחנו ביקשנו, והמציעה נעתרה לבקשה הזאת, להצמיד את נוסח החוק להסכם הקיבוצי שנחתם בין המעסיקים לעובדים בהסתדרות ב-29 לאוקטובר 2015.

<אור רוזנמן: ההצעה שמונחת לפנינו הוצמדה גם לעניין המועדים, גם לעניין הגידול, וצריך לומר שמבחינת המועדים יש כאן שאלה של שבוע עבודה של חמישה ימים ושל שישה ימים אבל בשורה התחתונה אנחנו בעצם מוסיפים יומיים לחוק בשנים אחת עד ארבע.

<אור רוזנמן: מכיוון שההצעה הותאמה להסכם הקיבוצי, במקביל צריך לומר ששר הכלכלה כבר הודיע על כוונתו להוציא צו הרחבה להסכם הקיבוצי והוא מתכוון גם להמשיך בצו ההרחבה במקביל להליך החקיקה.

אלי אלאלוף: ההחלטה היא יום כל שנה בשנתיים הקרובות?

<אור רוזנמן: כפי שמופיע בנוסח לפנינו וכפי שמופיע גם בהסכם הקיבוצי שנחתם, החל מה-1 ביולי 2016 יתווסף יום אחד וב-1 בינואר 2017 יתווסף יום נוסף.

אלי אלאלוף: כשיבוא נציג האוצר נשאל אותו בכמה הוא מעריך את עלות החוק הזה.

<שמחה בניטה: אני מפורום ארגוני הנכים ועמותת מזור.

<שמחה בניטה: כעובדת מדינה לשעבר אני מכבדת את הרעיון אבל אני כרגע לא בכובע של עובדת מדינה אלא של מעסיקה עובדים זרים.

אלי אלאלוף: תרשי לי לתקן.

אלי אלאלוף: מעסיקה לשירות עצמי, זאת לא העסקה.

<שמחה בניטה: בלית ברירה אני מעסיקה את העובדים.

<שמחה בניטה: אני מעסיקה אצלי בבית שלושה עובדים זרים כך שאת מבינה שהמגבלה היא לא כמו שאני נראית נחמדה.

<שמחה בניטה: אלה שלושה עובדים שאני אצטרך לתת לכל אחד עוד יומיים, ואז תגידי לי את מהיכן נביא את זה.

<שמחה בניטה: תחשבי על הנכים – ולי עוד יש פנסיה - באיזה טוטל לוסט אנחנו.

<שמחה בניטה: תחשבי מה עם נכים שלא משתכרים, שאין להם פנסיה ואין להם עבר בתעסוקה והם חיים רק מביטוח לאומי.

<שמחה בניטה: שלושת

<שמחה בניטה: כם מאותה מפלגה ושר האוצר הוא ממפלגתכם.

אלי אלאלוף: אבל הצטרף אלינו מישהו שהוא לא מהמפלגה שלנו, חבר הכנסת דב חנין.

<שמחה בניטה: הוא עשוי להציל אותנו כי הוא תמיד חושב על הצד שלנו.

<שמחה בניטה: איך אתם מציעים הצעת חוק בלי לתת את הדעת על כך שיש אוכלוסייה שאילצו אותה להיות מעסיקה, שזה בכלל משהו לא נורמלי?

<שמחה בניטה: מדובר באוכלוסייה של נכים וקשישים, אנשים עם אלצהיימר ועוד מחלות מזעזעות שהופכים להיות מעסיקים במדינה.

<שמחה בניטה: אין מישהו שיטפל בהם כאשר העובדים שלהם יקבלו יותר חופש כי אין מחליפים.

<שמחה בניטה: אתם צריכים לשמוע מה עושה לנו משרד הפנים עת אתה לוקח עובד לא חוקי כמחליף.

<שמחה בניטה: מי שפנוי להחליף את העובד שלי זה עובד שהחולה שלו נפטר או שהוא לא חוקי כאן.

<שמחה בניטה: רק עובדים כאלה יכולים להיות מחליפים בימי החופשה.

<שמחה בניטה: משרד הפנים נכנס לבתים, שולף את העובדים ומשאיר את החולים לבד.

<שמחה בניטה: האם אתם לא מסוגלים להציע הצעות חוק – שהן יפות מאוד בספר החוקים – ולחשוב שלאנשים כמונו יש את הקושי האנושי, הפיזי והכלכלי ואתם לא מסוגלים לחשוב שלפני שאתם מחוקקים חוקים שיש כאן אוכלוסייה שעשויה להיפגע?

<שמחה בניטה: גם כך האוכלוסייה הזאת נפגעת, גם כך בצו ההרחבה אנחנו צריכים לשלם פנסיה וכאשר עובד מדינה בארץ מקבל בגיל 67 את הפנסיה, אצלי עובד יכול לעזוב והוא צריך לקבל פנסיה.

<שמחה בניטה: יש כאן כל כך הרבה עיוותים כלפי אוכלוסייה כל כך גדולה וכל כך חלשה.

<שמחה בניטה: אני חלילה לא אומרת שלא מגיע לעובדים, מגיע להם פרס אומות העולם כי הם מטפלים בזבל שבזבל של החברה שלנו, כי אף ישראלי לא מוכן לטפל בה ולא מוכן לעשות את העבודה השחורה.

