הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 84, 2016-02-15 09:00

קארין אלהרר: בוקר טוב לכולם.

קארין אלהרר: אני מתכבדת לפתוח את דיון הוועדה לענייני ביקורת המדינה.

קארין אלהרר: היום ה-15 בפברואר 2016, ו' באדר א' התשע"ו.

קארין אלהרר: הנושאים שנדון בהם, דוח מבקר המדינה 63ג', היבטים בקידום שילובם של יוצאי אתיופיה ובקשה לחוות דעת מבקר המדינה על פי סעיף 21 בנושא אלימות משטרתית כנגד בני הקהילה האתיופית – ישיבת מעקב.

קארין אלהרר: אני מחד שמחה ומאידך עצובה לפתוח את הדיון הזה בנושא של שילוב יוצאי אתיופיה.

קארין אלהרר: אני שמחה כי זה דיון חשוב מאוד לחברה הישראלית, לא בכדי זה דיון רביעי בדיוניה של הוועדה מאז התכנסותה בקדנציה הנוכחית, יוני 2015.

קארין אלהרר: זה נושא באמת מאוד מאוד חשוב שמלמד לא מעט עלינו, על החברה הישראלית, ועל היכולת שלנו לשלב את השונים מהקונצנזוס.

קארין אלהרר: אני מאוד עצובה, כי יש עוד צורך בדיונים מהסוג הזה.

קארין אלהרר: אני פותחת בלומר שאני מביעה תקווה שבעתיד הקרוב אנחנו לא נצטרך לדבר על שילוב, זה יהיה הדבר המובן מאליו.

קארין אלהרר: אנחנו נמשיך ונדבר היום על נושא האלימות המשטרתית ונושא ההתמודדות החוקית של המדינה עם הגזענות.

קארין אלהרר: בעניין האלימות המשטרתית נחשפנו אתמול לידיעה לפיה כל הבדיקה של מח"ש תהיה בהיבט המשמעתי ולא בהיבטים אחרים.

קארין אלהרר: אני אבקש לקבל תשובות בעניין הזה היום, כי זה דבר שנשמע לא מתקבל על הדעת.

קארין אלהרר: בנושא של הגזענות, בדיון הקודם נאמר על ידי נציגי משרד המשפטים שמתקיימת בחינה.

קארין אלהרר: הובטח להעביר נתונים לוועדה, הנתונים הללו לא עברו ואני אבקש להבין איפה הדברים עומדים היום.

קארין אלהרר: לא יכול להיות שתהיה אפליה, בוודאי לא של גורמי אכיפת החוק ומשטרת ישראל כנגד יוצאי אתיופיה.

קארין אלהרר: אנחנו נדבר בנוסף על נושא ההשכלה הגבוהה, ננסה להבין איפה עומד אותו מאבק חשוב של יוצאי אתיופיה הסטודנטים, איפה הם בתוך המערכת הזאת של ההשכלה הגבוהה, למה השוויון לא הגיע גם אליהם כשמדובר בתכניות לסטודנטים.

קארין אלהרר: בנוסף אנחנו נבקש לבדוק נושאים שונים שקשורים ליוצאי אתיופיה, מרכז ההיגוי של יוצאי אתיופיה במערכת החינוך, חובות של גופים שונים לנתונים מדיונים קודמים, כמו נציבות שירות המדינה.

קארין אלהרר: זה דיון שאני חושבת שהגיע הזמן שנפסיק לקיים את הדיונים האלה, כי הדברים צריכים כבר לעבוד.

קארין אלהרר: זה לא הגיוני שזה דיון רביעי מיוני2015, לא רק שלא התקבלו תשובות, אני גם רואה איזה שהיא נסיגה.

קארין אלהרר: ההחלטה של מח"ש לדון רק בהיבט המשמעתי היא מזעזעת.

קארין אלהרר: מה היינו אומרים אם זה לא היה בחור יוצא אתיופיה?

קארין אלהרר: הדבר הזה לא מקובל, ואלא אם כן תינתן תשובה מאוד מספקת, מה שאני לא רואה איך היא ניתנת, אני אבקש לעשות חשיבה מחדש של הדברים האלה.

קארין אלהרר: אני מקדמת בברכה את מבקר המדינה וצוותו לדיון.

קארין אלהרר: אדוני המבקר, אני יודעת שהנושא הזה חשוב לך מאוד ואתה מקפיד להגיע לדיונים בנושא.

קארין אלהרר: אני אשמח אם תוכל לומר כמה דברים.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: בוקר טוב, גברתי יושבת הראש, חברי כנסת, אורחים נכבדים.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: זו כבר השנה הרביעית שאני עוסק בנושא הזה, אוטוטו אני חוגג כמעט ארבע שנים בתפקיד ומהיום הראשון שהגעתי לתפקיד, כשנבחרתי בכנסת לשמש כמבקר המדינה, הנושא הראשון שאני הבטחתי לעצמי לטפל בו ואמרתי זאת זה הנושא של קהילת יוצאי אתיופיה.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: ולא רק יוצאי אתיופיה, אלא מפני שיש כבר רבים מתוך הקהילה הזו שהם ילידי הארץ.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: הדבר הראשון שאני עשיתי, וכבר אמרתי את זה מעל במה זו, כמו שאומרים, כמה פעמים, זה לבחור מנהלת לשכה שלי, שזו משרת אמון, ובחרתי ברחל טבאי, שיושבת כאן, ושבאמת מקדישה חלק מזמנה לא רק לניהול הלשכה אלא לקידום הקהילה שהיא בת הקהילה שנולדה בארץ, בגיל צעיר מאוד, פחות משנה, אבל נולדה בארץ, וגם הנושאים שיעלו פה היום, יש לה תרומה מאוד חשובה.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: הדוח הראשון שאני הטלתי על החטיבה של יובל חיו, ותיכף נציג פה גם את האנשים, וליאורה, זה היה שילובם של בני הקהילה האתיופית במשרות גבוהות ולא רק מאבטחת בסופר זול או במרכול אחר, אלא בהתאם לכישורים שלהם.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: ואכן יש רבים מהם בעלי הכישורים.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: רחל לא נבחרה על ידי בגלל שהיא אתיופית, אלא בגלל שיש לה את כל הכישורים המתאימים והיא עושה את עבודתה נאמנה באופן יוצא מן הכלל.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: הנושאים האלה מאוד חשובים, הנושא של האלימות, בוודאי שהוא חשוב, אנחנו עוסקים בו בהיבטים אחרים וגם בדוח השנתי שאני מגיש היום לראש הממשלה ולך, גברתי, שיתפרסם אחרי הערות ראש הממשלה, ב-15 במאי, יש כמה וכמה נושאים שקשורים בעניין הזה.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: אני מבקש מיובל חיו, ראש החטיבה, ומליאורה, ראשת החטיבה השנייה, לומר כמה מילים ולהציג את האנשים.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: אנחנו היום בתגבורת מלאה, כל האגף הזה ממולי זה משתי החטיבות שעוסקות בנושא הזה.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: בבקשה.

<יובל חיו: בוקר טוב.

<יובל חיו: אני קודם כל אומר, נמצאים פה צוות מאגף הביקורת שעוסק בביקורת על נושא בטחון הפנים ומשטרת ישראל במשרדנו, הגב' לאה עוזיאל, הגב' עידית דניאל ומר משה סמו.

<יובל חיו: שלושתם באגף שעוסק במהלך כל השנה במטלות ביקורת שקשורות למשטרת ישראל, למשרד לבטחון פנים, לשירות בתי הסוהר.

<יובל חיו: אני כבר אומר שבאופן שוטף אנחנו עוסקים בעבודתנו בעבודת המשטרה בתחום האכיפה תוך מתן דגש על ההיבטים של כבוד האדם, שזה חלק מדגשי מבקר המדינה שמונחים על שולחן חטיבות הביקורת בכלל מטלות הביקורת שבהן אנחנו עוסקים.

<יובל חיו: נמצא פה גם מר עמיחי שי, שלא הזכרתי אותו, שהוא יועץ בכיר למבקר המדינה לתפקידים מיוחדים, שגם הוא עוסק יחד איתנו, עם יחידות הקו, במטלות הביקורת.

<יובל חיו: בשנים האחרונות אנחנו עסקנו במספר נושאים שיש להם זיקה גם למה שאנחנו אמורים לדבר עליו פה.

<יובל חיו: דוח ביקורת על שימוש משטרת ישראל במכשיר הטייזר הוא דוח ביקורת שיש לו זיקה ישירה לתחומים שאנחנו נדרשים אליהם פה היום.

<יובל חיו: דוח הביקורת על היבטים בטיפול המשטרה בקטינים המעורבים לכאורה בפלילים הוא דוח ביקורת שיש לו זיקה ישירה לנושא שאנחנו מדברים עליו פה.

<יובל חיו: אני מפנה גם לדוח ביקורת נוסף שנערך בעת האחרונה על העברת הטיפול בבתי המעצר ממשטרת ישראל לשירות בתי הסוהר.

<יובל חיו: כל הדוחות האלה שנעשו במהלך השנתיים-שלוש האחרונות, אלה דוחות שמשקפים קו מסוים, הם משקפים מגמה מסוימת מבחינת בחירת הנושאים שבהם אנחנו עוסקים.

<יובל חיו: אנחנו נמצאים כעת במעקב אחרי הנושא של הטיפול של המשרד לבטחון פנים ומשטרת ישראל בקהילת הישראלים יוצאי אתיופיה.

<יובל חיו: אני מניח שגם, גברתי יושבת הראש, אתם יודעים על פעולה משרדית שכרגע נעשית במשרד לבטחון פנים בנושא הזה.

<יובל חיו: מבחינת הביקורת אנחנו מוצאים את עצמנו נמצאים במקביל לפעולה שמקדם המשרד בנושא הזה.

<יובל חיו: זה מביא אותנו גם לאיזה שהן מחשבות מבחינת התזמון הנכון להיכנס ולקיים ביקורת ישירה על התחום הזה.

<יובל חיו: הדברים יעלו, אני מניח, בהמשך הדיון ואנחנו נתייחס אליהם.

<יובל חיו: אני כן מעלה את הסוגיה הזאת של תזמון הכניסה שלנו לבדיקה.

<יובל חיו: אומר עוד דבר.

<יובל חיו: אנחנו צריכים להבין שאנחנו גם צריכים להתבונן על סוגיית הפעלת הכוח שלא לצורך על ידי שוטרים בהיבטה הרחב יותר וממנה לגזור גזירות שנוגעות גם ליוצאי אתיופיה.

<יובל חיו: הסתכלות על נגזרת מסוימת ללא הסתכלות על פעולת המשטרה בעניינים היסודיים בתחום הזה תהיה הסתכלות חסרה.

<יובל חיו: משם להגיע גם להתבוננות על איך הנושא הזה מטופל ביחס לאוכלוסיית הישראלים יוצאי אתיופיה.

<יובל חיו: עד כאן הדברים כדברי הקדמה.

<ליאורה שמעוני: כמה מילים רק בקצרה.

<ליאורה שמעוני: מבחינת החטיבה, אנחנו חטיבה לביקורת תחומי חברה ורווחה, אנחנו עוסקים בנושא של הקהילה האתיופית מתוך הכרה בשני פרמטרים, פעם אחת זו הקהילה עצמה ופעם שנייה, כאשר אנחנו עוסקים בכל נושא ונושא בתחום הביקורת אנחנו מתייחסים גם לקהילות מוחלשות.

<ליאורה שמעוני: קהילות מוחלשות זה בין השאר גם לעיתים בני הקהילה האתיופית.

<ליאורה שמעוני: מבחינתנו זו כבר ישיבת מעקב אולי חמישית שאנחנו נמצאים בה בנושא של שילוב הקהילה האתיופית בכל תחומי החיים.

<ליאורה שמעוני: היה לנו דוח ביקור מקיף מאוד שעסק בזה, שעבורו אנחנו בחנו את נושא השתלבותם של בני הקהילה בכל תחומי החיים, אם אנחנו מדברים בנושא של תעסוקה ובנושא של חינוך ובנושאים אחרים.

<ליאורה שמעוני: אני לא מוצאת טעם שאנחנו נחזור עכשיו שוב על אותם ליקויים שאנחנו מצאנו בזמנו, אבל חשוב מאוד לציין שדוח הביקורת שלנו למעשה דווקא באופן שונה מדוחות אחרים, לא הצביע על כך שמדובר בבעיה של חוסר בתקציב.

<ליאורה שמעוני: לא זו הבעיה, הבעיה היא היכולת להסתכל באופן מתוכלל ולא להתייחס דווקא לקהילה כקהילה חלשה שצריך לעזור לה, אלא קהילה שצריך לשלב אותה ולא לעזור לה.

<ליאורה שמעוני: במובן הזה אני חושבת שיש כאן איזה שהוא שינוי גם בתפיסה שלנו מתוך הנחה שמדובר, בחלק לפחות גדול מן המקרים, בעולים שכבר נמצאים כאן בארץ הרבה מאוד שנים והם שווים לכל אזרח ואזרח אחר שנמצא כאן.

<ליאורה שמעוני: דווקא ההסתכלות של לבודד אותם בתוך קבוצות ייחודיות לפעמים עושה איזה שהוא עוול עם בני הקהילה.

<ליאורה שמעוני: מי שדווקא רוצה לעזור לבני הקהילה לפעמים גם מצביע על הצורך לראות את הקהילה האתיופית כקהילה שווה כמו כל האזרחים ולא כקהילה שנמצאת עדיין במצב של חולשה חברתית.

<ליאורה שמעוני: בשנה האחרונה אנחנו גם עשינו בדיקה מיוחדת, על פי בקשה שגם עלתה מחברות הכנסת, בנושא של זריקות הדפו פרוברה, האם הם ניתנו או לא ניתנו בכפייה לעולות מאתיופיה.

<ליאורה שמעוני: אתם מכירים את הבדיקה שלנו, התוצאות של הבדיקה הגיעו גם לחברות הכנסת, אם יהיה צורך אנחנו נתייחס גם לעניין הזה.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: אני רוצה להתחיל ממשפחת סלמסה.

קארין אלהרר: בדיון הקודם נאמר במפורש על ידי משטרת ישראל שיהיה גורם מקשר שהוגדר עבורכם.

קארין אלהרר: קודם כל אני רוצה לדעת האם היה אדם שיצר איתכם קשר והבהיר לכם בכל שלב איפה החקירה עומדת ומה אתם יודעים בשלב הזה.

קארין אלהרר: אני אבקש מעורך דין דרור מתתיהו לומר את הדברים.

קארין אלהרר: אתה עורך הדין של המשפחה, נכון?

<דרור מתתיהו: שלום, גברתי, שלום לאדוני השופט.

<דרור מתתיהו: אומרים שבשביל עורך דין פעם שופט תמיד שופט.

<דרור מתתיהו: קודם כל לשאלתך, מהמשטרה לא יצרו איתנו קשר.

<דרור מתתיהו: ביקשנו בדיון הקודם שיהיה רפרנט שמולו נוכל לעבוד, שייצור קשר, שיהיה איתנו בקשר שוטף במתן מענה למשפחה.

קארין אלהרר: כך הם גם התבקשו על ידי הוועדה.

<דרור מתתיהו: נכון, ולא היה.

<דרור מתתיהו: בניגוד למשטרת ישראל, מח"ש יצרו איתנו קשר במהלך התקופה פעמים מספר.

<דרור מתתיהו: אתמול זומנו לישיבה אצל ראש מח"ש, שבמהלכה הוא הסביר לנו את הממצאים ואת המסקנות.

<דרור מתתיהו: אני רוצה להביא בפניכם את עיקרי הממצאים ואת המסקנות.

<דרור מתתיהו: יש, אגב, פערים עצומים ביניהם.

<דרור מתתיהו: עיקרי הממצאים.

<דרור מתתיהו: אחת, השוטרים שהיו מעורבים פעלו בניגוד לנוהלי השימוש באקדח הטייזר.

<דרור מתתיהו: שתיים, השוטרים מילאו דוחות כוזבים כדי להכשיר את אותם מעשים נפסדים שלהם.

<דרור מתתיהו: שלוש, השוטרים השאירו את סלמסה המנוח מוטל על הארץ, על רצפת אספלט, כשהוא אזוק וכשהוא פצוע מחוץ לתחנת המשטרה.

<דרור מתתיהו: ארבע, השוטרים איימו על בני המשפחה במהלך חיפוש שנערך בביתם.

<דרור מתתיהו: ואם להוסיף חמש, למי שיקרא את ההודעה שהוציאה מח"ש, יש סתירות בין גרסות השוטרים.

<דרור מתתיהו: אני רוצה לשאול אתכם, כמי שעסקו בעבר בחשדות, האם יכול להיות שהממצאים הללו לא יובילו להעמדה לדין, לכתב אישום.

<דרור מתתיהו: האם יכול להיות שהדברים הללו יתבררו בסופו של דבר בבירור משמעתי, אם המשטרה בכלל תואיל, תמצא לנכון בכלל לפתוח בהליך שכזה, רחוק מעין הציבור, אפשר לומר במחשכים, וכשאני אומר במחשכים אני לא מגזים, כי כשנותנים לשוטרים לבדוק את התנהלות החברים השוטרים שלהם, בעיניי זה לא תקין.

<דרור מתתיהו: אני רוצה לשמוע האם היה יכול להיות מצב דומה שבו אני או מי מהיושבים כאן תוקפים בניגוד לדין אדם אחר, בודים ראיות כדי להסתיר את ההתנהלות הלא תקינה שלנו ומאיימים על בני המשפחה שלו פן יעזו אולי בעתיד לעשות מעשה שיוביל לגילוי המעשים האלה.

<דרור מתתיהו: האם יכול להיות שמי מאיתנו כאזרח לא היה מועמד לדין?

<דרור מתתיהו: האם לא ראוי שיהיה דין שווה בין שוטרי משטרת ישראל, העבריינים, ככל שהם עבריינים, ואני אומר פה לכאורה, אני מדבר לאור הממצאים, לבין אדם אחר שעבר עבירות דומות, לא חמורות.

<דרור מתתיהו: תביאו את הדברים לבחינת בית משפט.

<דרור מתתיהו: יחליט בית המשפט בסופו של יום אולי לזכות, מה שלא נראה על פניו על פי הראיות, יחליט כפי שיחליט, אבל בואו נביא את הדברים למבחן בית משפט.

קארין אלהרר: משטרת ישראל, בהתאם למה שכתוב לי, בדיון הקודם התחייבתם שרב פקד סמי סיאגה יהיה קצין הקשר.