<שמחה בניטה: מגיע להם הכול אבל מישהו כאן צריך לתת את הדעת על כך שהמדינה צריכה לתת את המענה לכל חוק שהיא מחוקקת.

<שמחה בניטה: אני חלילה לא רוצה לפגוע בעובדי מדינה, אבל אני באה לכאן בכובע של אנשים שאין להם, שהם חיים מקצבאות ביטוח לאומי וביטוח לאומי לא מממן את השכר, קל וחומר לא את הפנסיה, לא את החופשה השנתית ולא את דמי ההבראה והביטוח.

<שמחה בניטה: לפני שבועיים-שלושה עת היינו כאן בדיון דיברו על לתת להם שמונים אלף פיצוי מחלה אבל הם לא משלמים והם לא משתתפים אתנו בביטוח בריאות.

<שמחה בניטה: הנכים צריכים לשלם באופן מלא, 2,400 שקלים לשנה, ואם תיקח שקל מעובד, מחר הוא לא יהיה בעבודה.

<שמחה בניטה: זה אמור גם לגבי הביטוח הלאומי.

<שמחה בניטה: מהעובד לא מורידים ממשכורתו ולו שקל אחד כי אם תוריד לו שקל, אני אומרת לך שהעובד לא יהיה בבית ואתה בדילמה מה לעשות אם מחר הוא ילך כי אז אני אשאר בלי מטפל.

<שמחה בניטה: אני ממש מבקשת ממך, ואני כתבתי לך, שלפני שאתם מחוקקים חוקים שבאמת יכולים להיות מוצדקים וטובים, תחשבו על אותה אוכלוסייה שהמדינה הפכה אותה בעל כורחה למעסיקה.

<שמחה בניטה: קחו את העניין הזה של להעסיק את העובדים הזרים לקופת האוצר ושהמדינה תעסיק אותם.

<שמחה בניטה: למה אני צריכה לדאוג אם יהיה לי את הכסף לתת להם כל חודש?

<שמחה בניטה: למה אני צריכה לא לישון בלילה אם אין לי כסף לתת להם להבראה?

<שמחה בניטה: אם העובדת נוסעת לחופש, אני אתן לה את המשכורת שלה.

<שמחה בניטה: תקשיב לי מר אלאלוף.

<שמחה בניטה: אני ממש מתחננת.

<שמחה בניטה: אני ראיתי את דוח העוני.

<שמחה בניטה: אני מוכנה לקחת אתכם לבתים של נכים שמעסיקים עובדים ואם אתה לא נופל מהרגליים - אתה בא לאלה, היא שבר לי - לא קוראים לי שמחה.

<שמחה בניטה: אתה פשוט צריך לעשות סיור בבתים ולראות באיזה תת תנאים מחזיקים עובדים אצל נכים עם פיגור עמוק, נכים עם סכיזופרניה, משפחות הרוסות שמקבצות נדבות כדי להעסיק את העובד.

<שמחה בניטה: אתה יכול לבוא ביום שישי ולראות זוגות נכים מקבצים נדבות כדי שיהיה להם לתת את דמי כיס, את מאה השקלים.

<שמחה בניטה: הם עומדים בשוק מחנה יהודה ומקבצים נדבות.

<שמחה בניטה: אני אומרת לכם, תחשבו על זה.

<שמחה בניטה: יש לי נכה שנפטר בקיץ האחרון כי הוא ישב בשמש באוגוסט בשיא החום וקיבץ נדבות.

<שמחה בניטה: הגיע הביתה ומת כי הוא התייבש.

<שמחה בניטה: הוא רק חשב על הכסף ומה הוא יעשה.

<שמחה בניטה: אתם פשוט לא מודעים למה שקורה בשוק.

<שמחה בניטה: אני ממש מתחננת אליכם שלפני שאתם מוציאים חוק כזה, תפרידו את הנושא של עובדים זרים או אם אתם רוצים לתת צו הרחבה, תחשבו מי ייתן את הכסף הזה לנכים.

<שמחה בניטה: תודה רבה לך אדוני.

<שמחה בניטה: דרך אגב, אתם כתבתם י"ד בתמוז התשע"ה ואנחנו כבר בתשע"ו.

אלי אלאלוף: תודה רבה על התיקון.

אלי אלאלוף: גברת בניטה, אני חייב הערה.

אלי אלאלוף: את לא צריכה להתחנן.

אלי אלאלוף: את בזכות ואנחנו בחובה כלפיך וכלפי האוכלוסייה ואנחנו נעשה הכול כדי לתקן.

אלי אלאלוף: אני יודע שחברת הכנסת עזריה ביקשה ממרכז המידע והמחקר עבודה בעניין זה מפני שבאמת קיבלנו השנה או נקבל חוק – אם אני לא טועה זה החוק השלישי – שפוגע בכם.

אלי אלאלוף: הסבתם את תשומת לבנו לגבי ההשלכות על אוכלוסיות כמוכם.

אלי אלאלוף: אנחנו נעשה את הבדיקה הזאת ואחר כך נקיים דיון כדי למצוא את הדרך לפצות את האוכלוסיות שמעסיקות באופן ישיר כוח אדם, למרות שגם אני מסכים שאלה לא מועסקים על ידכם כי לא אוכלוסייה חלשה מטילים עוד משימות בירוקרטיות ופיננסיות כבדות.