<דוד אוסמו: אני קצין אגף חקירות ומודיעין של מחוז חוף, אני מפקדו.

<דוד אוסמו: הוא אכן איש הקשר.

קארין אלהרר: למה הוא לא היה איתם בקשר?

<דוד אוסמו: הוא יצר קשר ושוחח מספר פעמים עם אחות המשפחה.

קארין אלהרר: האחות נמצאת כאן?

<קריאה: הם כבר מגיעים.

<דוד אוסמו: עם האחות של המנוח.

<דוד אוסמו: הדברים של חברי אינם מדויקים בעניין הזה.

<דוד אוסמו: ככל שצריך, דלתנו פתוחה ואנחנו מוכנים לשוחח.

<דוד אוסמו: מרגע שקיבלנו את ההנחיה אנחנו מבצעים אותה - - -

<קריאה: - - - את השיחה הזאת מוקלטת הייתי מביאה לך את ההקלטה לשמוע, גברתי היושבת ראש.

<קריאה: זה לא נכון.

קארין אלהרר: אני רוצה להבין, הממצאים, כפי שתיאר אותם עורך הדין מתתיהו, הם ממצאים מאוד חמורים.

קארין אלהרר: אני לא יודעת, יכול להיות שתתקנו ותגידו שההודעה שיצאה אתמול היא הודעה לא נכונה, איך קרה שחרף הממצאים הקשים הללו בסופו של דבר כל מה שיהיה זה דין משמעתי?

<קריאה: את השאלה הזאת את צריכה להישאל למח"ש, לא למשטרת ישראל.

קארין אלהרר: איפה מח"ש?

קארין אלהרר: מיד נשאל אותם.

חיים ילין: זה נראה כמו הדואר, מעבירים מאחד לשני.

קארין אלהרר: זה בסדר, נמצא בסוף.

<יפעת בן עמי: קודם כל מח"ש היא הגוף שמוסמך לחקור מספר היבטים שקשורים למקרה הזה.

<יפעת בן עמי: ההיבטים שנחקרו על ידינו חקירה פלילית זה היבטים של השימוש בטייזר שנעשה כלפי המנוח, ההימצאות של המנוח אחר כך בתחנת המשטרה כשהוא נמצא שם זרוק, וההיבט השלישי זה החיפוש שנעשה, כשהגיע שוטר לבית והוא היה דרוש לחקירה.

<יפעת בן עמי: אלה ההיבטים שאנחנו חקרנו אותם חקירה פלילית.

<יפעת בן עמי: אנחנו באמת הפכנו אבן על אבן בחקירה הזאת וביצענו את כל פעולות החקירה הנדרשות לשלושת - - -

קארין אלהרר: החקירה הסתיימה?

<יפעת בן עמי: החקירה הסתיימה.

<יפעת בן עמי: אתמול, כפי שציין עורך דין מתתיהו, מנהל מח"ש זימן ללשכתו את האחים השכולים שהגיעו ועורך דין מטעמם והודענו להם על ההחלטה שלנו ועל ממצאי החקירה.

<יפעת בן עמי: זה מה שפורסם לציבור.

<יפעת בן עמי: מה שפורסם לציבור זו ההחלטה של מח"ש.

<יפעת בן עמי: יצוין גם שההחלטה, בגלל הרגישות שלה ובגלל כובד הראש שייחסנו למקרה הטרגי הזה, ההחלטה התקבלה על דעת פרקליט המדינה, ההמלצה הועברה אליו והתקבלה על דעתו.

<יפעת בן עמי: גם מנהל מח"ש אמר לעורך דין מתתיהו שאנחנו נעמיד לרשותם את כל ממצאי החקירה, הוא יעיין בהם והוא ימצא לנכון האם הוא סבור ששגינו ובמקרה הזה הוא יוכל להגיש ערר ליועץ המשפטי לממשלה שיבחן את ההחלטה שלנו.

קארין אלהרר: אני רוצה לשאול אותך שאלה.

קארין אלהרר: הייתם מתייחסים באותה המידה למישהו שצבע עורו שונה?

<יפעת בן עמי: חד משמעית.

קארין אלהרר: כי זה לא נראה לי.

<יפעת בן עמי: חד משמעית.

קארין אלהרר: על הרבה פחות מזה הייתם מעמידים אנשים לדין.

<יפעת בן עמי: אז אני רוצה להסביר.

<יפעת בן עמי: התיק הזה נבחן באופן חד משמעי באמות המידה המקצועיות בהן נבחן כל תיק ותיק.

<יפעת בן עמי: אם היינו מגיעים למסקנה שהמקרה מצדיק העמדה לדין פלילי לא היינו מהססים לקבל החלטה כזאת, כפי שקיבלנו בשנה האחרונה בלמעלה מ-100 תיקים.

<יפעת בן עמי: אנחנו בחנו את התיק הזה באמות המידה המקצועיות - - -

<זיוה מקונן דגו: שוטרים שזרקו בן אדם בחניון, שוטרים שלא - - - כדי לפנות אותו.

מירב בן ארי: כמה אנשים בשנה את אוזקת וכופתת מחוץ לתחנת משטרה?

מירב בן ארי: זה עניין שבשגרה?

<יפעת בן עמי: קודם כל אני לא אוזקת - - -

מירב בן ארי: לא את, את מייצגת מבחינתי את מח"ש.

קארין אלהרר: נגיע למשטרת ישראל ונשאל אותם, אבל אני באמת מנסה להבין.

קארין אלהרר: קודם כל אתם הבטחתם לנו נתונים לגבי כמות החקירות שנפתחו כנגד שוטרים באלימות משטרתית וביקשנו פילוח של הנתונים, מתי זה קרה כנגד יוצאי אתיופיה, מתי זה לא.

קארין אלהרר: לא קיבלנו את הנתונים הללו.

קארין אלהרר: ועדת הכנסת היא לא לשם קישוט, כשמבקשים נתונים צריך להעביר אותם.

<יפעת בן עמי: אני רוצה לענות על זה.

דב חנין: אפשר שאלת המשך, ברשותך?

קארין אלהרר: בבקשה.

דב חנין: אני שומע את הדברים שלך, גברתי, ואני חייב לומר לך שהתחושה היא שהמערכת לא מתפקדת.

דב חנין: אני מתכוון לא למשטרה, אלא אליכם, למח"ש.

דב חנין: מח"ש היא מערכת לא מתפקדת במבחן התוצאה.

דב חנין: את נותנת לי תשובה פרטנית על התיק המסוים הזה, שאני באמת מכיר אותו פחות מכם, אני לא ניתחתי את כל הראיות בתיק, למרות שהשאלות הן שאלות רבות.

דב חנין: אבל אנחנו צריכים להסתכל גם הסתכלות מערכתית, אנחנו למשל יודעים שבארצות הברית הפסיקה בחנה בחינה מערכתית של התייחסות של כל מיני גורמים במערכת אכיפת החוק מבחינת התוצאה, מבחינת בחינת התוצאה בסופו של דבר.

דב חנין: כשאנחנו רואים מצבים רבים מאוד של אלימות ושל פרופיילינג ושל התייחסות מפלה ובעייתית ליוצאי אתיופיה בישראל ולעומת זאת אנחנו רואים מספר מאוד מאוד קטן, ואני אומר את זה בעדינות של כתבי אישום פליליים והרשעות של שוטרים על התייחסות כזאת אנחנו מבינים שיש כאן בעיה מערכתית, מערכתית משהו פה לא עובד.

דב חנין: לא יכול להיות מצב שבו מכל כיוון אנחנו שומעים על התעללות, על פגיעה, על פרופיילינג, על התייחסות לא הולמת ומהצד השני כמעט אפס כתבי אישום, כמעט אפס הרשעות.

דב חנין: משהו במערכת הזאת לא עובד.

<יפעת בן עמי: אני אשיב.

<יפעת בן עמי: תחילה ליושבת ראש הוועדה, לגבי הנתונים.

<יפעת בן עמי: הנתונים שדיברנו עליהם בדיון הקודם נאספו על ידי מנכ"לית משרד המשפטים ונעשתה עבודה של איסוף נתונים.

<יפעת בן עמי: המנכ"לית, וזה לא מטעמנו, לכן אנחנו לא יכולנו להציג את הנתונים.

<יפעת בן עמי: בכל מקרה, הנתונים המלאים אמורים להיות מוצגים בקרוב על ידי מנכ"לית משרד המשפטים במסגרת עבודת הוועדה הבין משרדית שהיא עומדת בראשה.

<יפעת בן עמי: כך שהנתונים יוצגו בקרוב על ידי מנכ"לית משרד המשפטים, שהיא זו שעסקה באיסוף הנתונים.

<יפעת בן עמי: זו התשובה ליושבת ראש הוועדה.

קארין אלהרר: תראי, אפשר לבוא ולטעון טענות כאילו אין פה נתונים, אם יש נתונים, אני לא יודעת, מסיבת עיתונאים היא רוצה לעשות במועד אחר?

קארין אלהרר: הוועדה ביקשה נתונים, הוועדה זכאית לקבל נתונים.

קארין אלהרר: זו ועדה לביקורת המדינה, איך הוועדה יכולה לעשות את עבודתה אם לא מועברים לה נתונים כפי שהיא ביקשה?

<יפעת בן עמי: שוב אני אומרת, אני מטעם מח"ש, הנתונים נאספו על ידי מנכ"לית משרד המשפטים ולכן רק היא זו שיכולה להעביר אותם - - -

קארין אלהרר: אבל אני ביקשתי מכם.

קארין אלהרר: ידכם על הנתונים.

קארין אלהרר: הרי גם המנכ"לית, כשהיא מפרסמת נתונים, היא ביקשה אותם מכם קודם, אתם האמונים על הנתונים הללו.

<יפעת בן עמי: לא, אנחנו - - -

קארין אלהרר: בסדר, אבל לך יש את הנתונים לגבי כל התיקים?

<יפעת בן עמי: לא, לנו אין נתונים, כבר אמרנו בזמנו, אנחנו לא מסווגים את התיקים שלנו על פי המוצא של המתלונן, אנחנו עיוורים למוצאו של המתלונן.

<יפעת בן עמי: אבל מנכ"לית משרד המשפטים מינתה צוות מיוחד שאסף, שעבר תיק תיק ועשה עבודת נמלים כדי לאסוף את הנתונים שלנו אין אותם ולכן הנתונים הם בידה והיא אמורה להציג אותם בקרוב.

קארין אלהרר: עורכת דין בן עמי, עברו חודשיים מאז הדיון הקודם שבו התחייבת להעביר נתונים לוועדה.

קארין אלהרר: חודשיים.

קארין אלהרר: כשמוצגים מקרים כמו המקרה של סלמסה, אני לא חושבת שיש משהו חשוב יותר לעשות, באמת אני אומרת את זה, עם כל הכבוד.

<יפעת בן עמי: הדבר נעשה, נאספו הנתונים.

קארין אלהרר: אני לא יודעת, יכול להיות שעשיתם המון דברים, אני לא קיבלתי אותם.

קארין אלהרר: איך אני יכולה להתייחס למה שנעשה?

קארין אלהרר: אין לי נתון, חודשיים.

<יפעת בן עמי: אני כן יכולה להשיב, אם אפשר, לחברי, שפה יש - - -

דב חנין: רק אני אומר לך, גברתי, שמספר ההרשעות של לבנים שהורשעו במדינות דרום ארצות הברית בתקיפת שחורים בתחילת המאה היה אפסי, זה לא אומר שלא היו תקיפות של שחורים על ידי לבנים במדינות דרום ארצות הברית, זה אומר שמשהו במערכת לא עבד.

איתן ברושי: חבר הכנסת חנין, אני מתנגד לבית משפט שאתם עושים פה ואני מציע להפסיק עם ההשוואות האלה.

איתן ברושי: זה לא - - -

דב חנין: אני עומד מאחורי ההשוואות.

איתן ברושי: זה לא - - -

דב חנין: אז אתה אל תעמוד.

דב חנין: תעצום את העיניים, תתעלם מהמציאות, תמשיך להטיח ו - - -

איתן ברושי: אין לך משלים - - -

קארין אלהרר: חבר הכנסת ברושי - - -

איתן ברושי: אל תרימי עליי את הקול.

מירב בן ארי: אבל היא יושבת ראש הוועדה.

קארין אלהרר: אתה לא נותן לו לדבר.

איתן ברושי: אבל גם אני רוצה לומר - - -

קארין אלהרר: אבל אתה תהיה בזכות דיבור בזמנך.

איתן ברושי: גם אני רוצה לומר שיש גבול למה שאתם עושים.

קארין אלהרר: אתה תהיה בזכות דיבור.

איתן ברושי: כבר קבעתם שמישהו אשם?

קארין אלהרר: סליחה, אתה תהיה בזכות דיבור בזמנך.

קארין אלהרר: עכשיו תורו של דב חנין.

מירב בן ארי: מה זה מישהו אשם?

איתן ברושי: שמח"ש אשם?

מירב בן ארי: מה זה מח"ש אשם?

איתן ברושי: המשטרה אשמה?

איתן ברושי: מה זה, להשוות - - -

מירב בן ארי: תקרא את הנתונים, תסתכל מה קורה במדינה שלך.

איתן ברושי: אבל היא כרגע אומרת שאין נתונים.

מירב בן ארי: יושבים שלושה נערים אתיופים, שלושה נערים לבנים, כל משטרת ישראל - - -

קארין אלהרר: סליחה, מירב, הדיון הזה הסתיים.

מירב בן ארי: אבל זה לא נעים, כי כל המשפחה הגיעה לכאן וזה הרבה יותר חשוב - - -

קארין אלהרר: בסדר, זו עמדתו.

קארין אלהרר: הוא יביע אותה כשתהיה לו רשות לדבר, עכשיו דב מדבר.

דב חנין: ידידי חבר הכנסת ברושי, הנתונים שאני מדבר עליהם הם נתונים שקיימים.

דב חנין: אנחנו יודעים על מעט מאוד כתבי אישום, אני לא מדבר על המקרה הקונקרטי הזה, אני שוב אומר, אני מדבר באופן כללי מערכתי, מעט מאוד כתבי אישום, מעט מאוד הרשעות, ולעומת זאת גל אדיר של פניות שמגיע אליי ואם אתה רוצה אני מוכן גם להפנות אליך, של אנשים, של אזרחים יוצאי אתיופיה שמתארים מציאות שהיא פשוט בלתי נסבלת.

דב חנין: מה, מאות אנשים ממציאים טענות על זה ששוטרים תוקפים אותם ומתייחסים אליהם בצורה לא הוגנת?

דב חנין: משהו פה מערכתי זועק לשמים ועקום.

<יפעת בן עמי: אני רוצה רק להשיב, נאמר פה שלא מוגשים כתבי אישום, בשנה האחרונה הוגשו למעלה מ-100 כתבי אישום במח"ש, אני חושבת שזה מספר מכובד ביחס לאוכלוסיית שוטרים מצומצמת - - -

קארין אלהרר: אבל זה לא אומר לי כלום.

קארין אלהרר: תראי, בערכים מוחלטים זה אולי המון, אבל אני לא יודעת כמה מהם של יוצאי אתיופיה, אני לא יודעת כמה תלונות הוגשו.

קארין אלהרר: זה שיש 100 כתבי אישום לעומת 100 תלונות זה אולי מספר שאפשר לחיות איתו, אם הוגשו אלפי תלונות ורק 100 כתבי אישום אולי צריך להרים גבה.

קארין אלהרר: אני לא יודעת, אני לא מכירה את הנתונים, לכן ביקשתי לראות אותם.

מירב בן ארי: שלא לדבר על מאות ואלפי צעירים אתיופים שנפתחים להם תיקים במשטרה וכל עתידם נעצר רק בגלל שאותו שוטר החליט שהוא לא מסתדר לו טוב בשכונה, כמו שכולנו ראינו, כולנו צפינו בכתבה המזעזעת הזאת שהייתה בערוץ 2.

מירב בן ארי: על אותם ילדים וצעירים אתיופים.

מירב בן ארי: הם כבר לא אתיופים, הם כולם נולדו בארץ - - -

קארין אלהרר: הם ישראלים לכל דבר.

מירב בן ארי: כל התפיסה המעוותת הזאת היא פשוט - - - זה בעוכרינו.

מירב בן ארי: אנחנו כמדינה צריכים לקחת אחריות ולא להמשיך לטמון את ראשנו בחול.

מירב בן ארי: אחרי זה אני אתייחס.

קארין אלהרר: עורכת דין בן עמי, מתי יהיו נתונים?

מירב בן ארי: אני יודעת שזה ממש במהלך השבועות אם לא הימים הקרובים, ממש בקרוב.

מירב בן ארי: זה מטעם המנכ"לית, היא תמסור - - -

מירב בן ארי: תני זמנים.

קארין אלהרר: זמן, עורכת דין בן עמי.

<יפעת בן עמי: אני לא יכולה לתת זמן בשם - - -

קארין אלהרר: אבל את יודעת איפה זה נמצא?

<יפעת בן עמי: בלשכת מנכ"לית - - -

קארין אלהרר: את יודעת כמה זמן זה עוד אמור לקחת?

<יפעת בן עמי: עניין של ימים.

קארין אלהרר: שבועיים.

קארין אלהרר: שבועיים, אני רוצה את הנתונים.

קארין אלהרר: ואני אומר עוד דבר, אם אין נתונים תוך שבועיים עדיין אתם מחויבים לדווח לוועדה.

קארין אלהרר: זה שאין את הנתונים המוגמרים זה לא אומר שאי אפשר לשלוח דוח ביניים, זה לא אומר שלא צריך להתייחס לוועדה.

קארין אלהרר: אתם מחויבים להתייחס לוועדה.

קארין אלהרר: גם אם זה לא מתאים לכם בלו"ז, אתם מחויבים להתייחס.

קארין אלהרר: אני רוצה לשאול את משטרת ישראל, אחרי כל הממצאים שהוסקו, נוח לכם שהשוטרים שהיו מעורבים עדיין בתפקידם?

<גילה גזיאל: מאחר שמח"ש פרסם בתקשורת והחומרים לא הועברו למשטרה, אנחנו לא יכולים להתייחס לעניין הזה.

<גילה גזיאל: כשנקבל את החומרים ממח"ש - - -

קארין אלהרר: שמעתם את הדברים.

<גילה גזיאל: שמעתי בתקשורת.

קארין אלהרר: מה זה שמעתי בתקשורת?

קארין אלהרר: אתם לא מעורים, אתם לא בקשר?

<גילה גזיאל: אנחנו לא קיבלנו - - -

קארין אלהרר: אז על בסיס מה רב פקד סמי היה אמור לעדכן את המשפחה אם הוא לא יודע מה קורה?

<גילה גזיאל: תיכף ייכנס רב פקד סמי, אני כרגע מתייחסת לגבי הצעדים המנהליים שמשטרת ישראל צריכה לנקוט כנגד שוטרים.

<גילה גזיאל: הצעדים המנהליים יכולים להיות כשיש לנו חומרים ויש לנו בסיס ראייתי לנקוט בהליכים כאלה או אחרים.

<גילה גזיאל: עד לרגע זה לא קיבלנו חומרים ממח"ש כדי לטפל בנושא הזה.

קארין אלהרר: אז אני שוב שואלת, מונה רב פקד מטעמכם שהיה אמור לעדכן את המשפחה ולהיות איתה בקשר.

קארין אלהרר: עכשיו את אומרת לי, אנחנו לא מכירים בכלל, על מה הוא היה אמור לעדכן את המשפחה אם אתם לא מכירים את העניין?

<גילה גזיאל: על הליכי החקירה, ממה שקיבלנו בהתנהלות של החקירה של מח"ש, חומרים שקיבלנו.

<גילה גזיאל: החומר היחידי שקיבלנו ממח"ש זה בתחילת דצמבר, עדויות של שוטרים שניתנו בחלק מהמקרים.

<גילה גזיאל: לא קיבלנו חומר מלא שמאפשר לנקוט צעדים כאלה או אחרים.

<גילה גזיאל: גברתי, אני רוצה לומר משהו לחברי הוועדה.

<גילה גזיאל: אני קודם כל משתתפת בצער המשפחה, משטרת ישראל ידעה לנקוט בצעדים, למרות שמח"ש החליט לנקוט בחוסר אשמה כלפי שוטר, האירוע שהיה בחולון, אנחנו יודעים לנקוט בצעדים המנהליים הדרושים כנגד שוטרים.

<גילה גזיאל: אבל גם לשוטרים יש זכויות וכל עוד לא קיבלנו חומרים אין לנו כל דרך לנקוט בצעד כזה או אחר לפני שהחומרים מגיעים.

<גילה גזיאל: אני יכולה להגיד, אני מצטערת שזה נעשה פה, אבל אם שאלת אני אענה, גם תזכרנו מספר רב של פעמים את מח"ש כדי לקבל חומרים כדי לטפל בנושא הזה ועד לרגע זה לא התקבלו החומרים.

קארין אלהרר: איך יכול להיות שמשטרת ישראל לא קיבלה חומרים?

<יפעת בן עמי: קודם כל משטרת ישראל עודכנה לגבי ההחלטה שלנו לא דרך התקשורת, אלא בדרך ישירה.

קארין אלהרר: מתי היא עודכנה?

<יפעת בן עמי: כשהתקבלה ההחלטה צמשטרת ישראל - - -

מירב בן ארי: אתמול.

<יפעת בן עמי: אתמול התקבלה ההחלטה.

קארין אלהרר: זה אבד בדואר?

קארין אלהרר: מה קרה?

<יפעת בן עמי: עכשיו אנחנו מעבירים, ברגע שמתקבלת החלטה ו - - -

חיים ילין: דואר זה שלושה שבועות, בעוד שלושה שבועות זה יגיע.

<יפעת בן עמי: ברגע שמסתיימת החקירה וזה משהו שנעשה היום.

<יפעת בן עמי: מחר מועבר כל תיק החקירה למשטרת ישראל והיא מקבלת את כל חומרי החקירה.

<יפעת בן עמי: כל עוד לא מסתיימת החקירה בסיטואציה כזאת אנחנו לא מעבירים את החומרים.

<יפעת בן עמי: כן עדכנו לאורך כל הדרך את המשטרה בהתפתחויות החקירה ובממצאים שלה.

קארין אלהרר: גברתי, מה יש לך לומר בעניין?

<גילה גזיאל: יש לי לומר שכשאני מקבלת את סיכומי החקירה, כשזה יגיע מחר, אנחנו נעיין בכובד ראש ו - - -

קארין אלהרר: אני לא שאלתי עוד מה כתוב בפרטי החקירה, שאלתי לגבי הממצאים.

קארין אלהרר: נוח לך שהשוטרים המעורבים נמצאים עדיין במשמרת שלכם.

קארין אלהרר: זה נוח?

<גילה גזיאל: גברתי, את מבקשת שננקוט אמצעים מנהליים כנגד אנשים, זה לא נמצא בשום הליך מנהלי תקין כשהחומר לא הגיע.

<גילה גזיאל: מח"ש פרסם, מח"ש עדכן טלפונית, לא קיבלנו שום דבר כתוב.

<גילה גזיאל: על בסיס זה אף - - -

קארין אלהרר: לא העברתם משהו כתוב?

<יפעת בן עמי: אתמול התקבלה ההחלטה.

<יפעת בן עמי: עם קבלת ההחלטה מועבר כל תיק החקירה למשטרת ישראל.

<יפעת בן עמי: זה מה שנעשה בימים אלה.

<יפעת בן עמי: עדכנו לגבי ההחלטה עצמה, ממצאי החקירה מועברים כיום.

מירב בן ארי: היום, התכוונת.

מירב בן ארי: לא 'כיום'.

<יפעת בן עמי: אתמול התקבלה ההחלטה.

חיים ילין: קארין, לדעתי את אשמה שעשית היום את זה, היית צריכה לעשות את זה עוד שבוע.

קארין אלהרר: כן, אני מתנצלת.

מירב בן ארי: אתה אופטימי גם לגבי השבוע.

קארין אלהרר: אני רוצה להקריא לכם מסעיף 2 למכתב שיצא מהמשרד לבטחון פנים ב-13 בינואר 2016: 'לעניין פסקה 5 לבקשת הוועדה, טרם התקבלה החלטה בתיק מח"ש בנושא יוסף סלמסה ז"ל.

קארין אלהרר: מחלקת משמעת של משטרת ישראל קיבלה חומרי ביניים ממח"ש ביום 20.12.2015.

קארין אלהרר: לאור החומרים שהועברו לא נמצא כי יש עילה בשלב זה לנקוט בצעדים כלפי השוטרים שנחקרו עד כה'.

קארין אלהרר: זה לא אני כתבתי, זה אתם, שאתם מעודכנים בשלבי ביניים ואתם כן מכירים.

קארין אלהרר: אז אני לא מבינה, יש אמנזיה?

<גילה גזיאל: זה בדיוק מה שאמרתי לך.

<גילה גזיאל: אנחנו עודכנו טלפונית, קיבלנו חומרי חקירה בתחילת דצמבר שנה קודמת - - -

<קריאה: זה לא - - -

<גילה גזיאל: קודם אני מבקשת - - -

קארין אלהרר: אני מדברת, תעני לי.

<גילה גזיאל: קיבלנו בתחילת דצמבר חומרים ממח"ש, חומרי חקירה אקלקטיים, של עדויות שלא אפשרו לנו לקבל החלטות או לנקוט בצעד כלשהו.

<גילה גזיאל: קיבלנו עדכונים טלפוניים, על בסיס עדכונים טלפוניים לא מקבלים החלטות, לא כאלה ולא אחרות, גם לא מגישים כתב אישום לבית דין למשמעת על סמך עדכון טלפוני.

<גילה גזיאל: רבותיי, נקבל את החומרים - - -

מירב בן ארי: אי אפשר בכלל להגיש כתב אישום בלי שהיא מקבלת החלטה סופית.

מירב בן ארי: אני חושבת שהבנו את זה, אמרת את העניין, פשוט מה שגברתי יושבת ראש הוועדה מנסה לומר, לדעתי זה השוטרים האלה שהיו שם, שכפתו את יוסף ז"ל, שהיו שם בכל התהליך, בכל האירוע הזה, האם הם שוטרים במשטרת ישראל שעובדים?

מירב בן ארי: אין שום הליך שבו אי אפשר גם להשעות?

מירב בן ארי: אפילו רק מן העניין המוסרי כאן.

מירב בן ארי: שום דבר?

מירב בן ארי: או להוציא לחופשה ללא תשלום?

מירב בן ארי: מה, כלום?

<גילה גזיאל: ממש לא.

<גילה גזיאל: כשיש לנו בסיס ראייתי לקבל החלטות מנהליות, גם עם אמצעים מנהליים ביניים, כמו השעיה או כמו חופשה כפויה, אנחנו עושים את זה.

<גילה גזיאל: בחומר שהתקבל ממח"ש, החומר הדל, יש לומר, שקיבלנו בתחילת דצמבר ממח"ש לא אפשר לנו לקבל החלטות, כל החלטה מנהלית, כנגד השוטרים.

<גילה גזיאל: חיכינו לסיום החקירה.

<גילה גזיאל: אני אישית תזכרתי את ראש מח"ש וסגנו, אני אישית, כי אני נמצאת כיושבת ראש ועדת היגוי - - -

קארין אלהרר: ביקשתם יותר חומר?

<גילה גזיאל: בוודאי.

<גילה גזיאל: הפעם האחרונה הייתה לפני שבועיים.

<גילה גזיאל: רבותיי, אני לא יודעת גם מה העיתוי של הפרסום של ההחלטה בתקשורת להודיע יום לפני הוועדה.

<גילה גזיאל: נאמר פה, אם זה היה - - -

קארין אלהרר: הוועדה נקבעה קודם, לא תיאמנו את זה.

<גילה גזיאל: אני יודעת, אבל צריך לבדוק את העיתוי ולאפשר לנו זמן לבדוק את הדברים.

<גילה גזיאל: אנחנו לא נחסוך כל הליך, לנו יש עניין לטפל בכל הערה או בכל הליך משמעתי כנגד כל שוטר שפעל שלא כדין ואנחנו עושים את זה.

דב חנין: דוח שקרי ששוטר חותם עליו, זו עבירה פלילית או עבירה משמעתית במשטרה?

<דרור מתתיהו: זה בידוי ראיות, זו עבירה פלילית.

דב חנין: זה הדבר שמדהים אותי.

דב חנין: איך מח"ש יכול לכתוב על שוטר שהוא לכאורה כתב דוח שקרי, כתב לכאורה, אני לא הייתי שם, ואת זה מח"ש מעביר לטיפול משמעתי?

דב חנין: דוח שקרי?

דב חנין: דוח שקרי, לדעתי, כשמדובר על אזרח שנותן עדות שקר, הוא מועמד לדין פלילי וזו עבירה חמורה ביותר.

דב חנין: כשמדובר בשוטר שכותב דוח שקרי זו עבירה פלילית חמורה בצורה קיצונית ביותר.

דב חנין: אני לא מבין איך מח"ש יכול לכתוב את שתי השורות אחת ליד השנייה, מצד אחד דוח שקרי של שוטרים, מצד שני אין הליך פלילי, 'נבדוק את זה משמעתית'.

דב חנין: איזה מין דבר כזה?

דב חנין: אני פשוט לא מצליח לתפוס את השפה העברית כאן.

חיים ילין: ללא ספק.

קארין אלהרר: בנצ'י, בבקשה.

<אילנית בנצ'י סלמסה: אני רוצה לדבר גם לגבי ההחלטה שהוחלטה אתמול במח"ש.

מירב בן ארי: אני רוצה לעדכן אותך שבזמן שלא היית, שאלנו על השוטר אם הוא היה בקשר איתך ומישהי שם מאחורה אמרה - - -

<אילנית בנצ'י סלמסה: הוא היה איתי בקשר רק ביום שישי האחרון ויש לי את ההקלטה שהוא אומר 'מהיום אני יוצר קשר'.

מירב בן ארי: זהו?

<אילנית בנצ'י סלמסה: זהו.

מירב בן ארי: מה זאת אומרת?

קארין אלהרר: חודשיים אחרי הדיון הקודם.

<אילנית בנצ'י סלמסה: חודשיים אחרי הדיון, 'מהיום אני יוצר קשר'.

<אילנית בנצ'י סלמסה: יש לי את ההקלטה, אם תרצו לשמוע.

<דרור מתתיהו: הוא היה צריך לספר לוועדה שהוא יצר קשר, אז זה מה שהוא עשה מספר ימים לפני.

<אילנית בנצ'י סלמסה: לגבי ההחלטה שמח"ש החליטה - - -

מירב בן ארי: רגע.

מירב בן ארי: הוא איש הקשר שאת מינית פה?

קארין אלהרר: לא אני מיניתי, המשטרה מינתה.

<אילנית בנצ'י סלמסה: ההחלטה שהוחלטה על ידי מח"ש, יום לפני הדיון, אם הכול שקרי פה אני לא יודעת מה זה פלילי, עבורכם, מח"ש, ואם זה שקרי איך זה שאותם שוטרים עוברים רק למשמעת?

<אילנית בנצ'י סלמסה: תגידו לי, זה נראה לכם גנון ילדים?

<אילנית בנצ'י סלמסה: את יש לך ילדים?

<אילנית בנצ'י סלמסה: הילד הזה איננו ואם זה משמעת בשבילכם, מח"ש, שאתם מחפים על אותם שוטרים, אותם שוטרים לא אמורים להיות באותם עדים, השוטרים האלה דינם מאחורי סורגים.

<אילנית בנצ'י סלמסה: את יושבת ורואה פה את ההורים שלי, הילד הזה לא יחזור, אבל הצדק שלו ייעשה ואותם שוטרים יעמדו לדין.

<אילנית בנצ'י סלמסה: אתם כותבים שהכול שקרי וזה משמעת?

<אילנית בנצ'י סלמסה: תגידי לי, זה נשמע לכם הגיוני?

<אילנית בנצ'י סלמסה: ריבונו של עולם, באיזו מדינה אנחנו חיים?

<אילנית בנצ'י סלמסה: במה אני שונה ממך, במה אני שונה מכם?

<אילנית בנצ'י סלמסה: כבודה, במה אני שונה ממך?

<אילנית בנצ'י סלמסה: במה השוטרים שלי שונים מכם?

<אילנית בנצ'י סלמסה: שקרי זה לא פלילי?

<אילנית בנצ'י סלמסה: וגם ההחלטה התקבלה כשביום שישי האחרון הגיעו חוקרים לקחת עדות מבחור שהיה עם יוסף ז"ל.

<אילנית בנצ'י סלמסה: איך אתם לוקחים מישהו לעדות כשהוא צריך לעבור פוליגרף ויומיים אחרי מתקבלת ההחלטה.

<אילנית בנצ'י סלמסה: זה משהו שהוא לא ברור לי.

<אילנית בנצ'י סלמסה: אם אני טועה, תתקנו אותי.

<אילנית בנצ'י סלמסה: זה לא ייתכן שהבחור בא ואומר לי 'תקשיבי, בנצ'י, אני צריך ללכת לעבור פוליגרף', אני אומרת לו 'סליחה, אבל ביום ראשון יש פגישה במח"ש, החלטה'.

<אילנית בנצ'י סלמסה: אז איך אתם מחליטים על חיי אדם שהוא מתהפך בקבר, והרסתם לא רק משפחה, קהילה ומדינה שלמה?

<אילנית בנצ'י סלמסה: מבחינתי, זה רק אומר לי כמה אתם מחפים וכמה אתם נותנים יד לאותם שוטרים.

<אילנית בנצ'י סלמסה: אותם שוטרים האלה, הם גם אחראים לרצח של יוסף.

מירב בן ארי: אני חייבת לומר לכם, כשיש שוטרים שעל הטרדות מיניות, שאני לא מפחיתה כמובן מהעבירה הזו, אתם מוציאים לחל"ת.

מירב בן ארי: על הטרדה מינית.

קארין אלהרר: על חשד.

מירב בן ארי: על חשד.

מירב בן ארי: וכאן, כשהילד הזה, בסופו של דבר, אני שומעת אותך ונקרע לי הלב, כי זו בושה שלנו, של החברה, זו בושה שלנו, פשוט, כי אין הבדל ביני לבינך, אין הבדל בין ההורים שלי להורים שלך, אף פעם לא היה הבדל, פשוט הגזענות שמכרסמת בחברה שלנו היא זאת שיצרה את ההבדלים המיותרים האלה.

מירב בן ארי: אני רק אומרת משהו אחד - - -

אברהם נגוסה: עכשיו אין גזענות?

מירב בן ארי: אברהם, אתה יודע שאני איתך.

מירב בן ארי: חס וחלילה, הגזענות מכרסמת - - -

אברהם נגוסה: את שומעת את הגזענות.

מירב בן ארי: מכרסמת.

מירב בן ארי: אני רק אומרת, אם על חשד להטרדה אתם מוציאים שוטרים לחל"ת לא יכולתם להוציא את השוטרים האלה לשבת בבית, לחשוב על מה שהם עשו?

מירב בן ארי: איך זה יכול להיות?

מירב בן ארי: תסבירי לי.

<גילה גזיאל: אני מסבירה שוב - - -

<דרור מתתיהו: אני אומר לגברתי יותר מזה, בדיון הקודם זאת הייתה ההצעה שלנו.

<דרור מתתיהו: אמרנו, בתקופת הביניים עד למתן החלטה, אנחנו שלפחות השוטרים האלה יועברו מתפקידם, שלא יבואו במגע עם הציבור.

<דרור מתתיהו: אנשים שמעל ראשם עננה כזו - - -

קארין אלהרר: ואמרתם שתבחנו את זה, דרך אגב.

<דרור מתתיהו: אמרו שיבחנו ולא עשו דבר.

<דרור מתתיהו: אני רוצה שוב להגיד לכם, גם בבחינת הדברים בשיקול קר ומקצועי, האם יכול להיות מצב, האם אנחנו יכולים להעלות על דעתנו מצב שבו שוטרים שמח"ש קובעת, לא אני, לא עורך דין של המשפחה, שמח"ש קובעת באופן חד משמעי, שיש סתירות בגרסאות, דוחות שקריים, מילאו דוחות שקריים כוזבים, דוחות פעולה, כדי לחפות על משהו.

<דרור מתתיהו: הרי שוטר שממלא דוח כוזב, למה הוא עושה את זה?

<דרור מתתיהו: מה האינטרס שלו?

<דרור מתתיהו: האינטרס שלו הוא לחפות על התנהגות בלי תקינה קודמת שהייתה לו.