אלי אלאלוף: אנחנו נעשה את הבדיקה ונחזור.

אלי אלאלוף: אולי רחל כבר יודעת מתי העבודה הזאת תסתיים, ואם לא, גם אני אכנס לתמונה ואנחנו נעשה את הבדיקה הנדרשת כדי לבוא די מהר לחיפוש דרכים לתקן את העיוותים שלא התכוונו חס וחלילה לגרום לכך שיפגעו בכם.

אלי אלאלוף: תודה על ההערה ובבקשה, אף פעם אל תתחנני בפנינו כי זאת חובתנו.

רחל עזריה: אני רק אגיד שהמסמך שביקשנו לראות מה קורה במקומות אחרים בעולם, העניין הזה שאתם מוגדרים כמעסיקים, הרי זה בעצם האתגר.

רחל עזריה: אתם רוצים את טובת העובדים שלכם אבל לא יכול להיות שאתם אלה שמוגדרים מעסיקים.

רחל עזריה: אנחנו מנסים לראות איך עושים את זה במקומות אחרים ויכול להיות שנוכל להציע איזשהו פתרון כך שלא כל פעם תצטרכו לבוא – כאשר משהו משתנה – ונאמר על ידכם כבר כמה פעמים שאתם שמחים על כך שאנחנו דואגים לזכויות העובדים, אבל לא יכול להיות שאתם מוגדרים כמעסיקים כשזה על חשבון קצבת ביטוח לאומי.

רחל עזריה: אנחנו עושים את הבדיקה הזאת במקביל כי הבנו שיש כאן בעיה וצריך לראות איך פותרים אותה.

רחל עזריה: תודה על שהצפתם את הנושא הזה.

טלי פלוסקוב: שמחה, תודה.

טלי פלוסקוב: טוב שאת כאן.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת דב חנין.

דב חנין: תודה אדוני היושב ראש.

דב חנין: אני רוצה לומר אמירה עקרונית ואמירה מעשית לגבי השלב של הדיון בו אנחנו נמצאים.

דב חנין: בדיון הראשון, אדוני היושב ראש, אני התייחסתי לחשיבותו של החוק הזה.

דב חנין: אני חושב שהחוק הזה הוא מאוד חשוב והוא מתאים את עולם זכויות העובד למציאות של תנאי העבודה במאה ה-21.

דב חנין: אם לא נבצע את ההתאמה הזאת, אנחנו נימצא במצב בו יש לנו חוקים שהם טובים ברמה הרעיונית אבל הם לא מתאימים למציאות.

דב חנין: כאשר עובדים כל הזמן מחליפים מקומות עבודה, אנחנו נחמיץ את המטרה החברתית המאוד ראויה של יכולת של עובד להגדיל את זכויותיו, בין היתר את זכויות החופשה שלו ככל שעובר הזמן.

דב חנין: לכן החוק הזה ברמה העקרונית מאוד מאוד חשוב ואני מברך על הדיון ואני מקווה שאנחנו נתקדם בו.

דב חנין: בהמשך לדבריה של גברת בניטה, אני חייב לומר לכם ברמה לגמרי אישית שאני פשוט מרגיש בושה.

דב חנין: באמת מרגיש בושה כחבר כנסת שאת כנציגת ציבור צריכה לבוא אלינו עם הבעיה הזאת והבעיה הזאת היא רק דוגמה.

דב חנין: הרי היום אנחנו מדברים על חופשות אבל יש את ההפרשות לפנסיה, קודם העלינו את שכר המינימום ובעוונותיי אני הייתי בין הנלחמים המרכזיים להעלאת שכר המינימום בכנסת ואני שמח על המאבק הזה, אבל אני מתבייש על זה שהנכים שעכשיו צריכים לשלם את שכר המינימום לעובדים שלהם לא התעדכנו בשום דבר והם צריכים לשלם מכסף שאין להם לעובדים שמקבלים עכשיו את שכר המינימום.

דב חנין: זאת מציאות בלתי אפשרית.

דב חנין: אדוני היושב ראש, כאן יש אתגר עצום על כתפי הוועדה ואני חושב שהדברים שאמרה בחצי משפט חברת הכנסת עזריה, הם המפתח לפתרון.

דב חנין: אנחנו צריכים לייצר כאן שינוי מערכתי.

דב חנין: אנחנו נמשיך להתקדם בהגנת זכויות עובדים ומדי פעם יהיו שינויים לטובה, אני מקווה, בהגנת זכויות עובדים כי זה חשוב, זה חיוני וזה דרוש, אבל לא יתכן שהאנשים הכי מוחלשים בחברה יהיו הקורבנות הראשונים של המהלכים האלה.

דב חנין: לכן צריך כאן לייצר שינוי מערכתי שיגדיר את הדברים אחרת.

דב חנין: גם לי יש כמה רעיונות, אבל אני לא רוצה כרגע להסיט את הדיון לכיוון הזה, אבל אני חושב שזה אתגר מאוד חשוב והוועדה חייבת להתגייס אליו בכל הכוח כדי להעביר אותו, ולדעתי זה אפשרי.

דב חנין: לגבי ההצעה המעשית.

דב חנין: מה אני מציע כרגע לעשות.

דב חנין: אנחנו הרי נמצאים בהכנה לקריאה ראשונה.