<דרור מתתיהו: אז אחת, מה ההתנהגות הבלתי תקינה, אנחנו כבר יודעים, כי מח"ש כותבים 'שימוש באקדח טייזר מחשמל בניגוד לנהלים', ועכשיו כדי לחפות על מה שעשינו, להוסיף חטא על פשע, אנחנו גם נעשה דוחות כוזבים.

<דרור מתתיהו: מי שאמון על אכיפת החוק בישראל, שעושה דוחות כוזבים שקריים, אסור לו להיות במשטרת ישראל ואסור לו לבוא במגע עם הציבור.

<דרור מתתיהו: אם אתם לא מבינים את זה אנחנו בבעיה קשה.

קארין אלהרר: אני רוצה לחזור לנקודה הזאת, זו נקודה מאוד בעייתית.

קארין אלהרר: על הרבה פחות מזה, כשיש יחסי ציבור גרועים למשטרה, אתם מוציאים שוטרים לחופשה ואנשים רמי דרג, לא אחרון השוטרים.

<גילה גזיאל: גברתי, כשיש חומרים - - -

קארין אלהרר: לא, מה זה - - -

<גילה גזיאל: אין לי חומר.

<גילה גזיאל: אין לי - - -

קארין אלהרר: לא, אני לא מקבלת את זה ואני אגיד לך למה אני לא מקבלת את זה.

קארין אלהרר: את כותבת, אתם כותבים בתשובתכם, 'מחומרי החקירה שקיבלנו לא מצאנו עילה', אמרתם שלא היה מספיק.

קארין אלהרר: ביקשתם עוד?

<גילה גזיאל: ביקשנו ולא קיבלנו.

קארין אלהרר: ולא קיבלתם?

<גילה גזיאל: לא קיבלנו.

<גילה גזיאל: עד לרגע זה לא קיבלנו.

קארין אלהרר: למה לא נתתם להם עוד חומרי חקירה כשהם מבקשים?

<יפעת בן עמי: לא ידוע לי על בקשה.

<יפעת בן עמי: אני לא רוצה להתווכח.

<יפעת בן עמי: מה שמתבקש אנחנו מעבירים, עדכונים העברנו כל הזמן.

<יפעת בן עמי: חומרי החקירה - - -

קארין אלהרר: תקשיבו, אני אומרת לכם את האמת, אני רוצה להגיד לכם משהו, זה לא יעלה על הדעת שאתם רבים ביניכם כאן בוועדה מי העביר ומי לא העביר ויש שוטרים שנמצאים עם חשדות כבדים.

קארין אלהרר: זה מכתים את כל המשטרה.

<גילה גזיאל: גברתי, אני חושבת שנעשה פה עוול לשוטרים.

קארין אלהרר: באמת?

<גילה גזיאל: כן, ממש כן.

מירב בן ארי: אי הצדק פה זועק לשמים.

<אילנית בנצ'י סלמסה: תתביישי לך, איך את בכלל מעזה - - -

<פורנוס סלמסה: - - - יש לך ילדים?

<פורנוס סלמסה: תתביישי לך.

<פורנוס סלמסה: הנה הבן שלי, ככה מצאתי אותו בתחנת המשטרה.

<פורנוס סלמסה: תסתכלי.

<פורנוס סלמסה: תסתכלי.

<פורנוס סלמסה: כל הילדים שלי בצרות.

<פורנוס סלמסה: הילדים שלי לא ישנים שנתיים.

<פורנוס סלמסה: תתביישי לך.

<פורנוס סלמסה: לא נשמע אותך, תסתמי את הפה שלך.

<פורנוס סלמסה: אני נשרפת.

<אילנית בנצ'י סלמסה: תניחי לה, בבקשה.

<אילנית בנצ'י סלמסה: תניחי לה, היא תשב.

<אילנית בנצ'י סלמסה: תזוזי מפה.

<פורנוס סלמסה: לא כואב?

<פורנוס סלמסה: הבן שלי, תסתכלי.

<פורנוס סלמסה: איפה הגעתי?

<פורנוס סלמסה: לאיפה הגעתי, למדינת ישראל?

<אילנית בנצ'י סלמסה: תתביישי לך.

<אילנית בנצ'י סלמסה: את עם המדים, את בכלל לא ראויה.

<אילנית בנצ'י סלמסה: המקום שלך מאחורי סורגים.

קארין אלהרר: בנצ'י.

<פורנוס סלמסה: תסתכלי.

<אילנית בנצ'י סלמסה: בושה, את משרתת במדינת ישראל?

<אילנית בנצ'י סלמסה: את אמורה להגן על - - -

קארין אלהרר: בנצ'י.

<גילה גזיאל: אני רוצה להמשיך בדבריי, בבקשה.

<אילנית בנצ'י סלמסה: תתביישי לך.

<גילה גזיאל: אני חושבת שנעשה עוול לכלל השוטרים והמשטרה.

<גילה גזיאל: כשיש שוטרים שסורחים אנחנו יודעים לטפל בהם - - -

<פורנוס סלמסה: למה הגעתי?

<פורנוס סלמסה: חיים שלי.

<פורנוס סלמסה: את לא יודעת, בבקשה אל תדברי.

<פורנוס סלמסה: לא כואב לך?

<אילנית בנצ'י סלמסה: כבודה, אל תתני לה זכות דיבור.

<פורנוס סלמסה: בבקשה.

<פורנוס סלמסה: בשעה חמש יוסף יצא מהבית, יוסף יצא מהבית, את רואה?

<פורנוס סלמסה: את רואה?

<פורנוס סלמסה: זה לא כואב לך?

<גילה גזיאל: כואב לי, מאוד.

<גילה גזיאל: כואב לי מאוד.

<קריאה: לא כואב לך.

<קריאה: אל תגידי.

<קריאה: זה רק אומר שעשינו עוול לשוטרים.

<קריאה: אם היה כואב לך ככה את עושה?

<קריאה: לא כואב לך.

<גילה גזיאל: אם תיתן לי להשלים אני אגיד.

<גילה גזיאל: עם כל הכעס והכאב.

<גילה גזיאל: גם אני בת למשפחה שכולה ואני מבינה מאוד את הכאב.

<קריאה: מה זה 'כואב לי', כואב לך?

<גילה גזיאל: בוודאי, בוודאי שכואב לי.

<גילה גזיאל: כואב לי מאוד.

<קריאה: אז איך את אומרת דבר כזה?

<קריאה: איך את אומרת משפט כזה?

<קריאה: את דואגת לכיס שלך, את דואגת רק לכיס שלך.

קארין אלהרר: בואו נעשה שנייה הפסקה.

<קריאה: קודם כל אני - - -

קארין אלהרר: אדוני, אני אתן לך לדבר, אני מבטיחה שאני אתן לו לדבר.

<פורנוס סלמסה: מה עשינו?

<פורנוס סלמסה: רק אנחנו רוצים את האמת.

<פורנוס סלמסה: בשביל הילדים שלי גם, כואב לי על הילדים שלי.

<פורנוס סלמסה: נשברו.

<פורנוס סלמסה: נשברו.

<אילנית בנצ'י סלמסה: אנחנו לא ניתן למשטרה לסגור את הפרשה.

קארין אלהרר: בנצ'י, את רואה פה את כל - - -

<אילנית בנצ'י סלמסה: אנחנו לא ניתן לסגור את הפרשה הזו.

<אילנית בנצ'י סלמסה: מח"ש לא תיתן החלטה כזו.

קארין אלהרר: בנצ'י, את רואה פה את כל האנשים, אף אחד לא מוותר בקלות על שום דבר.

קארין אלהרר: אנחנו רוצים, כמוכם, לא כמוכם, אתם בטח רוצים יותר, אבל גם אנחנו רוצים לקבל תשובות.

קארין אלהרר: לכם זה פגע ברמה האישית ולנו כחברה.

קארין אלהרר: גם אנחנו רוצים לקבל תשובות ברורות לדבר הזה.

קארין אלהרר: גברתי, בבקשה.

<גילה גזיאל: ההליכים שאנחנו נוקטים נגד השוטרים הם ביד קשה וחמורה כשיש לנו חומר ראייתי.

<גילה גזיאל: כשאמרתי שעושים עוול לשוטרים, אני חוזרת לכלל השוטרים, יש שוטרים מצוינים ויש שוטרים בעייתיים שאנחנו מטפלים בהם ביד חמורה.

קארין אלהרר: ולכן אתם צריכים להיפטר, אפילו באופן זמני, מאנשים שיש נגדם איזה שהוא כתם, אפילו - - -

<גילה גזיאל: אני רוצה לתת את האירוע - - -

קארין אלהרר: גברתי, תקשיבי.

קארין אלהרר: אני באמת חושבת שבמשטרת ישראל יש שוטרים נפלאים, אבל, וצריך להגיד את האבל הזה, גם אם הוא פחות נעים, יש שוטרים שאפילו החשדות כנגדם, עד שלא יתבררו, הם לא יכולים להיות שם.

קארין אלהרר: למה זה משהו שהוא לא ברור?

<גילה גזיאל: ככה אנחנו פועלים והוא ברור מאוד - - -

קארין אלהרר: לא, אבל עובדה - - -

<זיוה מקונן דגו: לא כשמדובר באתיופים, לא כשמדובר ביוצאי אתיופיה שחווים אלימות יומיומית.

<גילה גזיאל: כשמדובר ביוצאי אתיופיה, פיטרנו את השוטר יאן כשהייתה לנו הוכחה ביד, צילום, מיידית, לא חיכינו למח"ש.

<גילה גזיאל: אני מזכירה שמח"ש סגר את התיק - - -

<קריאה: טוב שהיה צילום.

<גילה גזיאל: נכון.

<אילנית בנצ'י סלמסה: מזל שיש לך גם משקפיים, שיגדיל לך את הראייה.

<גילה גזיאל: תשמרי קצת על תרבות הדיבור, עם כל ההבנה, בסדר?

קארין אלהרר: בנצ'י, אני לא מקבלת את זה.

<גילה גזיאל: מה זה הדבר הזה?

<קריאה: מה זה הדבר הזה?

<קריאה: אל תשבי פה.

<גילה גזיאל: אני אשב פה ואני אגיד את דבר המשטרה.

קארין אלהרר: חברים, זה דיון קשה, אני מבינה את הקושי, אבל בואו נתייחס בכבוד אחד לשני, כי אנחנו לא נתקדם ככה.

קארין אלהרר: כן, גברתי.

<גילה גזיאל: אני אומרת שכשהיה את האירוע בחולון, היה את הצילום וסביב הצילום לא חיכינו למח"ש וגם כשהתיק נסגר מחוסר אשמה אנחנו פיטרנו את השוטר.

<גילה גזיאל: כשיש לנו בסיס ראייתי אנחנו עושים טיפול מחמיר מאוד עם השוטרים.

<גילה גזיאל: בנושא הזה אני רוצה לומר, סביב ההפגנות שהיו של יוצאי אתיופיה הוקמה ועדה - - -

<זיוה מקונן דגו: הם עשו את זה בכוח לא סביר.

אברהם נגוסה: את יודעת שאם לא היה צילום החייל הזה גם היה נשאר בכלא?

אברהם נגוסה: הצילום זה שהכריח אתכם.

<גילה גזיאל: - - - בוועדה, אדוני, אדוני חבר הכנסת.

<גילה גזיאל: רק תנו לי לסיים בבקשה שניים-שלושה משפטים שאני אגיד גם מה המשטרה עושה בעניין הזה.

<גילה גזיאל: סביב האירוע הוקמה ועדה בראשותי, יחד עם חלק מנציגי הקהילה, שם קיבלנו החלטות.

<גילה גזיאל: קודם כל העברנו סקר אמון וראינו שיש בעיה קשה מאוד של האמון, ובצדק, של יוצאי אתיופיה במשטרה.

<גילה גזיאל: הנתונים היו מאוד קשים.

<גילה גזיאל: מיפינו את תחנות המשטרה, ששם נמצאים יוצאי הקהילה, רמתנו את כל מפקדי התחנות יחד עם יוצאי הקהילה שנמצאים באותו אזור כדי לבנות משהו אחר, לבנות אמון אחר ולטפל אחרת.

<גילה גזיאל: ראינו מה הבעיות שלנו בתוך המשטרה.

<גילה גזיאל: סביב הוועדה שלנו הוחלט לצרף מצלמה לכל שוטר, הדבר הזה נמצא ב - - -

מירב בן ארי: נראה לי שכל אתיופי צריך מצלמה, לא השוטר.

<גילה גזיאל: כל שוטר, שנוכל להראות את הדברים.

<גילה גזיאל: גם באירוע כזה - - -

קארין אלהרר: גברתי, בנקודה הזאת.

קארין אלהרר: בדיון הקודם דיברנו על התקדמות בצילום חדרי חקירות, למשל.

קארין אלהרר: אמרתם שזה נמצא בדיונים, האם זה אושר?

קארין אלהרר: אם לא, עברו חודשיים וחצי, אני אשמח לקבל עדכון.

<גילה גזיאל: ברשותך, אני אעבור על רשימת הדברים שנעשו וביניהם גם הדבר הזה.

<גילה גזיאל: הימצאות מתורגמן בחקירת קטינים, כשהורים לא דוברים את השפה האמהרית – בוצע מה-24.9.2015.

קארין אלהרר: אבל, גברתי, מדובר בצעירים וצעירות שהם ישראלים לכל דבר ועניין, הם דוברים עברית פרפקט, יותר טוב ממני.

<גילה גזיאל: אנחנו נתייחס לזה, אבל יש מקרים שצריכים את ההורים וההורים לא דוברי עברית, לכן הכנסנו את הנושא של דובר אמהרית.

<גילה גזיאל: נמצא פה רמ"ח נוער.

<איציק אלמוג: בעניין הזה אנחנו עשינו צעד אחד קדימה, שאולי באמת ראוי לציון וחשוב שתבינו.

<איציק אלמוג: אין הרבה טענות כאלה של הורים שבאים עם קטינים.

<איציק אלמוג: החוק מחייב, או מאפשר ברוב המקרים הימצאות של הורה כאשר קטין נחקר כחשוד במשטרה.

<איציק אלמוג: זה החוק.

<איציק אלמוג: באו והעלו טענה, במסגרת ועדת ההיגוי, שראש אמ"ש עומדת בראשה, ואמרו לא מספיק, הילד דובר עברית, אבל ההורים שנמצאים בחקירה לא מבינים מה קורה שם.

קארין אלהרר: כמה מקרים כאלה יש לכם?

<איציק אלמוג: אני חושב שחשוב להסתכל על התפיסה ועל הצעד קדימה.

<איציק אלמוג: בעקבות זה יצאה הנחיה, זה עולה הרבה כסף, בכל שעה ובכל זמן ובכל שפה.

<איציק אלמוג: זה לא רק - - -

קארין אלהרר: כמה מקרים כאלה יש לכם?

<איציק אלמוג: מאות בשנה.

<איציק אלמוג: לא אלפים, אבל מאות.

קארין אלהרר: מאות?

קארין אלהרר: לנערים עד גיל 18?

<איציק אלמוג: שההורים לא דוברי השפה העברית ברמה מספקת והם נוכחים בחקירה.

<איציק אלמוג: אני חושב שזה צעד חשוב מאוד לקראת.

<איציק אלמוג: כך צריך לראות את זה.

קארין אלהרר: טוב.

קארין אלהרר: מה עם צילום חדרי חקירה?

<איציק אלמוג: צילום חדרי חקירה, מדובר על תחילת שנת 2017 שזה ייכנס לפועל.

<איציק אלמוג: מדובר באירוע רב תקציבי.

<איציק אלמוג: אני רוצה פה לעשות פעם אחת סדר, יש חוק במדינת ישראל שנקרא תיעוד והנצחה, הוא קובע שבעבירה מסוג פשע, 10 שנות מאסר ומעלה, חובה לתעד ולצלם.

<איציק אלמוג: אותו כנ"ל לגבי אנשים עם צרכים מיוחדים, שפה שונה, מתורגמן, זה מתקיים בהגדרה, בכל מקרה, כל הזמן.

<איציק אלמוג: כראש מחלקת הנוער אני נמצא באיזה שהיא ועדה שבאה והולכת צעד קדימה כשמדובר בקטינים בני נוער, כל עבירה מסוג פשע נתעד ונצלם.

<איציק אלמוג: יש לזה הרבה מאוד עלויות, חדרים, מתקון של חדרים, מדיה שצריכה להישמר, דיסקים, אנשי מקצוע וכו'.

דב חנין: כל עבירה מסוג פשע רק?

<איציק אלמוג: כי הפשע 3 שנים ומעלה.

קארין אלהרר: בסדר, אבל קטינים נעצרים גם על דברים אחרים.

<איציק אלמוג: אז אני רוצה להסביר, יש פה גם בעיה, צריך להסתכל על כל התמונה.

מירב בן ארי: הם בעיקר נעצרים על חטא ועוון, לא על פשע.

<איציק אלמוג: כראש מחלקת נוער אני רוצה להסביר לך איך אני רואה את התמונה.

<איציק אלמוג: כשילד בן 16 ברמת גן פוגע בעציץ של ועד הבית, לא נותן שום דבר שאני מתייג ומצלם אותו.

<איציק אלמוג: לא רלוונטי, סתם עושה נזק.

<איציק אלמוג: אלה עבירות מסוג עוון.

קארין אלהרר: לא, אבל אני רוצה לדעת מה היה בחדר החקירות.

<איציק אלמוג: אני מסביר שהדברים נעשים באופן מידתי, עם הרבה מאוד מחשבה.

<איציק אלמוג: כשאני באתי והמלצתי, זה לא דבר ברור מאליו.

<איציק אלמוג: החוק מחייב 10 שנים ומעלה, כאשר אני מאפשר שפיל שכשמדובר בקטינים, בגלל הרגישות, 3 שנים ומעלה, כל עבירה מסוג פשע, אז זה כן בהחלט באופן משמעותי - - - על גניבה קטנה או על עבירות של איום כזה או אחר, או הסגת גבול, שנופלות בתחום של עוול של עד 3 שנות מאסר, נראה לי שהנזק רב מן התועלת בזה שנתייג ונצלם וזה סתם - - -

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: נחזור אליך.

קארין אלהרר: חבר הכנסת חיים ילין.

חיים ילין: כבוד היושבת ראש.

חיים ילין: אני קודם כל מציע שהדיון יתקיים עוד שבועיים, לא יהיה תירוץ, לא למשטרה ולא למח"ש.

חיים ילין: זה דיון נוסף.

חיים ילין: צר לי להגיד לכם, אבל מתוך היכרותי, אין לי מושג איזה תירוצים חדשים יהיו, אבל זה נראה קצת ביזיון ששני מוסדות כמו משטרת ישראל ומח"ש מתחילים פה איזה שהוא שיח, שאנחנו כבר מכירים אותו לא מהיום, ואחד מאשים את השני ואף אחד גם לא לוקח אחריות.

חיים ילין: עוד יותר, מח"ש מפיל את התיק על מנכ"לית משרד המשפטים.

חיים ילין: אני לא אומר אם זה נכון או לא, אבל זה נראה כמו הספסלים האלה, שמעבירים מאחד לשני ואף אחד לא לוקח אחריות.

חיים ילין: אנחנו חברה ומדינה גזענית.

חיים ילין: אני שם את הכותרת פה על השולחן.

חיים ילין: חוק המישוש, שעבר לפני שבועיים, אני אומר לכם כמשטרה, אתם תשלמו את המחיר של חוק המישוש, החוק הפוליטי הזה.

חיים ילין: אתם כל כך רציתם אותו וכאלה מקרים יהיו לכם במאות, כי יושבים בני אדם עם אמוציות בקצה.

חיים ילין: אותו שוטר שלפעמים הוא יעשה את הטעויות ואנחנו נמצא את עצמנו בוועדות חקירה כל הזמן, יום יום.

חיים ילין: אותו חוק, שאנחנו התנגדנו לו, אני מזהיר אתכם - - - הגיע לפה מפכ"ל המשטרה, רוני אלשיך, בשבוע שעבר, יום השוטר, הוא עלה, הציג לנו פה לאן הוא לוקח את זה.

חיים ילין: אני חושב שהוא עושה מעשה אצילי, חברתי, צודק לכל חברה במדינת ישראל.

חיים ילין: הפער הוא עצום בין השיח הזה לאן הוא רוצה להוביל.

חיים ילין: אני מציע, קודם כל, שתקשיבו לו.

חיים ילין: לא יקרה דבר כזה כמו שקרה בשום מקום שיש את השוטר הקהילתי.

חיים ילין: השוטר שהוא חלק מהחברה, זה מה שצריך להעמיד.

חיים ילין: השוטר שמכיר כל ילד בשכונה והוא יודע גם לחנך אותו והוא לא פותח לו תיק, כי הוא יודע שאם ייפתח לו תיק העתיד שלו במקום אחר.

חיים ילין: שהוא יודע שהוא צריך ללכת לפנימייה, בשביל להציל אותו, שהוא יודע לדבר עם המשפחה.

חיים ילין: אלה השוטרים שאנחנו רוצים.

חיים ילין: לשם אנחנו צריכים לקחת.

חיים ילין: הם לא פחות חשובים מהמורה והמחנך, זו המשטרה שאנחנו רוצים לראות.

חיים ילין: אנחנו רוצים לראות את אמון הציבור במשטרה.

חיים ילין: יש לכם תפקיד מרכזי והצדק לפעמים צריך להיראות.

חיים ילין: אם יש ספק, ואני לא מטיל לגבי הנהלים שלכם, השוטרים האלה היו צריכים לצאת לחופשה.

חיים ילין: זו ההרגשה.

חיים ילין: אני מסביר לך מה התחושה.

חיים ילין: אנחנו נמצאים פה לא רק להגן על המשטרה, אלא על הציבור, זה חלק מהתפקיד שלנו, והתחושה היא שאם יש ספק, ייצא לחופשה, לא יקרה כלום.

חיים ילין: מפקד לה"ב יצא לחופשה, הוא בעצמו, מתוך הערכים שלו, יצא לחופשה.

חיים ילין: שבוע ועוד שבוע ועוד שבוע, כמעט חודש.

חיים ילין: ערכית, הוא אמר, 'עד שלא מנקים אני לא חוזר'.

חיים ילין: זה לא משנה, בסוף הבן אדם הולך עם זה, הבן אדם הולך עם עצמו, עם הערכים שלו.

חיים ילין: אני חושב שאתם הייתם צריכים לעשות את המעשה הזה.

חיים ילין: לא לחכות למח"ש.

חיים ילין: נכון, יכול להיות שאין לכם את הנושא המנהלי הזה, אבל אני שומע את המפכ"ל ואני חושב שזה פער שאתם חייבים לסגור אותו.

<גילה גזיאל: להמשיך את דברי המפכ"ל, אושרו 32 מש"קים קהילתיים לאזורים שבהם מתגוררים יוצאי הקהילה האתיופית.

<גילה גזיאל: בדיוק כדי ליצור את הקשר הזה.

חיים ילין: אני מציע להפסיק ולדבר במושגים של אתיופים, של מזרחיים.

חיים ילין: זאת הגזענות.

חיים ילין: אני לא אומר את זה לשלילה עד כדי כך, אבל בשפה שלנו אנחנו משתמשים בגזענות על ידי זה, יוצאי ברית המועצות, יוצאי אתיופיה, ככה אנחנו קוראים לזה, כולם ישראלים.

חיים ילין: יש כאלה שיש להם קושי בשפה, יש כאלה שיש להם קושי להיטמע בתוך החברה, אבל כולם ישראלים ואנחנו רוצים אותם פה איתנו ביחד ולחבק את כולם.

חיים ילין: הם מצוינים בצבא, הם מצוינים להקריב את עצמם למען הביטחון של מדינת ישראל, הם לא רשאים להיכנס לשום פאב כמעט בגלל שצבע העור שלהם לא מאפשר להם.

חיים ילין: זו החברה שאנחנו רוצים?

חיים ילין: ממש לא, לכן אנחנו חייבים לשנות את זה.

חיים ילין: יש תפקיד לכל מי שנמצא פה לשנות את זה.

קארין אלהרר: תודה רבה.

<אשגרה אשר סלמסה: שמעתם את אחותי הגדולה, יוסף זה אחי הצעיר ממני.

<אשגרה אשר סלמסה: היום אני פעיל נוער, עובד כמדריך ומחנך,

מירב בן ארי: בן כמה אתה?

<אשגרה אשר סלמסה: אני היום בן 25, נושק ל-26.

<אשגרה אשר סלמסה: אז ככה, שירתי בחטיבת הצנחנים, שירות מלא בסדיר, לוחם בסדיר, כל מה שצריך, הגנתי בגופי על כולכם.

<אשגרה אשר סלמסה: עשיתי את זה כי אני אוהב את המקום הזה, הוא חשוב לי, זה ההורים שלי והחלום הזה של ארץ ישראל.

<אשגרה אשר סלמסה: השתחררתי ב-2012.

<אשגרה אשר סלמסה: אירוע ראשון שלי, הותקפתי על ידי סיור משטרתי ובלש לבוש בגדים אזרחיים, ללא שום סיבה מוצדקת.

<אשגרה אשר סלמסה: אין לי עבר, בן אדם נקי, אני לא יודע מה הוא רצה ממני, אין לי מושג, הוא קפץ, אני אוטומטית גוננתי על עצמי.

<אשגרה אשר סלמסה: התסריט שרץ לי בראש, רק שאני לא איעצר וההורים שלי צריכים להגיע לשם, כי ההורים שלי מאמינים במערכת הזאת.

<אשגרה אשר סלמסה: האמינו, היום כבר אין אמון, אין לנו אמון בלובשי המדים, בטח ובטח במשטרת ישראל.

<אשגרה אשר סלמסה: אנחנו ארבעה אחים, ארבעתנו חווינו אלימות משטרתית, יוסף זה היוצא מן הכלל.

מירב בן ארי: הייתם חמישה ועכשיו - - -

<אשגרה אשר סלמסה: ארבעה עם יוסף.

מירב בן ארי: אז הייתם ארבעה.

<אשגרה אשר סלמסה: היינו ארבעה אחים.

<אשגרה אשר סלמסה: כן, יוסף ז"ל, כולנו חווינו אלימות משטרתית, כל אחד מהאחים שלי.

<אשגרה אשר סלמסה: אחי הצעיר, שהוא עדיין קטין, לפני כמה חודשים נעצר ללא שום סיבה.

<אילנית בנצ'י סלמסה: הילד בן 13.

<אשגרה אשר סלמסה: נעצר ושוחרר.

<אשגרה אשר סלמסה: כאילו סתם, השתעממו, עצרו ושחררו אותו הביתה.

<אשגרה אשר סלמסה: אני לא יודע איך הם העזו לעשות את זה, הם מכירים טוב מאוד את הסיפור הזה, בעיקר תחנת משטרת זכרון, שאני לא יודע אם זה שוטרים, אני לא יודע אם זה בני אדם, אין לי מושג איזה אנשים נמצאים שם.

<אשגרה אשר סלמסה: זה לא במקרה שאותי תקפו ואת שלושת האחים הקטנים שלי.

<אשגרה אשר סלמסה: זה במכוון וזה גזעני, ואין פה מקום לגזענות, בטח לאותם לובשי המדים שנושאים את סמל מדינת ישראל על הכתף.

<אשגרה אשר סלמסה: אני לא יודע איך יש דברים כאלה.

<אשגרה אשר סלמסה: שוטרים תמיד יהיו, אבל זה לא משטרה, מה שהולך פה, צריך שם תיקון.

<אשגרה אשר סלמסה: כבר אי אפשר, אני לא יכול להסתובב.

<אשגרה אשר סלמסה: איך אני אמור לחלום ולהקים בית במדינת ישראל כשאני יודע שיש שוטרים שיתנכלו לילדים שלי.

<אשגרה אשר סלמסה: איך אני אמור בתור אזרח, ששירת את המדינה שלו ועושה מילואים, איך אני אמור לחוות את זה?

<אשגרה אשר סלמסה: איך ההורים שלי יכולים להגיד 'כן, הגענו לארץ'.

<אשגרה אשר סלמסה: הם עשו, הם באו לפה בזכותם, אף אחד פה לא עשה חסד.

<אשגרה אשר סלמסה: ההורים שלי הלכו את מדבר סודן, אכלו חול, איבדו ילדה, שכלו ילדה בסודן, קברו, איבדו ילדים, אז להגיע לארץ ישראל ולאבד ילדים?

<אשגרה אשר סלמסה: מה עוד?

<אשגרה אשר סלמסה: כמה אפשר?

<אשגרה אשר סלמסה: אני רוצה לחיות פה, ללכת בגאווה, להיות גאה בהורים שלי, המסע שהם עשו לארץ ישראל.

<אשגרה אשר סלמסה: כמה אפשר לבכות, כמה אפשר לאבד?

<אשגרה אשר סלמסה: מה אנחנו צריכים?

<אשגרה אשר סלמסה: אז מה, אז אני שחום עור, אז אני משהו אחר?

<אשגרה אשר סלמסה: אני מחנך את הילדים שלכם, אני רוצה לחיות פה בכיף, אני רוצה להקים פה בית, אני רוצה לחיות בכיף.

<אשגרה אשר סלמסה: איך אתם מסוגלים להגיד 'אני מוסיפה', זה לא עוזר להוסיף עוד שוטרים מקהילת ישראל, אתיופים מהקהילה, זה לא עוזר.

<אשגרה אשר סלמסה: אין פה אתיופים, אנחנו חלק מהמעגל הזה.

<אשגרה אשר סלמסה: ופה זה לא יד ה', זה אדם גרם לזה, שום דבר.

<אשגרה אשר סלמסה: יוסף לא הגיע לשם לבד, מישהו דאג לשים אותו שם ואתם צריכים לתת לנו את התשובות.

<אשגרה אשר סלמסה: ואתם, מח"ש, חמודים, מה זה נראה לכם פה, גן ילדים?

<אשגרה אשר סלמסה: מה זה הטיוחים האלה?

<אשגרה אשר סלמסה: אתם לא תשנו ואנחנו לא נישן, זה איום, זה לא משהו שהוא נעים.

<אשגרה אשר סלמסה: כשיסתכלו בבית שלך, להורים שלך, יגידו לכם 'אנחנו לא נישן ואתם תישנו?

<אשגרה אשר סלמסה: ' זה נראה לך הגיוני?

<אשגרה אשר סלמסה: תעשו פה משהו, זה חיי אדם, זה ילד שלי, שלך, של כולנו.

<אשגרה אשר סלמסה: אנחנו לא סתם יצאנו להילחם.

<אשגרה אשר סלמסה: זה עוד משפחות, זה לא רק יוסף סלמסה.

קארין אלהרר: תודה.

<דרור מתתיהו: גברתי, תראי מה קרה כאן, התהפכו היוצרות.

<דרור מתתיהו: אותה המשטרה, שאנחנו צריכים להסתכל עליהם באמת, ואני לא רוצה להכליל, אני מסכים שיש שוטרים מצוינים ולכן אני חושב שהמיעוט, שהוא לא מצוין בלשון המעטה, לא צריך להיות איתם.

<דרור מתתיהו: אבל תראו מה קרה, התהפכו היוצרות.

<דרור מתתיהו: האנשים האלה, שאנחנו צריכים להיות בתחושה מלאה שהם שומרים עלינו, הם שומרים על הקהילה, הם שומרים על החברה, רק בגלל צבעם צריכים לפחד.

<דרור מתתיהו: מה קורה?

<דרור מתתיהו: כשאני עובר במעבר חציה, גברתי, עם הרכב ולא עצרתי, אני מיד מסתכל ימינה ושמאלה לראות שאין שוטר.

<דרור מתתיהו: זה קורה, אבל עשיתי משהו שהוא לא תקין.

<דרור מתתיהו: הם צריכים לחשוש ממשטרת ישראל שצריכה לספק להם הגנה מבלי שיש שום סיבה לכך.

<דרור מתתיהו: אדם יושב על הספסל בשעה לא נכונה, מבחינת המשטרה, החל משעה שבע וחצי - - -

מירב בן ארי: בשכונה ספציפית.

מירב בן ארי: אתה יודע.

מירב בן ארי: כי אם הוא יישב בשכונת חפציבה בנתניה זה בסדר, זה עובר.

<קריאה: גם שם - - -

מירב בן ארי: גם שם יש בעיה?

מירב בן ארי: נו, טוב, אפילו בגטאות שהמדינה הזאת יצרה.

<אשגרה אשר סלמסה: אנחנו גרים בבנימינה.

<אשגרה אשר סלמסה: שתבינו, בנימינה זה לא נתניה, אנחנו חיים בתוך השכונה, בבניין שאנחנו גרים אנחנו משפחה אחת של קהילת יוצאי אתיופיה.

<אשגרה אשר סלמסה: אנחנו חלק מהבניין פה ואין פה שוני - - -

קארין אלהרר: אתם ישראלים.

<אשגרה אשר סלמסה: ישראלים לכל דבר.

<אשגרה אשר סלמסה: אנחנו באנו מקהילת ביתא ישראל, אם תלמדו קצת את ההיסטוריה של יהדות אתיופיה תבינו מה יש לכם פה בידיים וכל הזמן דוחים והורסים את הדבר היפה הזה.

<אשגרה אשר סלמסה: ואותם השוטרים, שאומרים שיש שוטרים טובים בתוך המערכת, אני לא יודע איפה הם.

<אילנית בנצ'י סלמסה: לא רואים אותם.

<אשגרה אשר סלמסה: לא רואים אותם, לא מרגישים אותם.

<אשגרה אשר סלמסה: אין דבר כזה.

<אשגרה אשר סלמסה: אם שוטר שהוא כביכול טוב, הוא רואה את השוטר מתנפל על בן אדם בלי שום סיבה מוצדקת, השוטר הזה הוא לא טוב מבחינתי, הוא צריך לבוא ולהעיד.

<אשגרה אשר סלמסה: המחאה הזאת לא צריכה להיות שלנו, של קהילת יוצאי אתיופיה, אם אתם אומרים שאתם שוטרים טובים, המחאה צריכה לבוא מתוך המערכת.

<אשגרה אשר סלמסה: אתם צריכים לבוא ולשנות.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: אני רוצה רק לשאול אתכם, אתם מכירים שארבעה אחים נעצרו על ידי המשטרה?

קארין אלהרר: עוכבו?

<אשגרה אשר סלמסה: ואף אחד מאיתנו - - -

קארין אלהרר: אתם מכירים את העובדות האלה?

<גילה גזיאל: אני לא מכירה את המקרה, אני רק רוצה להתייחס באופן כללי.

<אשגרה אשר סלמסה: הם אפילו לא רשמו את זה, הם מוציאים, מביאים כאפות ומשחררים אותך הביתה, כאילו לא קרה כלום.

<אשגרה אשר סלמסה: זה מה שקורה.

מירב בן ארי: אבל אל תשכח את הרישום.

מירב בן ארי: גם הרישום בעיה.

<גילה גזיאל: משטרת ישראל לא מושלמת, אנחנו לא מושלמים.

קארין אלהרר: את זה הבנו, כן.

<גילה גזיאל: יש לנו עוד הרבה מה לעשות כדי להיות מושלמים.

<אשגרה אשר סלמסה: אתם צריכים בדיוק את האנשים שלכם - - -

קארין אלהרר: תן לה לענות.

קארין אלהרר: תשמע, אני שמעתי אותך, אני רוצה שהיא תגיב.

<גילה גזיאל: יש לנו עוד הרבה מה לעשות.

<גילה גזיאל: איתרנו שיש בעיה לחלק מהשוטרים ובחלק מהמקומות בהתנהלות, לא רק כלפי יוצאי הקהילה - - -

קארין אלהרר: ומה עשיתם אחרי שאיתרתם?

<גילה גזיאל: אני אספר, אם תיתנו לי רק את השלוש דקות לספר.

קארין אלהרר: בבקשה.

<גילה גזיאל: אני רוצה להתייחס, ברשותכם, לנושא של יוצאי קהילת אתיופיה ולהרחיב את זה ליתר האוכלוסייה.

<גילה גזיאל: איתרנו מספר מוקדים של בעיות.

<גילה גזיאל: בהתייחס ליוצאי הקהילה ראינו שהפער הוא מאוד גדול, גם בסקר שהעברנו בקרב יוצאי הקהילה וגם מהתרשמות שלנו, מקבוצות מיקוד שעשינו עם השוטרים.

<גילה גזיאל: מה שעשינו, עשינו פעילות בשלושה מוקדים.

<גילה גזיאל: המוקד הראשון במסגרת התחנות.

<גילה גזיאל: בנינו ניהול עם האנשים שגרים בקהילה, יחד עם מפקדי התחנות, ושם גם השוטרים וגם המפקדים עוברים סדנאות לתהליך של מניעה, לתהליך של למידה, לתהליך של עבודה משותפת עם הקהילה כדי לבנות ולייצר אמון שהמשטרה תהיה כתובת, כמו שאתה אומר.