דב חנין: אני מציע שאנחנו נאשר את החוק לקריאה ראשונה.

דב חנין: גם השאלות האלה שגברת בניטה העלתה וגם שאלות נוספות, עוד יוכלו להמשיך להתברר.

דב חנין: אנחנו לא סיימנו בזה את הדיון.

דב חנין: אנחנו נאשר היום את החוק לקריאה ראשונה ואנחנו נמשיך את הדיון כולל לשמוע הצעות, פתרונות ורעיונות בשלב ההכנה לקריאה שנייה ושלישית.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: יש עוד חברים שרוצים להתבטא?

אלי אלאלוף: יובל אביגדור, התאחדות הסטודנטים.

<יובל אביגדור: אני מהתאחדות הסטודנטים הארצית.

<יובל אביגדור: אני מבקש בדיון הזה לייצג בנוסף לסטודנטים את העובדים הצעירים, את המשפחות הצעירות, הורים לילדים קטנים ואני מבקש לוודא שהקול שלהם יהיה מיוצג בדיון הזה.

<יובל אביגדור: אנחנו רוצים להביע את תמיכתנו בתיקון החוק הזה.

<יובל אביגדור: אני כן רוצה להגיד לגברת בניטה שאנחנו כהתאחדות הסטודנטים נהיה שם במאבקים עתידיים ונסייע בקידום החקיקה כדי שלא אתם תישאו בנטל החקיקה הזאת.

<יובל אביגדור: כפי שנאמר, שוק העבודה אכן השתנה.

<יובל אביגדור: במצב הקיים לבני דורי ייקח שנים רבות עד שנגיע לוותק שיאפשר לנו את ימי החופש המינימליים הראויים וזה כאשר דווקא אנחנו כהורים צעירים צריכים את הימים האלה.

<יובל אביגדור: דובר על פער של 46 ימים בין ימי החופשה של העובדים.

אלי אלאלוף: לא יהיו אשליות.

אלי אלאלוף: לא נגיע לזה.

<יובל אביגדור: אני יודע.

<יובל אביגדור: לכן אני חושב שהפשרה שנעשתה עם המעסיקים היא מידתית, היא ראויה ומהווה התחלה טובה ממנה נמשיך להתקדם.

<יובל אביגדור: צריך לומר שהפגיעה כאן היא באמת בשכבות החלשות.

<יובל אביגדור: במצב הקיים יש תמריץ שלילי ליציאה לעבודה.

<יובל אביגדור: הפער הזה בין ימי החופשה של התלמידים לימי החופשה של העובדים, זה פער שעולה כסף להורים הצעירים.

<יובל אביגדור: אני מסכים שבאמת שיפור ברווחת העובד יתרום בסופו של דבר גם לכלכלה הישראלית וגם למעסיקים.

<יובל אביגדור: אנחנו בהתאחדות הסטודנטים והסטודנטיות כבר מיישמים את הדבר הזה שלושה חודשים והתחלנו להתנהל בהתאם לחקיקה הזאת.

<יובל אביגדור: אני קורא לכל הגורמים כאן ולחברי הכנסת לוודא שאנחנו מעבירים את החוק הזה בהקדם ובעתיד מוצאים את ההסדרים הנכונים לאוכלוסייה עם הצרכים המיוחדים.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: יערה ישורון, הורים למען שינוי.

<יערה ישורון: אני יושבת ראש ארגון הורים עובדים לשינוי שעובד כבר למעלה משבע שנים להקטנת הפער שבין ימי החופשה של ההורים לבין ימי החופשה של הילדים.

<יערה ישורון: עבדנו הרבה עם רחל גם מחוץ לכנסת.

<יערה ישורון: ברור שהחוק הזה מבורך.

<יערה ישורון: התיקון הזה הוא קריטי, הוא יסודי, הוא בסיסי, הוא חשוב והוא ראשון.

<יערה ישורון: אולי במגזר הציבורי הוא סביב 56 ימים אבל במגזר הפרטי הפער הוא הרבה יותר גדול ואנחנו מדברים על בין שבעים לשמונים ימי פער בין חופשת ההורים לחופשת הילדים.

<יערה ישורון: כל שוק התעסוקה עבר שינוי מאוד מאוד דרמטי והיום אני מכירה מאוד אנשים שמסיימים לעבוד בשעה 4:00 או ב-7:00 או באיזושהי שעה ביום כאשר בגלל הטכנולוגיה החדשה אנשים עובדים הרבה מעבר לשעות והרבה מעבר לימים ונותנים הרבה יותר.

<יערה ישורון: החופש הוא לא מותרות אלא הוא הכרח.

<יערה ישורון: אנחנו למעשה מוסיפים כאן עוד יומיים אבל מה שנדרש זה הרבה מעבר לזה.

<יערה ישורון: בהשוואה למדינות ה-OECD אנחנו מדינה עם מינימום ימי החופשה אשר המינימום של כל המדינות האחרות עומד על עשרים ימי חופשה לעובד בשנה וזה הדבר הנכון וזה איזשהו כיוון שהוא כיוון משמעותי.

<יערה ישורון: היומיים האלה הם קריטיים והם חשובים.

<יערה ישורון: זה תחילתו של תהליך.

<יערה ישורון: אנחנו נמצאים בעולם תעסוקה שהוא שונה לחלוטין והתיקון לחוק הזה הוא תיקון ראשון.

<יערה ישורון: ככל הידוע לי החוק הוא מ-1951 והגיע הזמן לשנות אותו וגם הגיע הזמן לקצץ את המרווחים כי היום באמת עובדים מועסקים שלוש-ארבע שנים במקום עבודה אחד.

<יערה ישורון: גם הפער הזה, מתי הקפיצה הבאה, גם הוא צריך להשתנות וכמה שיותר מהר, זה יהיה יותר טוב.

<יערה ישורון: זאת תרומה גדולה מאוד למשק, לכלכלה, למשפחות, בעיקר למשפחות צעירות כאשר היום הרבה – ובואו נדבר בלי פוליטיקלי קורקט - מהאימהות נשארות בבית בגלל הפער הזה ואם אנחנו רוצים לעודד אותן לצאת החוצה, אנחנו חייבים לעשות כמה שיותר והכי הרבה שאפשר כדי לצמצם את הפער עד כמה שאפשר, בין אם זה במסגרות של הילדים, בין אם יצירת מסגרות משלימות ובין אם זה הגדלת מספר ימי החופשה לעובדים.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: נמצא כאן לשעבר משנה למנכ"ל משרד הרווחה.

אלי אלאלוף: ברוך הבא.

אלי אלאלוף: אני שמח לראות אותך.

<עינב גוטרמן: מנכ"לית עמותת כולנו משפחה.

<עינב גוטרמן: אני רוצה להתחבר לדברים שאמרה יערה וקודם כל באמת לברך על המהלך הזה שמהווה צעד חיובי ונכון בכיוון של הוספת ימי חופשה לעובדים.

<עינב גוטרמן: זה עדיף מאשר לגרוע מספר ימי חופשה לילדים.

<עינב גוטרמן: אנחנו מדברים בפריזמה של הורים ומשפחות.

<עינב גוטרמן: אנחנו לא רוצים להכניס את הילדים לטירוף בו אנחנו נמצאים אלא לאפשר להורים להיות כמה שיותר עם הילדים.

<עינב גוטרמן: אנחנו מברכים.

<עינב גוטרמן: זה צעד חשוב וחיובי.

<עינב גוטרמן: כפי שיערה אמרה, הוא לא עומד לבדו והוא לא יכול לעמוד לבדו אלא הוא חייב להצטרף לתכנית גדולה וכוללת של שינוי מדיניות למען משפחות בישראל.

<עינב גוטרמן: דובר כאן על חופשות, על הפער העצום הזה בין מספר ימי החופשה לעובדים לבין מספר ימי החופשה במערכות החינוך, ואנחנו רוצים להוסיף אתה ההיבט של שעות העבודה, מה קורה ביום יום.

<עינב גוטרמן: מדינת ישראל היא בין המדינות בה עובדים הכי הרבה שעות עבודה דבר שמקשה עלינו מאוד להיות נוכחים פיזית ורגשית בחיי הילדים שלנו.

<עינב גוטרמן: לכן המהלך הזה חייב להיות משלים למהלך שמסתכל גם על היום יום שלנו ולא רק על החופשות.

<עינב גוטרמן: ילדים נכנסים ב-7:30 בבוקר למסגרת חינוכית כאשר לרוב, בפרט בגיל הרך, היא לא מיטבית, היא לא עונה על הצרכים הפיזיים והרגשיים.

<עינב גוטרמן: יש גנים פרטיים שלא מפוקחים, צהרונים שלא מפוקחים, מעונות יום שפחות או יותר בקריסה, גני עירייה שמתחילים להשתפר עם הסייעת השנייה אבל עדיין יש עוד הרבה בעיות.

<עינב גוטרמן: בשעה 4:30, 5:00, ההורים באים לאסוף את הילדים ובוא נודה, לרוב זה הורה אחד במקרה הטוב.

<עינב גוטרמן: לפני כמה חודשים התקיים כאן דיון על אפליית אימהות צעירות ואכן האימא היא זו שלרוב מצופה ממנה להגיע והיא זו שתצא ותיקח את הילדים, מה שיעלה לה ביוקר מבחינה מקצועית, מבחינת השכר, פערי השכר, היכולת שלה להתקדם וכולי.

<עינב גוטרמן: אבל זה במקרה הטוב כי במקרה הרע שני ההורים נאלצים לעבוד ואז יש כאן איזשהו מיקור חוץ של ההורות, או סבא וסבתא או בייביסיטר שנמצאת עם הילדים וגם כך מעט הזמן שנשאר לנו, שלוש-ארבע שעות להיות עם הילדים וגם בתוך שלוש-ארבע השעות האלה הטלפונים שלא מפסיקים להטריד.

<עינב גוטרמן: כך נוצר איזשהו רצף שלם של ילדים – וזה דור העתיד שלנו – שפשוט אין להם מספיק נוכחות הורית ותשומת לב.

<עינב גוטרמן: לכן אנחנו חושבים שהמהלך המשלים לדבר הזה הוא מעבר להוספת עוד ימי חופשה אלא קיצור שעות העבודה לארבעים שעות.

אלי אלאלוף: אל תפתחו עכשיו תכנית עבודה.