<גילה גזיאל: המשטרה היום לא מהווה כתובת למרבית מאוכלוסיית יוצאי אתיופיה ואנחנו רוצים לייצר את זה.

<גילה גזיאל: יותר מזה, אנחנו גם נמנה שוטר שהתפקיד שלו להיות איש הקשר, שיהיה כל הזמן בקהילה, שישאל את האנשים מה שלומם בבוקר ויבדוק - - -

קארין אלהרר: גברתי, זה לא מתכתב עם מה שנאמר כאן.

<גילה גזיאל: אני אגיד לך למה.

<גילה גזיאל: בכל הקורסים במכללה הלאומית, החל מספטמבר, כל הנושא - - -

קארין אלהרר: לא, לא, לא.

קארין אלהרר: תראי, אומרים כאן אנשים שהם עדויות חיות לכך ששוטרים התנכלו להם, אומרים שפעלו כנגדם שלא כדין, שלא כצדק, שלא מן המוסר, אני לא יודעת מה.

קארין אלהרר: במקום לייצר סדנאות, הדבר הראשון שצריך לעשות זה לנקות אורוות.

<גילה גזיאל: ברור.

קארין אלהרר: אז תגידי לי כמה שוטרים - - -

<גילה גזיאל: אז תגישו תלונות.

<גילה גזיאל: רבותיי, תגישו תלונות.

מירב בן ארי: למה את צריכה את התלונות?

מירב בן ארי: תעשי מניעה.

<אשגרה אשר סלמסה: - - - מה זה נראה לך פה?

קארין אלהרר: אדוני, אתה רוצה או לא?

<אשגרה אשר סלמסה: אני מגיש תביעה, אני הולך, באים לאיים עליי בבית.

<אשגרה אשר סלמסה: היא אומרת 'תגיש תביעה'.

קארין אלהרר: אני חושבת שיש משהו כמו לעג בדברים של 'תגישו תביעה'.

קארין אלהרר: אם אני מפוחדת מהמשטרה, כי כל מפגש שלי איתם נגמר בזה שאני חוטפת סטירה פה או סטירה שם, המקום האחרון שאני אפנה אליו כדי להתלונן הוא למשטרת ישראל.

קארין אלהרר: את מסכימה איתי.

<גילה גזיאל: נכון.

<גילה גזיאל: מה ש - - -

קארין אלהרר: עכשיו את שומעת את הדברים, יש תלונות, ככל הנראה לא מועטות כלפי תחנה מסוימת, מה אתם עשיתם כדי לבדוק מה קרה שם, האם השוטרים נהגו כדין, האם הם נהגו שלא כדין?

קארין אלהרר: האם זה מקובל עליכם?

קארין אלהרר: מה הבדיקות שאתם עושים?

קארין אלהרר: ואל תגידי לי סדנאות, כי סדנאות זה פתרון התחלתי, כשעוד לא היה קונפליקט בין הצדדים.

<גילה גזיאל: זה מניעה.

<גילה גזיאל: יש מניעה, יש עבודת מניעה שלא צריך לשים אותה בצד, מניעה של חינוך ובנייה.

<גילה גזיאל: כחלק מזה כל תלונה נבדקת, כל תלונה נבדקת.

<גילה גזיאל: אני רוצה להציג פה, ברשותכם, גם דברים אחרים, פנים אחרות של המשטרה, שעשינו בנושא חקירות נוער, בנושא של קטינים, של נערים יוצאי אתיופיה שבדקנו את עצמנו ותיקנו ועשינו תהליכים.

<איציק אלמוג: אני רוצה להוסיף.

<איציק אלמוג: כל טענה שעלתה קיבלה מענה.

<איציק אלמוג: לפעמים הוא לא נותן מענה מספק, אבל קיבלה מענה.

<איציק אלמוג: כשבאו ואמרו טכנית 'אנחנו לא יודעים אצל מי להגיש תלונה', הנגשנו את זה לכל האוכלוסייה, לאמור שמנו טפסים, כולל בשפה האמהרית, בכל מרכז שירות - - -

קארין אלהרר: תגיד לי, אתה שמעת - - -

<איציק אלמוג: שנייה, אני אסביר, אם תיתני לי, גברתי, לסיים תוכלי - - -

קארין אלהרר: לא, אדוני, אני מצטערת.

קארין אלהרר: כשאתה אומר לי טפסים בשפה האמהרית ואנחנו מדברים על אנשים ישראלים לכל דבר ועניין, שיודעים עברית יותר טוב משנינו - - -

<איציק אלמוג: אני מנסה להסביר, גברתי, שכשעלתה טענה שאנשים לא מבינים - - -

קארין אלהרר: אז תסביר לי את זה.

<איציק אלמוג: אז אני אסביר.

<איציק אלמוג: בטפסים האלה רשום מספר טלפון, דרך התקשרות, למי לפנות, גם למח"ש והאופן שפונים למח"ש, כי הם אמרו שהם לא יודעים איך לפנות למח"ש.

<איציק אלמוג: פעם נוספת אמרו שלא יודעים מה זה קציני ביקורת תלונות הציבור במחוזות, אז גם שם מפורטת הדרך.

<איציק אלמוג: כל האפשרויות במספר שפות.

<איציק אלמוג: זה סוג של מענה ראשוני.

<איציק אלמוג: במחלקת נוער, אני רוצה לדבר על מעשה שעשינו שלא היה כדוגמתו בשנים בכלל, אם אי פעם.

<איציק אלמוג: באתי ואמרתי שאני רוצה לבדוק מה קורה עם בני נוער בני העדה האתיופית.

<איציק אלמוג: הסתובבתי בכל הארץ - - -

מירב בן ארי: היית הולך לכלא אופק, נראה לי ששם היית פוגש כבר שליש מבני העדה האתיופית.

<איציק אלמוג: לא, גברתי, אני רוצה למנוע, לפני שיגיעו לכלא אופק.

<איציק אלמוג: תני לי לסיים.

<איציק אלמוג: מעשה עשיתי.

<איציק אלמוג: אני והמחלקה שלי הסתובבנו, מצאנו 287 תיקים בסטטוס פתוח, זאת אומרת שטרם הוגש בהם כתב אישום, בחקירה, מה שנקרא תיקים פתוחים.

<איציק אלמוג: הם התייחסו ל-361 חשודים, לאמור שבמספר תיקים מספר חשודים בתיק אחד, של התפרצות, שוד, גניבה וכו', לכן הכמות של החשודים היא 361 מול 287 תיקים.

<איציק אלמוג: החוק מאפשר קיום הליכים אלטרנטיביים שיקומיים.

<איציק אלמוג: 64 איש נמצאו מתאימים ועונים לקריטריונים.

<איציק אלמוג: זאת אומרת סוג של העבירה, אופי העבירה, רישום קודם וכו'.

<איציק אלמוג: ופה חשוב שתדעי, מתוך 64 ל-59 סגרנו את התיקים הפליליים והפנינו אותם להליכים של מיל"ה או של קדם, שזה הליכים חינוכיים, שהמשמעות שלהם היא סגירת התיק והחזרתם למעגל החיים הנורמטיביים.

<איציק אלמוג: דבר כזה, לא רק שלא קרה בעבר, אלא אנחנו מתכוונים, אחרי שעשינו אותו, להמשיך ולעשות אותו.

<איציק אלמוג: להמשיך.

<איציק אלמוג: זה לא דבר שמאפיין אף מקום, זו פשוט יוזמה מקומית.

<איציק אלמוג: דרך אגב, בוועדת ההיגוי כל הזמן כל החברים רק מחמיאים לנו על זה ואומרים 'אתם עושים עבודה שלא נעשתה אף פעם, כל הכבוד'.

<איציק אלמוג: לצד הכאב וההבנה צריך גם לומר את הדברים הטובים שנעשים.

קארין אלהרר: אדוני, אל"ף, זה באמת לא בגדר טובה, אתם עושים את עבודתכם.

קארין אלהרר: עכשיו אני שואלת, המטרה, גם שלך, אני בטוחה, היא שלא יישנו המקרים האלה בעתיד.

<איציק אלמוג: נכון.

קארין אלהרר: אתה מבין שיש בעיה עם שוטרים מסוימים, שהם פועלים בצורה לא ראויה?

קארין אלהרר: הבנת את זה.

קארין אלהרר: מה אתה עושה אחרי ששחררת את הנערים מאותו תיק שנפתח כנגדם, שלא כדין, הבנת שלא היה מקום לפתיחת התיק, עכשיו תסביר לי מה אתה עושה אצלך - - -

<איציק אלמוג: לא, היה מקום לפתיחת התיק, אבל - - -

קארין אלהרר: אני אתן לך נתון, בסדר?

קארין אלהרר: מנתונים חלקיים שקיבלה הוועדה מהמשטרה, נפתחו בשנת 2015 כ-500 תיקים כנגד קטינים רק בעיר נתניה.

מירב בן ארי: אני יכולה לספר לך את זה ממקור ראשון.

קארין אלהרר: זה יותר מתיק ביום.

קארין אלהרר: אם זה לא אכיפה מוגברת אני לא מכירה מה זה אכיפה מוגברת.

קארין אלהרר: אתה חייב להבין שיכול להיות שמתוך ה-500 תיקים הללו, כמו שאתה בוודאי אמרת קודם, יכול להיות שלא בכל התיקים היו צריכות להיפתח חקירות.

קארין אלהרר: הבנת שיש בעיה, הבנת שחלק מהבעיה זה השוטרים, נכון?

<איציק אלמוג: כן.

קארין אלהרר: מה אתה עושה עם השוטרים האלה?

<איציק אלמוג: אז אני אומר לך, רק שאת לא הקשבת, אנחנו באנו ועשינו המון דברים.

<איציק אלמוג: המון דברים, החל מהדברים הקטנים ביותר, דרך הכשרה תרבותית, כנסים.

<איציק אלמוג: אני אתן לך דוגמה - - -

<קריאה: מה הכשרה תרבותית?

<איציק אלמוג: אני אתן לך דוגמה.

סופה לנדבר: אחרי שהוא עובד במשטרה הוא צריך לעבור את ההכשרה הזאת, אז הוא צריך לעוף מהמשטרה.

קארין אלהרר: סליחה, הוא יגיד את מה שהוא חושב.

<איציק אלמוג: ימים מיוחדים, כנסים.

<איציק אלמוג: יש אפילו ספר שנקרא 'חזק ואמץ', זו דוגמה, סימבולי, אבל חשובה.

<איציק אלמוג: ספר שבן העדה האתיופית כתב והוא בא ונותן היבטים, תרגומים של משפטים, משלים ומסורת שמהווים חלק שלא מוכר לשוטרי ישראל ובכלל לאזרחי ישראל.

<איציק אלמוג: שוטר שמקבל ספר כזה, יש פה אמירה.

<איציק אלמוג: למה אנחנו נותנים לו את הספר?

<איציק אלמוג: אנחנו נותנים לו, כי אנחנו מבינים שהוא צריך להכיר קצת יותר.

<איציק אלמוג: בקורס שראש אמ"ש דיברה, נכנס כחלק מהשגרה יום שלם, סדנה, הרצאות, סרטים, הבאה של בן עדה שמספר ומקרבים ומסבירים את הצד האחר.

קארין אלהרר: כמה שוטרים אתיופים יש?

<קריאה: ככה מקבלים גזענות.

קארין אלהרר: אדוני, אתה עונה לי.

<איציק אלמוג: מה שמפריע פה, מעלים טענה, אנחנו נותנים פתרון, אז אומרים שזה לא - - -

<דרור מתתיהו: זה לא פתרון.

<דרור מתתיהו: אתה נותן פתרון שהוא לא נכון.

קארין אלהרר: עורך דין מתתיהו, דיברת.

<איציק אלמוג: לגבי השוטרים, אפס סובלנות לשוטרים שסרחו.

<איציק אלמוג: אם אני, כאחראי על מחלקת הנוער, יש את תיקון 14 לחוק שקובע כללים ברורים, התפקיד שלי זה לעשות פיקוח, בקרה, הנחיה ולראות שכל הזכויות שיש בחוק לקטין ולמשפחתו מתקיימות.

<איציק אלמוג: היוועצות עם עורך דין, שעות חקירה וכו'.

קארין אלהרר: כמה שוטרים הושעו?

<איציק אלמוג: לדוגמה, המערך שלי בארץ מונה 600 שוטרים כאלה.

<איציק אלמוג: להגיד לך שאם יש משהו שהוא בעייתי, אני מקבל מכתב או תלונה, מנכ"ל טבקה נמצא פה, הוא מכיר אותי ויודעים, אנחנו עובדים בשיתוף פעולה, ונהפוך הוא, רק מחמאות.

<איציק אלמוג: אני הייתי רוצה דווקא לחזק את זה, לא ללכת אחורה.

<איציק אלמוג: אני לא מקל ראש, כשיש סרחים עודפים שהם צריכים טיפול.

<איציק אלמוג: אבל מח"ש עושה את - - -

קארין אלהרר: כמה סרחים עודפים - - -

<איציק אלמוג: זה התפקיד של מח"ש.

<איציק אלמוג: למח"ש יש מנדט, לא הייתי רוצה לחיות במדינה, גברתי, שאם יגידו שגב' קארין אלהרר היא סוחרת סמים כשמועה, שמיד נצא ונעצור אותה או ננקוט בעמדה.

<איציק אלמוג: אנחנו צריכים לגבש תשתית - - -

קארין אלהרר: אין בעיה, אני שואלת - - -

<איציק אלמוג: יש פה הפרדה ברורה, מח"ש מעביר את ההמלצות - - -

קארין אלהרר: אדוני, כמה הושעו מתפקידם?

<איציק אלמוג: כמה הושעו מתפקידם?

<איציק אלמוג: מה, את רוצה לדעת - - -

<גילה גזיאל: עשרות רבות.

קארין אלהרר: אפשר נתון יותר מדויק?

<גילה גזיאל: יהיה לנו - - -

קארין אלהרר: מצוין, אני רוצה אותו בתוך שבוע.

קארין אלהרר: אני רוצה נתונים לגבי שוטרים שהושעו.

<גילה גזיאל: את תקבלי תוך יום.

קארין אלהרר: חברת הכנסת רויטל סויד.

רויטל סויד: קודם כל אני מברכת על הדיון הזה.

רויטל סויד: בוקר טוב, שלום לאדוני מבקר המדינה, שלום למשפחת סלמסה ולעורך דין מתתיהו, שאנחנו מכירים מצוין.

רויטל סויד: אני רוצה שנייה באמת לפנות למח"ש ולמשטרת ישראל ולכל הנוכחים פה ולעשות איזה שהוא זרקור.

רויטל סויד: יוסף סלמסה ז"ל הוא כבר סמל, מכיוון שיוסף סלמסה פתח מחאה ומאבק שהגיעו לקנה מידה ארצי ובעצם היווה את הזעקה, היוו למעשה קריאה בקול של דברים שנאמרו בשקט, או לפחות לא נשמעו במשך עשור, לא פחות מזה.

רויטל סויד: אנחנו, כציבור, שמענו את זה בשנה שעברה, אבל העדה זעקה את זה במשך שנים ואני, כעורכת דין הרבה מאוד שנים שעסקה בין היתר בייצוג של הרבה מאוד קטינים, גם יוצאי העדה האתיופית, מכירה מצוין את הבעיה.

רויטל סויד: פרשת סלמסה היא פרשה אחת, מתוך רבות שלא הגיעו לתודעה ציבורית ולא יוכלו להגיע לתודעה ציבורית.

רויטל סויד: בדיוק כמו שנאמר פה, על ידי חבר הכנסת נגוסה, לגבי החייל שהוכה, שאלמלא היה סרטון מן הסתם הוא היה עצור עכשיו וזה לא היה מגיע לחשיפה.

רויטל סויד: בואו נשים רגע את הסיפור הזה בצד.

רויטל סויד: לא בצד, חס וחלילה, בואו נחשוב שנייה כחברה שמקבלת סיפור אחד, אבל יודעת שהוא מייצג משפחות רבות והיא יודעת שהוא מייצג תחושה של עדה שלמה.

רויטל סויד: אנחנו לא יכולים להתעלם מזה.

רויטל סויד: אנחנו לא יכולים להיות קהים רגשית לזה, אנחנו לא יכולים לבוא ולומר 'אין לנו ראיות, אין לנו נתונים'.

רויטל סויד: אני עורכת דין, אני מבינה שאמת משפטית ואמת עובדתית לא תמיד מתחברות, אבל אני יודעת גם עוד משהו, שלפעמים לגופים רציניים, משטרת ישראל, המחלקה לחקירות שוטרים וגם שופטים, זה לא משנה, כרגע אתם פה מוקד הדיון, יש תפקיד נוסף והתפקיד הנוסף זה לא רק לברר אמת וצדק, הוא גם לתת תחושה שצדק נעשה, גם אם לפעמים הראיות הן מורכבות אם בכלל.

רויטל סויד: אומרת את זה עורכת דין שיודעת כיצד דברים כאלה מתגלגלים לבית המשפט.

רויטל סויד: שבית המשפט ישמע, שבית המשפט יראה.

רויטל סויד: לפעמים המשפט הציבורי יותר חשוב מהכול, וזה בדיוק המצב שאנחנו נמצאים פה.

רויטל סויד: אז אני לא הייתי רוצה לעמוד, לא בנעליים של מח"ש ולא בנעליים של משטרת ישראל בנקודת הזמן הזו, אבל זה לא סיפור פרטי, זו בדיוק הנקודה.

רויטל סויד: יוסף סלמסה ז"ל הוא כבר לא סיפור פרטי של משפחת סלמסה וזה גם לא הסיפור של עדה, זה סיפור של חברה בישראל בשנת 2015, 2016, שצריכה לעשות צדק חברתי אחורה.

רויטל סויד: אז באמת, בבקשה, אל תהיו בסוג החשיבה שהיא נכונה אולי ומדויקת בתיקים אחרים, אבל כבר לא פה.

רויטל סויד: אני רוצה בנקודה אחת לדבר על חוק המישוש.

רויטל סויד: אנחנו הובלנו את המאבק הזה בוועדת חוקה.

רויטל סויד: אנחנו זעקנו מדם ליבנו, ואני לא מדברת עכשיו על עניין הביטחון והתמודדות עם גל טרור, שלזה הסכמנו בפה מלא, אני מדברת רק על החלק האזרחי שכל כך רצינו להפריד.

רויטל סויד: לא בגלל ששוטרי משטרת ישראל הם לא טובים, זה בגלל שכשיש סעיף שמאפשר חשד סביר לחיפוש כאשר יש מראה מרתיע ומפחיד, כל אחד מכניס את תפיסת העולם שלו.

רויטל סויד: לא מה שמרתיע ומפחיד אותי מרתיע ומפחיד אחרים.

רויטל סויד: אז יבוא כל שוטר, עם הדעה הקדומה שלו, עם התפיסה שלו, ואנה אנו מגיעים?

רויטל סויד: אנחנו חזרנו שנות אור אחורה בזכויות הפרט, בזכויות האדם ובהגנה על זכויות הפרט.

רויטל סויד: אני פניתי לרוני אלשיך, המפכ"ל, שהתרשמתי ממנו מאוד, ואמרתי לו 'אני מבקשת ממך, קיבלתם כלי נוראי לידיים, חופש בלתי מוגבל לערוך חיפוש כמעט על כל אחד, ובכל מקום, וגם על מי שעומד לידו, גם אם הוא לא עשה מאומה'.

רויטל סויד: כל אלימות מילולית, כל שיחת טלפון של צעקות אפשר לחפש.

רויטל סויד: כל מראה של אדם כהה עור עומד בקרן רחוב בחושך, אפשר לחפש, בלי שום סיבה.

רויטל סויד: 'תתמודדו עם זה ותשתמשו'.

רויטל סויד: ולמה אני חוזרת על זה פה?

רויטל סויד: ואגב, הוא ענה לי שייצאו נהלים מדויקים וברורים באמת כדי - - - ולמה אני אומרת את זה פה?

רויטל סויד: גם לכם במח"ש וגם לכם במשטרה, אני אומרת את זה, קודם כל תתכוננו והיו ערניים לזה, תעבירו הנחיות מאוד ברורות בסיפור הזה ותהיו גם מאוד רגישים להבין שהולכים להגיע אליכם תיקים שיכשירו בדיעבד חיפושים שלא היו חוקיים עם תפיסות שאולי לא היו חוקיות, עם בן יששכר, שלך תדע מה יקרה איתה עכשיו.

רויטל סויד: אני מבקשת שתהיו ערניים לזה.

רויטל סויד: ולמשפחת סלמסה מגיע את יומה.

רויטל סויד: אני יודעת שזה דיון מורכב, אני יודעת שנאמרים פה דברים קשים, אולי לא תמיד בטון שאנחנו היינו כל כך - - - קשה לנו להכיל אותו, אבל מגיע לה את יומה.

רויטל סויד: זה יומה של המשפחה, זה יומה של העדה וזה בהחלט יומו של הציבור במדינת ישראל, שיידע בדיוק מה קורה ב-2016 וכולנו צריכים לשנות את תפיסת העולם שלנו.

קארין אלהרר: תודה רבה.

קארין אלהרר: חבר הכנסת נגוסה.

אברהם נגוסה: תודה, גברתי היושבת ראש.

אברהם נגוסה: אני אתחיל במה שאתם הסברתם פה, שמתכוונים לעשות תכניות, פרויקטים וכל זה.

אברהם נגוסה: אני חושב שאנחנו איבדנו את האמון, אני לא חושב שנאמין לתכניות האלה.

אברהם נגוסה: אם מח"ש ידע והגיע לזה שהשוטרים משקרים וזה דיווח שקרי ואז סוגרים תיק, אני לא יודע איפה להאמין.

אברהם נגוסה: גם אם זה יגיע אליהם, את אמרת קודם ש'לא קיבלנו את החומר', גם אם יגיע החומר, אני לא חושב שתעשו משהו.

אברהם נגוסה: יש פה מערכת עקומה, או השוטרים לא שיקרו, או השוטרים שיקרו ואז אתם התעלמתם ולא הגדרתם את השקר כפלילי ואז המחדל של סגירת התיק, אני חושב שפה נכשלתם.

אברהם נגוסה: הנאמנות למערכת, הנאמנות לאזרחים, להסתכל בצורה שוויונית, פה יש פגם.

אברהם נגוסה: לא ברור לנו.

אברהם נגוסה: מה המשפחה ביקשה ומה עם ישראל כולו ביקש?

אברהם נגוסה: צדק, את האמת.

אברהם נגוסה: האם השימוש בטייזר היה בניגוד לנהלים?

אברהם נגוסה: הוא לא היה חמוש, הוא לא סיכן חיים, לפי הדיווח שקיבלנו, הוא לא סיכן את החיים של השוטרים, השתמשו בטייזר, האם זה נוהל תקין, שהמשטרה משתמשת בטייזר בניגוד לנהלים?

אברהם נגוסה: ובניגוד להבטחות שנתתם, גם בדיון הקודם בוועדה, גברתי יושבת הראש, שיהיו בקשר עם המשפחה, וכפי ששמענו עכשיו מהאחות, שהשוטר יצר קשר ביום שישי.

אברהם נגוסה: אז זה לא פגם?

אברהם נגוסה: מח"ש?

<אילנית בנצ'י סלמסה: יומיים לפני ההחלטה.

<קריאה: זה לא - - -

אברהם נגוסה: אל תעני לי עכשיו, תעני אחר כך.

קארין אלהרר: לא, זה המשטרה, זה לא מח"ש.

אברהם נגוסה: הם קשורים אחד לשני.

אברהם נגוסה: זה שעכשיו הם מעבירים את האחריות, שהם מעבירים כשנוח להם זה לזה, זה לא מדבר אצלי כלום, כי הם קשורים אחד לשני, הם גם יודעים לכסות אחד על השני.

אברהם נגוסה: לכן זה לא מדבר.

אברהם נגוסה: אתם מדברים על צדק, איך כל התיקים שקשורים בנושא יוצאי אתיופיה נסגרים ללא כתב אישום?

אברהם נגוסה: תסבירו לי, תנו לי תיקים שהוגשו והוכרו והאחראים עמדו לדין.

אברהם נגוסה: אני לא יודע.

אברהם נגוסה: כל תיק שאני מכיר נסגר.

אברהם נגוסה: ויותר מקומם, שגם אתם אומרים שיש דיווח שקרי ואתם סוגרים את התיק.

<אילנית בנצ'י סלמסה: וזה לא פלילי.

אברהם נגוסה: כן.

אברהם נגוסה: אז זה זלזול.

אברהם נגוסה: ואני רוצה גם להגיד פה, את אמרת 'תגישו תביעות'.

אברהם נגוסה: את יודעת כמה תביעות הוגשו, כמה תלונות הוגשו?

אברהם נגוסה: מישהו הועמד לדין מהשוטרים?

אברהם נגוסה: גם אותו מקרה שאת אמרת, בגלל הצילומים, בגלל שבמקרה יש צילום ואז לא הייתה ברירה למשטרה, הם צריכים להוציא אותם או להשעות אותם.

אברהם נגוסה: בסופו של דבר אנחנו יודעים שגם התיק הזה נסגר.

<גילה גזיאל: אני בינתיים אספתי נתונים שהתבקשתי, 82 שוטרים פוטרו בשנת 2015 לעומת 74 ב-2014, לחופשה כפויה הוצאנו - - -

אברהם נגוסה: הם הועמדו לדין?

<גילה גזיאל: אדוני הנכבד, אני אתייחס לשאלה.

<גילה גזיאל: 51 שוטרים הוצאו לחופשות כפויות - - -

קארין אלהרר: למה?

קארין אלהרר: מה הנימוקים?

קארין אלהרר: רק בנושאים של הקהילה האתיופית?

<גילה גזיאל: לא.

אברהם נגוסה: אז מה את מדברת על זה?

אברהם נגוסה: אני שואל, אני מתמקד במקרים של יוצאי אתיופיה.

<גילה גזיאל: אין הבחנה לפי גזע, מין ודת.

מירב בן ארי: מסתבר שזו כל מהות העניין כאן.

מירב בן ארי: על מה הדיון הזה, אם לא על גזע, מין ודת?

אברהם נגוסה: אני רוצה לסיים.

אברהם נגוסה: אני חושב שאתה דיברת על מקרים שנמצאים בחקירה או פתוחים, שעשינו כל מיני, כאילו שאתה עשית חסד.

אברהם נגוסה: אני אומר לך שהיום אלה שנמצאים בכלא אופק, הם גם נכנסו ללא שום סיבה.

אברהם נגוסה: האם מישהו חזר ובדק את התיקים האלה?

אברהם נגוסה: אז פה יש את העניין.

אברהם נגוסה: לכן אני חושב שהסגירה של התיק של יוסף ז"ל זו פרשה שאין לה סוף.

אברהם נגוסה: אני אומר לכם שאנחנו נעקוב אחרי זה, נבדוק את זה, מח"ש, צריך לבדוק את מח"ש, יש משהו מסריח בתוך מח"ש.

קארין אלהרר: תודה רבה.

קארין אלהרר: חברת הכנסת בן ארי.

מירב בן ארי: תודה, גברתי היושבת ראש, על הדיון הזה ותודה לך שאת מלווה את כל הנושא הזה.

מירב בן ארי: אני חייבת להתייחס לכמה דברים.

מירב בן ארי: לפני שאני הגעתי לכנסת, 10 שנים ניהלתי מרכז לנוער בסיכון, הוא היה בנתניה, אני מכירה טוב מאוד, אני לא מופתעת מהנתון שהבאת על נתניה כי אני מכירה, חייתי שם, גידלתי שם נערים, זה היה מרכז רק של נערים, וחלקם היו בני העדה האתיופית.

מירב בן ארי: אני מכירה את קדם, אני מכירה את מיל"ה, אני לא מזלזלת, אתם עושים תכניות טובות.

מירב בן ארי: הייתי גם באופק שלוש פעמים, אני יודעת מי יושב, אני מרשה לעצמי שאני קצת מכירה את העניין, בטח את האוכלוסייה.

מירב בן ארי: אבל, בעיניי, את אמרת את זה לפני שנייה, על העניין של 82 שוטרים שפוטרו, בעניין כזה ציבורי שזועק לשמים, הרי לא משנה, בסופו של דבר, יש בנושא לחץ ציבורי עצום.

מירב בן ארי: את אומרת ש-82 שוטרים פוטרו, אני אומרת דבר כזה, יש לחץ ציבורי עצום, אם בסופו של דבר הם איבדו את הבן שלהם, הם איבדו את אח שלהם, אם זה לא אומר דרשני, לא אומר 'רגע, בואו נבדוק כמה שוטרים פיטרנו בגלל שהם התעמרו באוכלוסייה האתיופית, בואו נבדוק כמה יצאו לחל"ת'.

מירב בן ארי: תראי, את אמרת שעשית סקר, הקשבתי לך, אני פה מתשע, אני מקשיבה לכל מה שנאמר כאן.

מירב בן ארי: אמרת כאן משהו מאוד מקומם, כי את אומרת בסופו של דבר זה לא עניין של דת וגזע, זה בדיוק - - -

<גילה גזיאל: אמרתי שלגבי המפוטרים אנחנו לא - - -

מירב בן ארי: זה כללי.

<גילה גזיאל: בוודאי.

מירב בן ארי: אז אני אומרת לך, מהלחץ הציבורי העצום, מהעוול שזועק לשמים שנגרם למשפחה הזו, לא תבדקו ספציפית על האוכלוסייה האתיופית?

מירב בן ארי: אתם עושים את קדם ומיל"ה בעיקר לאוכלוסייה האתיופית, שליש מהיושבים בכלא אופק הם אוכלוסייה אתיופית.

מירב בן ארי: ראיתי אותם, דיברתי עם העצורים ועם האסורים שם, הרי זה דורש מאיתנו - - - אני יודעת שיש לכם עבודה ואתם עושים את הדברים, ואני לא מזלזלת, לא זלזלתי בכם רגע אחד בדיון הזה, אבל בסופו של דבר אנחנו כחברה צריכים, לא יודעת איך להגדיר את זה, כי דרשני בעיניי הוא אנדרסטייטמנט.

מירב בן ארי: כל העוול כאן זועק לשמים.

מירב בן ארי: אני גם אומרת לך, ממח"ש, אני מנסה לא לעשות השוואות.

מירב בן ארי: כל הזמן אני אומרת 'ההוא יצא לחל"ת על הטרדה מינית', דיברנו כאן ואני מנסה לא לעשות השוואות והוא יצא לחל"ת חצי שנה, כשבאמת השוטרים האלה עשו מה שהם עשו, הם יושבים והם עדיין שוטרים.

מירב בן ארי: אני מתעסקת בתקופה האחרונה בנושא של אותו בחור, להבדיל להבדיל, נחמן, שנאשם באונס, שהמינימום של העבירה הזאת 4 שנים, ואם ראיתם בשבוע שעבר, הפרקליטות ערערה.

מירב בן ארי: כל זה למה?

מירב בן ארי: מהלחץ הציבורי העצום שנעשה כאן על אותו בחור.

מירב בן ארי: להבדיל, אני לא משווה.

מירב בן ארי: אבל אי אפשר שלא לראות שאותו בחור שנראה כזה בן טובים כזה, שרק התחיל איתה ורק דיבר איתה ובסוף אחרי חצי שנה יוצא לו לחופשי.

מירב בן ארי: באמת נעשה כאן לחץ ציבורי והפרקליטות הגישה ערעור.

מירב בן ארי: אני אומרת לכם, אל תתבלבלו, יש כאן יושבת ראש וחברי ועדה, יש לי הזכות להיות חברה בוועדה הזאת, ואנחנו איתכם ואנחנו נהיה שם ונפקח על הנתונים שהיא מבקשת לעוד שבועיים והנתונים שאת צריכה להביא, ואם לא יהיה כאן צדק חברתי מוסרי, שאנחנו, לא רק כחברי כנסת, אלא כאזרחים של המדינה הזאת וכבני אדם, אני אומרת לך, אנחנו לא ננוח.

מירב בן ארי: אני גם מכירה את היושבת ראש היטב, היא לא תרפה וגם לא אף אחד ובטח לא חברי כנסת גם כשהם לא כאן, כי בסופו של דבר אנחנו כחברה - - - ישבתי פה והתביישתי, התביישתי שדיברת.

מירב בן ארי: את יודעת מה?

מירב בן ארי: התביישתי כשראיתי בערוץ 2 את הכתבה על השלושה חבר'ה, בני העדה האתיופית, שיושבים על ספסל, לעומת שלושה חבר'ה אחרים שיושבים ונופלים עליהם.

מירב בן ארי: למה אמרתי על הנער?

מירב בן ארי: שהוא צריך ללכת עם מצלמה, כי אם לא היו הצלמים של ערוץ 2 שישבו שם, אותם שלושה חבר'ה, שאני בסוף טיפלתי בהם, היו מגיעים לי עם רישום.

מירב בן ארי: את יודעת איזה מורכב זה למחוק רישום, איך זה תוקע את הילד הזה בצבא, איך זה תוקע אותו אחרי זה במציאת עבודה.

מירב בן ארי: הייתי נלחמת ועכשיו תמצא לו עורך דין, וזה בדרך כלל מאוד מאוד קשה גם כלכלית, ועל מה?

מירב בן ארי: אני אומרת לך, השוטר האחרון בתחנה, כל שבוע, עזוב סדנה, כל שבוע שיחה בעניין של יוצאי העדה האתיופית.

מירב בן ארי: זו אחריות שלנו.

מירב בן ארי: את לא צריכה סקר, גברתי השוטרת, לא צריך סקר.

מירב בן ארי: צאי לרחוב בנתניה, תראי את החבר'ה ותראי את השוטרים ולא נעים לי לומר, יש שם התנהגות שכאילו הם אוכלוסייה, לא נעים לי להעלות על שפתיי, אבל הם יודעים והם נתקלים בזה, ולא פלא שארבעתכם הייתם בתחנת משטרה.

מירב בן ארי: אני ליוויתי עשרות נערים אתיופים שהיו שם על כלום, על זה שהוא אתיופי.

מירב בן ארי: רק בגלל זה.

מירב בן ארי: רק בגלל זה.

מירב בן ארי: ושהוא ישב בשכונה הלא נכונה.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: דוברת אחרונה, זיוה מקונן דגו, האגודה הישראלית למען יוצאי אתיופיה.

<זיוה מקונן דגו: תודה.

קארין אלהרר: האבא ידבר, אחרון חביב.

קארין אלהרר: האב, אני מסכמת ואז סיימנו את הדיון.

<זיוה מקונן דגו: גברתי היושבת ראש, קודם כל הערכתנו על העקביות, על ההתמדה ועל הדיונים התכופים בנושא.

<זיוה מקונן דגו: היום נכנס ראש ממשלה לשעבר לבית הכלא ואני רוצה להאמין במערכת אכיפת החוק.

<זיוה מקונן דגו: כשאתמול שמעתי בחדשות על סגירת התיק על יוסף סלמסה אמרתי שאני כבר לא בטוחה.

<זיוה מקונן דגו: אני לא יודעת מה לגבינו, לגבי יוצאי אתיופיה, מה היא מערכת אכיפת החוק.

<זיוה מקונן דגו: יוסף סלמס ז"ל הוא מקרה כל כך חריג, כל כך זועק לשמים, שאני לא ציפיתי, לא חשבתי שיכול להיות מצב שסוגרים את התיק שלו.

<זיוה מקונן דגו: בעקבות הפגישה עם המשפחה באוגוסט 2014, אחרי פטירתו, אנחנו כאגודה התחלנו לבדוק מה הנתונים לגבי יוצאי אתיופיה שנעצרים על ידי שוטרים.

<זיוה מקונן דגו: אין משפחה שדיברתי איתה ולא מצאתי שאחד מבני המשפחה נעצר, עוכב או נפתח לו תיק.

<זיוה מקונן דגו: כשמח"ש מחליטה לסגור את התיק של דמאס פיקדה, שכולנו ראינו את הצילומים של החייל שעבר את האלימות של השוטרים, כשאנחנו רואים את המקרה של יוסף סלמסה, למה שאני באמת אחשוב - - - זה הציבור, זה המדינה, כל המדינה ראתה וכל המדינה זועקת, איך אני אאמין במקרה של ילד בן 13, שמאשימים אותו.

<זיוה מקונן דגו: הילד שלי בן 14 ואני באמת מפחדת עליו, באמת באמת מפחדת עליו.

<זיוה מקונן דגו: אני לא סומכת, בשום דבר.

<זיוה מקונן דגו: גברתי, מאז המחאה שמו קץ לחייהם 13 צעירים יוצאי אתיופיה.