<עינב גוטרמן: חשוב להגיד את זה כי צריך להסתכל על הדברים בצורה כוללת.

<עינב גוטרמן: בכל מקרה, תודה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: נציג ההסתדרות.

<ורד וייץ: ההסתדרות החדשה.

<ורד וייץ: אין לנו אלא לברך על החוק.

<ורד וייץ: אנחנו כמובן מברכים על הצעת החוק שהיא בסופו של דבר פרי של עבודה משותפת ושל ההסכם הקיבוצי שנחתם בינינו לבין המעסיקים.

<ורד וייץ: אני מקווה שזה ייטיב עם כולם ויהווה עוד חוליה בדרך טובה של שיפור זכויות עובדים והטבות לטובת המשק בכללו.

<ורד וייץ: תודה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: ניצן תנעמי, כוח לעובדים.

<ניצן תנעמי: במפתיע אנחנו מברכים על החוק, בעיקר בגלל ההקשר בו יותר ויותר עובדים מוגנים רק על ידי חוקי עבודה והמינימום הופך למקסימום.

<ניצן תנעמי: זה ההקשר הרחב.

<ניצן תנעמי: בהקשר המצומצם יותר של הצעות חוק רק מהתקופה האחרונה, החל מפיילוט שעומד להתחיל עכשיו ומאפשר למעסיקים לא לשלם שעות נוספות, דרך הצעת חוק לאפשר לילדים בני 13 לצאת לעבוד, דרך כל הזמן ניסיונות להגביל את זכות השביתה ולכן אנחנו מאוד מברכים על כל צעד קטן ככל שיהיה לקראת שוק עבודה טוב יותר ואנחנו מקווים שזה מהווה סימן לבאות.

<ניצן תנעמי: תודה.

אלי אלאלוף: אנחנו נעשה הפסקה.

אלי אלאלוף: הגיע נציג האוצר.

אלי אלאלוף: יש לנו בקשה מיוחדת שנדמה לי שרחל העבירה אותה אתמול והיא האם אתה יודע להעריך כלכלית את עלות החוק הזה בשלבים שלו.

<אורי שיינין: אגף התקציבים, משרד האוצר.

<אורי שיינין: אנחנו יחד עם אגף מחקר וכלכלה במשרד האוצר עשינו אומדן לעלות הכלכלית של הצעת החוק כפי שמונחת כיום בפני הוועדה.

<אורי שיינין: אני אסביר את המתודולוגיה ואז אני אגיע לשורה התחתונה.

<אורי שיינין: המתודולוגיה בה ניתחנו את זה הייתה לבדוק כמה שכירים צפויים ליהנות מהצעד הזה.

<אורי שיינין: הניתוח היה בהתבסס על נתוני הסקר החברתי.

אלי אלאלוף: הסקר החברתי של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

<אורי שיינין: כן.

<אורי שיינין: הסקר החברתי של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

<אורי שיינין: כמובן.

<אורי שיינין: היה לנו ניתוח נתונים נוסף שהזמנו אותו באופן אישי מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה כי יש ניתוחים הם לא זמינים לכל הציבור אלא אם כן אתה מבקש, משלם ומקבל אותם.

<אורי שיינין: על בסיס הניתוח הזה בעצם יש קבוצה של כ-150 אלף שכירים שמופיעים בסקר החברתי וצריך לעשות איזשהו מנגנון ניתוח מסוים – אבל לא אלאה בכל הפרטים – של מי הולך ליהנות מההצעה הזאת.

<אורי שיינין: אז אתה משלב את הנתון הזה בנתונים של השפעה על תוצר.

<אורי שיינין: אתה בעצם מניח שהאנשים האלה יעבדו יומיים פחות בשנה והתוצר שנוצר כתוצאה מהעבודה שלהם יקטן.

<אורי שיינין: האופן הישיר בו ניתן לחשב את זה, זה פשוט לקחת את התוצר ולחלק אותו בכל עובדים כאילו כל עובד מייצר את אותו ערך תוצר.

<אורי שיינין: במקרה כזה העלות המשקית של ההצעה יכולה להגיע גם עד ל-350 מיליון שקלים בערך.

<אורי שיינין: אבל לתפיסתנו יש מתאם בין רמות תוצר של עובדים, בין רמות פריון, לבין תנאי העסקה ותנאי השכר שלהם.

<אורי שיינין: זאת אומרת, מקומות בהם אנחנו נצפה לראות עובדים שמקבלים רק עשרה ימי חופשה, אלה מקומות כמו שמירה, ניקיון, עבודות שהן יחסית יותר לאו-סקיל וממילא התוצר שלהן גם יותר נמוך.

<אורי שיינין: לכן בהערכה שמרנית אנחנו מעריכים שמדובר באזור ה-200-250 מיליון שקלים וזאת תהיה הערכה יחסית שמרנית שאנחנו יכולים להרגיש בנוח עם המספרים לגבי העלות המשקית.

<אורי שיינין: לגבי העלות התקציבית, יש כאן עלות יחסית מאוד מינורית, בעיקר התקשרויות של המדינה עם ספקי שירותים של ניקיון ושמירה.

<אורי שיינין: כמובן שהמדינה לוקחת את זה על עצמה וזה היה חלק מההבנות עם המציעה.

<אורי שיינין: זה לא אמור להגיע ליותר מ-5-10 מיליוני שקלים.

אלי אלאלוף: בשנה.

<אורי שיינין: בשנה.

<אורי שיינין: הסכום של עשרה מיליון שקלים מכסה בוודאות.

<אורי שיינין: המיפוי של כמה התקשרויות, יש התקשרויות של משרדי הממשלה ואותן אנחנו יכולים לכמת.

אלי אלאלוף: אם זה לא קשה לך, אני אשמח לקבל את זה בכתב.

<אורי שיינין: בסדר.

<אבנר עורקבי: חשוב מאוד לדעת איך האוצר מפצה את ציבור הנכים.

אלי אלאלוף: אתה איחרת לדיון.

<אבנר עורקבי: אני יודע.

<אבנר עורקבי: אני מודע למה שהיה כאן.

אלי אלאלוף: אנחנו מתחייבים לעשות את העבודה ולבוא עם הצעות קונקרטיות.

אלי אלאלוף: אתה יודע שלך ולי מותר לדבר גם מחוץ לוועדה.

אלי אלאלוף: ברשותכם, אנחנו נקריא את הצעת החוק.

<ענת מימון: הצעת חוק חופשה שנתית (תיקון – הארכת תקופת החופשה לכל שנת עבודה אצל מעסיק),

<ענת מימון: תיקון סעיף 3 בחוק חופשה שנתית, התשי,א-1951 (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 3(א) – "(1) בפסקה (1), במקום "מ-4" יבוא "מ-5" ובמקום "14" יבוא "16".

<ענת מימון: (2) פסקה (2) – תימחק.

<ענת מימון: תחילה והוראת שעה תחילתו של חוק זה ביום ג' בטבת התשע"ז (1 בינואר 2017), (להלן – יום התחילה).

<ענת מימון: בתקופה שמיום י"ד בתמוז התשע"ו (1 ביולי 2016) ועד ליום התחילה יקראו את סעיף 3(א) לחוק העיקרי כך שבמקום "מ-4" יבוא "מ-5" ובמקום "14" יבוא "15".

<אור רוזנמן: התאריך הנכון צריך להיות כ"ה בסיון התשע"ו (1 ביולי 2016).

<ענת מימון: בסדר.

<ענת מימון: אני אומר במלים פשוטות מה שאנחנו עושים כאן.

<ענת מימון: הוראת הקבע תיכנס ב-1 בינואר 2017 והיא תקבע את ההסדר הקבוע שיחול מכאן להבא, כך שבארבעת השנים הראשונות מספר הימים יעלה ל-16 ימי חופשה.

<ענת מימון: חצי שנה בתקופה שמ-1 ביולי 2016 עד 1 בינואר 2017, אנחנו נעלה את מספר ימי החופשה בארבעת השנים הראשונות ל-15 ימי חופשה.

<ענת מימון: שתי הערות לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

<ענת מימון: אנחנו כן נרצה לבדוק אם יש התאמה בין סעיף 3 שקובע את מספר ימי החופשה לבין צווי הרחבה נוספים שהיו במהלך השנים כדי שאם כבר אנחנו קובעים סעיף, הוא באמת ישקף נאמנה את המצב הנכון מבחינת ימי חופשה שמגיעים לעובד.

<ענת מימון: אנחנו נעשה בדיקה ואם נצטרך, נתקן.

<ענת מימון: אנחנו כן שקלנו אם לשנות את הנוסח כך שהוא יהיה יותר פשוט מבחינת החישוב, אם זה ברוטו או נטו.

<ענת מימון: כלומר, החוק היום נוקט באיזשהו מספר ולא ברור כל כך איך גוזרים את הימים לפי מספר ימי העבודה בפועל בשבוע.

<ענת מימון: אנחנו בדקנו את זה והיה נראה לנו מעט מורכב.

<ענת מימון: אנחנו כן שומרים על האפשרות אולי לקראת קריאה שנייה ושלישית כן לנסות את זה בצורה פשוטה יותר וכאמור, אנחנו נבדוק את זה.

אלי אלאלוף: בכל מקרה, לפני שנצביע אני מזמין את מי שיש לו הערות שניקח בחשבון בין הקריאה הראשונה לקריאה השנייה והשלישית לשלוח אותן אלינו באמצעות הנהלת הוועדה.

אלי אלאלוף: מי בעד אישור הצעת חוק חופשה שנתית (תיקון – הארכת תקופת החופשה לכל שנת עבודה אצל מעסיק), התשע"ו–2015?

אלי אלאלוף: בעד הצעת החוק – פה אחד

אלי אלאלוף: אין מתנגדים ואין נמנעים.

אלי אלאלוף: הצעת החוק אושרה פה אחד.

<יפה חובב: איגוד לשכות המסחר.

<יפה חובב: חשוב לי לציין שבאמת חשוב להגן על זכויות עובדים ואני מסכימה שאכן שוק העבודה בשנים האחרונות השתנה.

<יפה חובב: אבל אני רוצה לציין ששוק העבודה השתנה בגלל שהמגזר העסקי כורע תחת הנטל ואני חושבת שהתיקון הזה מצטרף גם לשורה ארוכה של תיקונים שנעשו לאחרונה ואכן לאחרונה נעשו שמספר תיקונים שהתקבלו בתחום החיסכון הפנסיוני.

<יפה חובב: גם שכר המינימום התעדכן ויש שורה ארוכה של תיקונים.

<יפה חובב: כל תיקון כזה, יש לו השלכה כלכלית על המגזר העסקי וחשוב לנו לומר שההכבדה הזאת מעמיסה על המגזר העסקי וזה גם מוביל לקריסה של עסקים.

<יפה חובב: שוב, אני רוצה להדגיש שאנחנו בעד זכויות עובדים, אנחנו בעד רווחת העובדים אבל זה גם משפיע על המגזר העסקי.

אלי אלאלוף: אני מאמץ כל מילה שאת אומרת אלא שאני מאמין שמגזר עסקי חזק יודע גם להתמודד עם האתגרים שמשפרים תנאי עובדים ואת זה אני מבקש לא לשכוח.

אלי אלאלוף: היום יש יותר עובדים עניים מאשר פעם וזה קורה גם בגלל שחלק מהעסקים לא יודעים לפצות את העובדים בהתאם.

אלי אלאלוף: אל תצפו שנפסיק את החקיקה הנדרשת ואת החקיקה בכלל לשיפור תנאי העובדים, וזה יהיה.

אלי אלאלוף: זה לא איום אלא תבינו שיש תהליך כזה והוא יימשך.

אלי אלאלוף: כל מי שבא לחיים הציבוריים לא בא כדי להיבחר מחדש, אני לא שם, אלא כדי לשפר את התנאים של האוכלוסיות החלשות ויש הרבה מאוד אנשים שהם מתחת לקו העוני למרות שהם עובדים אבל השכר אינו מאפשר להם להתמודד עם האתגרים המינימליים של כל משפחה.

אלי אלאלוף: תתחשבו בזה.

אלי אלאלוף: חוץ מזה, אני אומר שזה שיפור פריון העבודה של העובדים ומי שרוצה עובד שמח, יקבל גם עובד תורם ועושה יותר למען המפעל שלו ולמען המעסיקים שלו.

אלי אלאלוף: הרשיתי לעצמי להביע את דעתי האישית אבל היא מבוססת על ידע לא קטן של חברים.

אלי אלאלוף: בבקשה, מיכל תג'ר.

<מיכל תג'ר: קו לעובד.

<מיכל תג'ר: אנחנו כמובן מברכים על החוק הזה.

<מיכל תג'ר: אני חושבת שאמרו כאן כבר ששוק העבודה השתנה.

<מיכל תג'ר: חשוב לומר שחוקי העבודה נוצרו בתקופה בה הם היוו סל מינימלי של זכויות כאשר רוב שוק העבודה היה מעוגן ובעצם קיבל הסכמים קיבוציים מיטיבים בהם עיגנו הרבה יותר ימי חופשה.

<מיכל תג'ר: לאט לאט מספר העובדים הלא מאורגנים הולך ועולה ויותר עובדים היום – להערכתנו המספר מתקרב לחמישים אחוזים מהעובדים – לא מקבלים הסדרים מיטיבים שנוגעים לימי חופשה ומסתפקים בהסדר המאוד מאוד מינימלי שקובע החוק כבר עשרות שנים.

<מיכל תג'ר: מהבחינה הזאת החוק הוא מאוד חיובי בהתאמה שלו לשוק העבודה המשתנה, לזה שעובדים עוברים ממקום עבודה אחד למקום עבודה אחר.

<מיכל תג'ר: חשוב לי מאוד להתייחס לדברים של גברת בניטה בהקשר לעובדים זרים ובהקשר לעובדי סיעוד שעובדים ימים ולילות בעבודת פרך וגם הם נזקקים לימי החופשה שלהם.

<מיכל תג'ר: גברת בניטה העלתה כאן סוגיה מאוד חשובה בה אין התאמה בין העלייה בקצבאות הביטוח הלאומי לבין השיפור בזכויות עובדים שמשתקף בהצעת החוק הזאת, השתקף גם בהעלאת שכר המינימום והשתקף בצו ההרחבה לביטוח פנסיוני בשנת 2008.

<מיכל תג'ר: העלאת הקצבאות היא הכרחית אבל היא לא קשורה.

אלי אלאלוף: כבר נאמר על ידי האנשים הנוגעים בדבר.

אלי אלאלוף: בואי לא נחזור על הדברים כי נשארה לנו דקה עד לסיום הדיון.

אלי אלאלוף: אנחנו נדון בזה אבל לא היום.

<מיכל וקסמן חילי: התאחדות התעשיינים.

<מיכל וקסמן חילי: אנחנו מברכים על התיקון ועל ההסכמות אליהן הגיעו המעסיקים והעובדים.

<מיכל וקסמן חילי: אנחנו סבורים שההסכמות בין המעסיקים לעובדים הן הדרך הנכונה להסדרה של המצב המשפטי בנוגע לזכויות עובדים.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: אני חייב לציין שבעקבות הפגישה שלי עם התאחדות התעשיינים, נקבל את המסמך שהתבקשתי להגיש אותו על ידי נציגי האוצר.

אלי אלאלוף: אני רוצה להודות לכולם, במיוחד למי שהכין את החוק ומי שמנהל את הוועדה.

אלי אלאלוף: תודה רבה לכם.

אלי אלאלוף: יום טוב.

אלי אלאלוף: הישיבה נעולה.