<זיוה מקונן דגו: 13 צעירים יוצאי אתיופיה שביניהם ילדה בת 13, המבוגר בן 35.

<זיוה מקונן דגו: אני סיפרתי בדיון הקודם שאת השר אהרונוביץ לקחנו לסיור בראשון לציון, כדי להפגיש אותו עם נערים שנמאס להם לעבור את האלימות המשטרתית ורוצים לקחת את החוק לידיים.

<זיוה מקונן דגו: אני אומרת לכם, ואל תאשימו אותי בהסתה, שעלול לקרות מצב שמישהו ייקח את החוק לידיים ואז יאשימו אותנו ואז יאשימו ואוטומטית כל האתיופים, נהיה חשודים, כמו שראיתם שאנחנו החשודים המידיים.

<זיוה מקונן דגו: זה מה שיקרה.

<זיוה מקונן דגו: אם אני לא מרגישה כאזרחית שווה במדינת ישראל שהחוק מגן עליי ויש מחלקה לחקירת שוטרים במשרד המשפטים שאני יכולה לסמוך עליה, כי על המשטרה אני כבר לא סומכת - - - אני מחנכת את הילדים שלי, בחיי, יש לי ילד בן 4 שאני מחנכת אותם שהשוטרים הם כדי להגן עלינו.

<זיוה מקונן דגו: היום באמת באמת בפנים אני לא סומכת, כי זה לא הגיוני שבכל בית של יוצאי אתיופיה יהיה עצור, כולל אח שלי, שרק בעקבות המחאה גילינו שהמכה שקיבל בכתף כשהגיע באיזה ערב זה משוטר.

<זיוה מקונן דגו: הוא התבייש כל כך, במשפחה טובה, נורמטיבית, מה, להגיד ששוטר הכה אותו, מה, שנאשים אותו שהוא עבריין, אנחנו כמשפחה?

<זיוה מקונן דגו: כשבאים ואומרים ישבנו עם נציגות הקהילה, נציגי הקהילה, כאילו מה?

<זיוה מקונן דגו: מה המומחיות שלי בחקירת שוטרים, באלימות שוטרים, בפתיחת תיקים, כדי שאני אשב איתם כדי להסביר 'כן, אני אסביר לכם', כשירות תרבותית.

<זיוה מקונן דגו: רגע, על האלימות של השוטרים התרבותית או על התרבות האלימה של האתיופים?

<זיוה מקונן דגו: אני רוצה להבין על מה הכשירות התרבותית.

<זיוה מקונן דגו: הדבר הכי מדהים הוא שכשהמשרד לבטחון פנים הגיש את התכנית לראש הממשלה בוועדת השרים, תקצבו תקציבים לכשירות תרבותית.

<זיוה מקונן דגו: איזה יופי, עכשיו עושים סדנאות על תרבות הקהילה, שעה אחת לכל הגוף הזה, גם יש זכיין, למה לא?

<זיוה מקונן דגו: גוף זכיין שמכשיר וכו' וכו' והם מקבלים תקציב בשם האתיופים, כי המדינה מתקצבת לטובת האתיופים, בשביל מה?

<זיוה מקונן דגו: כדי לקלוט שוטרים אתיופים.

<זיוה מקונן דגו: האם זה לא הצורך שלהם שיהיה מגוון שוטרים?

<זיוה מקונן דגו: האם זה לא הצורך ולא אמור להיות בתוך התקציב של כוח אדם כדי לקלוט שוטרים?

<זיוה מקונן דגו: בשביל זה אני צריכה תקציב לאתיופים?

<זיוה מקונן דגו: גברתי היושבת ראש, מח"ש, למרות שזה נמצא במשרד המשפטים, אני לא יודעת איך הוא מנהל את התיק הזה.

<זיוה מקונן דגו: משפחת סלמסה היא משפחה חזקה, שמחזיקה אותנו ומחזיקה את הסיפור הזה על סדר היום של כולנו.

<זיוה מקונן דגו: אני מחזקת אותם, אבל תנו להם מנוחה, תנו להם להתאבל על הבן שלהם ולא להיאבק על הצדק, להתאבל באמת.

<זיוה מקונן דגו: אני רואה את ההורים, מצב הבריאות שלהם הולך ומידרדר.

קארין אלהרר: תודה, אני רוצה לאפשר לאבא לדבר.

קארין אלהרר: בבקשה, אדוני.

<טדלה סלמסה: קשה לי לדבר, אבל אין לי בררה.

<טדלה סלמסה: יוסף, החיים שלי, בן שלי, בשר שלי, הדם שלי, המשפחה שלי, דם שלי, המשפחה, חיים שלי.

<טדלה סלמסה: יוסף, אכלו אותו.

<טדלה סלמסה: משטרת ישראל אכלה את יוסף, משטרת ישראל אכלה אותו, יוסף.

<טדלה סלמסה: יוסף, אני גידלתי אותו בצורה נכונה, בצורה יפה, איך הגיעו אליו?

<טדלה סלמסה: אני לא יודע, אני לא מבין בכלל.

<טדלה סלמסה: אני אבא שלו, לפני כן למה לא באו אליי?

<טדלה סלמסה: אני אבא שלו.

<טדלה סלמסה: אכלו אותו, קשרו אותו, עשו אותו על האש.

<טדלה סלמסה: זאת מדינת ישראל?

<טדלה סלמסה: אני לא באתי למדינה הזו לחפש לחם, זאת המדינה שלי, המדינה היהודית.

<טדלה סלמסה: למה קורה דבר כזה?

<טדלה סלמסה: לא רק יוסף, אכלו, הבן שלי.

<טדלה סלמסה: יוסף לא ראשון, לא סוף.

<טדלה סלמסה: ממשיכים.

<טדלה סלמסה: מדברים, של אתיופים, העדה האתיופית, הקהילה האתיופית, ככה ההתנהגות שלהם.

<טדלה סלמסה: הם מחפשים איפה יש מסכנים.

<טדלה סלמסה: זה ככה במדינת ישראל?

<טדלה סלמסה: זו המדינה של היהודים?

<טדלה סלמסה: ואיפה הבן שלי?

<טדלה סלמסה: לקחו אותו, הגיעו 30 שוטרים לבית שלי, 'בוא תחתום, בוא תחתום', אני לא חותם עד שאני רואה את הבן שלי, אני רוצה לראות את הבן שלי.

<טדלה סלמסה: לא נתנו לי.

<טדלה סלמסה: לקחו אותו לתל אביב, נסעתי לתל אביב לראות את הגוף שלו, לא נתנו לי לראות את הגוף שלו.

<טדלה סלמסה: אני קברתי את יוסף, קברתי אותו, מה עשו ליוסף?

<טדלה סלמסה: אכלו אותו.

<טדלה סלמסה: אני לא יודע מה קברתי גם.

<טדלה סלמסה: למה אני לא יכול לראות את הגוף שלו?

<טדלה סלמסה: מה עשו לו? יש פה משהו מסריח.

קארין אלהרר: תודה.

חיים ילין: אני רוצה להגיד משפט אחד.

קארין אלהרר: לא, חיים.

חיים ילין: אני רוצה להגיד לך משהו.

חיים ילין: הבן שלי היה בקרית יערים, שם, סלח לי, נוער בסיכון, כולו אתיופי.

חיים ילין: הוא היה מקפיץ את כל המשפחה, כולל אותי, כל שישי, שבת, ראשון, פעם בשבועיים הם היו יוצאים הביתה, מי לא יחזור?

חיים ילין: לך לשם, עם השוטרים שלך, דבר עם הילדים האלה, המדהימים שנמצאים פה, כולה רבע שעה נסיעה מפה, תבדוק מה עובר עליהם בסופי שבוע.

חיים ילין: לא צריך לעשות מהפכה בשוטרים, תקשיבו להם.

חיים ילין: זה הכול.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: אני רוצה לסכם את הדיון הזה.

קארין אלהרר: אנחנו מסיימים דיון רביעי, ולצערנו, למרות שקיוויתי אחרת הוא לא יהיה הדיון האחרון בעניין בנושא של שילוב יוצאי אתיופיה, במיוחד בנושא האלימות המשטרתית.

קארין אלהרר: הנתונים שהיו צריכים לעבור בין מח"ש למשטרה, בין המשטרה למח"ש, לא הגיעו.

קארין אלהרר: השוטר שנבחר על ידכם לעמוד בקשר עם המשפחה מצא לנכון להתקשר בפעם הראשונה, חודשיים מיום הדיון הקודם, לאחות, לקיים שיחת יציאה ידי חובה.

קארין אלהרר: הדבר הזה הוא לא מקובל.

קארין אלהרר: גם אם, אני אומרת 'גם אם', יש החלטה של מח"ש שהיא לא פלילית, מה שאני חייבת לומר שנשמע מאוד תמוה בעיניי כשיש אמירה ברורה של עדויות שקר, כשבכל מקום מתוקן עדות שקר היא דבר פלילי, כשמגישים תצהיר ועדות שקר זה כולל קנס וזה לדעתי עד שנת מאסר, איך יכול להיות שדווקא האנשים שאמורים לשמש דוגמה ומופת, שומרי החוק פר-אקסלנס, הם לא יעמדו לדין במצב כזה כשעולות טענות חמורות?

קארין אלהרר: אני לא מכירה טענות יותר חמורות מזה, שהבן אדם שאמור לשמור על ביטחוננו, בדרך ישירה או עקיפה פגע בה.

קארין אלהרר: אני לא מצליחה להבין את זה.

קארין אלהרר: יושבת כאן משפחה שנהרסה, ואמרה חברת הכנסת רויטל סויד, ואני מקבלת את הדברים, המקרה הזה הוא מקרה אחד, אבל יש עוד מקרים וצריך ללמוד מהחומרה של המקרה הזה גם לגבי מקרים אחרים.

קארין אלהרר: אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו את ההמשך של המצב הזה.

קארין אלהרר: ואני רוצה לומר למשטרת ישראל, סדנאות הן טיפול מונע, אבל כבר הגענו למצב של רעה חולה, לא מטפלים ברעה חולה בפלסטר, מטפלים בה בניתוח פתוח.

קארין אלהרר: אי אפשר, זה לא ייתן מענה.

קארין אלהרר: זה בוודאי לא נותן מענה לתת מתורגמן לאנשים שדוברים עברית.

קארין אלהרר: כשמדובר בקטינים, שההורים שלהם מגיעים ולא יודעים עברית, זה מתבקש, אבל למצבים אחרים זה בכלל לא רלוונטי.

קארין אלהרר: הם ישראלים בדיוק כמונו.

קארין אלהרר: אני לא מצליחה להבין את זה.

קארין אלהרר: וכל הדיון הזה, דרך אגב, מתנהל שנה וחצי אחרי שהתחילה חקירת מח"ש.

קארין אלהרר: שנה וחצי.

<דרור מתתיהו: כמעט שנתיים, שנה ו-10 חודשים אחרי התלונה הראשונה.

קארין אלהרר: מה, לא היו מספיק אנשים כדי לבדוק את זה?

קארין אלהרר: אלה היו עדויות מיוחדות שלא נצפו בעבר?

קארין אלהרר: איך זה קרה?

<יפעת בן עמי: גברתי, דווקא בשל הרגישות, גם כשהיינו על סף קבלת ההחלטה והבנו שיש פעולות חקירה נוספות אנחנו עצרנו וביצענו פעולות חקירה נוספות.

<יפעת בן עמי: היה לנו חשוב שההחלטה תתקבל על דעת פרקליט המדינה וחוות הדעת - - -

קארין אלהרר: אז אני - - -

<יפעת בן עמי: דווקא בגלל כובד הראש שנתנו לתיק הזה ביצענו את כל הפעולות ואת כל שיקול הדעת המקצועי שאפשר היה לעשות.

<אילנית בנצ'י סלמסה: בגלל הרגישות ההחלטה שלכם מזעזעת.

מירב בן ארי: בגלל הרגישות קיבלו החלטה כזאת רגישה.

מירב בן ארי: מה זה, עם הרגישות שלכם הפתעתם את הוועדה, מה שנקרא לטובה.

קארין אלהרר: חומרי החקירה וההחלטה המפורטים יועברו למשטרה, היום?

קארין אלהרר: היום.

קארין אלהרר: משטרת ישראל, בתוך שבועיים מודיעים לוועדה מה בכוונתכם לעשות מהחומרים שהגיעו אליכם.

קארין אלהרר: בשים לב, משטרת ישראל, אם יש אנשים שהתנהגו שלא על פי אמות המידה שמשטרת ישראל מעמידה לאזרחים, שלא לדבר על עצמה, ראוי שייעשה מעשה למען יראו וייראו.

קארין אלהרר: כדי שהדבר הזה לא יישנה.

קארין אלהרר: אני מבקשת, מהנתונים החלקיים שקיבלנו, רק לגבי נתניה, וביקשתי גם לגבי ראשון לציון, 500 תיקים נגד קטינים בשנה רק בעיר נתניה, זה נשמע לי מספר לא מתקבל על הדעת.

קארין אלהרר: זה יותר מתיק חקירה ליום.

קארין אלהרר: אני רוצה לדעת מה קורה בערים נוספות בישראל.

קארין אלהרר: ביקשתי במיוחד גם את ראשון לציון ולא קיבלתי.

<קריאה: יש את זה.

קארין אלהרר: אז אני לא קיבלתי.

קארין אלהרר: ומשטרת זכרון.

קארין אלהרר: אני רוצה לדעת, ואל תגידו לי שאתם עיוורים לצבעים, כי אני לא מקבלת את זה, תבדקו במחשב, כתוב לכם במחשב - - - אז תמצאו שזה יהיה כתוב.

קארין אלהרר: אני רוצה לדעת כמה אתיופים נעצרים.

מירב בן ארי: אפשר לדעת, גברתי, גם כמה שוטרים מתוך ה-82 שהיא ציינה בעצם - - -

קארין אלהרר: רגע, מירב.

קארין אלהרר: אחד אחד, אנחנו נעבור על הכול.

קארין אלהרר: לגבי התלונות שהוגשו כנגד שוטרים, שעל פי התלונה פעלו שלא בצדק ושלא כדין ושלא באופן מוסרי כלפי יוצאי אתיופיה, כמה מהתלונות בוררו, כמה טרם בוררו, בכמה מתוכן ננקטו הליכים, כולל הליכי משמעת, כולל כתבי אישום.

קארין אלהרר: בכמה מכתבי האישום היו הרשעות, אני הולכת צעד קדימה.

קארין אלהרר: אם היו כתבי אישום אני רוצה לדעת כמה הורשעו.

קארין אלהרר: אני מבקשת גם ממח"ש ומהמשטרה לפרט, כפי שאמרתי, את ממצאי החקירה, מה עשו מאז.

קארין אלהרר: מהמשטרה, בתוך שבועיים, לגבי כמה שוטרים הושעו בשנת 2015, על איזה רקע ולכמה זמן.

קארין אלהרר: לא נתונים כלליים, כפי שאת נתת, תודה, אבל אני מבקשת נתונים יותר פרטניים.

קארין אלהרר: בנוסף אני אבקש לקבל מהמשטרה בתוך שבועיים את הנתונים המלאים שהתבקשו בדיון הקודם, פילוח מדויק לגבי תיקים שנפתחים, כולל מעצרים כלפי יוצאי אתיופיה, פילוח על פי מבוגרים, נוער, נתונים לגבי כל המדינה.

<גילה גזיאל: יש את זה פה, גברתי.

קארין אלהרר: נתונים לגבי כל המדינה וכן תאריך צפי לגבי הצפת מצלמות בחקירות.

קארין אלהרר: עם התיקונים שהתבקשו מהמכתב של ה-28 בינואר, מפני שהנתונים שכתבתם במכתב מה-28 בינואר לא מלאים.

קארין אלהרר: אנחנו נקיים דיון המשך בתחילת המושב הבא, זה לא עוד הרבה זמן.

קארין אלהרר: אני אומרת לכם, כל עוד אני יושבת ראש הוועדה הזאת הנושא הזה לא יירד מסדר היום.

קארין אלהרר: ואם צריך שנביא את כל הגורמים, כולם יישבו כאן בחדר.

קארין אלהרר: פעם בשבועיים?

קארין אלהרר: אני אעשה את זה פעם בשבועיים, לי יש זמן.

קארין אלהרר: זה נושא חשוב מדי.

קארין אלהרר: למרות שלא הספקנו לדבר על הנושאים האחרים, אני מבקשת את הנתונים שהוועדה טרם קיבלה מאז הדיון ב-20 באוקטובר.

קארין אלהרר: רשם החברות, נתונים לגבי העסקת עובדים יוצאי אתיופיה בכל חברה ממשלתית בשנת 2015, הן מבחינת מספר העובדים, הן מבחינת מספר משרות, הן לגבי שכר, כפי שהתבקשו.

קארין אלהרר: לא קיבלנו את הנתונים הללו.

קארין אלהרר: נציבות שירות המדינה, לשלוח את כמות העובדים בכל משרד, פירוט המשרות, את אחוז העובדים מכל משרד שהם יוצאי אתיופיה, או לחילופין את מספר העובדים - - -

<קריאה: יש את זה מפורסם.

קארין אלהרר: לא, אין את זה מפורסם.

קארין אלהרר: גברתי, תקשיבי, לא רק שעשינו חיפוש אקטיבי משלנו, ביקשנו לקבל נתונים, הנתונים הם נתונים שלא מלמדים על שום דבר.

קארין אלהרר: כשאני אומרת כמה משרות, אני רוצה לדעת גם באיזה משרות, בסדר?

<קריאה: בסדר.

קארין אלהרר: יופי.

קארין אלהרר: לגבי המל"ג, יש כאן נציג?

קארין אלהרר: הוא יצא לוועדת כספים, הוא יקבל את זה בסיכום הדיון.

קארין אלהרר: אין נתונים לגבי השכלה גבוהה, אין נתונים לגבי הסגל האקדמי.

קארין אלהרר: ב-19 בינואר הם נשאלו האם הולכים להתחיל לאסוף נתונים, טרם ענו, אני מבקשת תשובה מנומקת.

קארין אלהרר: אם הם לא מתכוונים לאסוף אני מבקשת לדעת למה.

מירב בן ארי: יש שמונה סטודנטים שלומדים רפואה, בכל הארץ, אתיופים.

קארין אלהרר: אולי יש להם עודף בעניין הזה.

קארין אלהרר: אני אשמח ללמוד.

קארין אלהרר: עורך דין נגוסה, רצית להוסיף.

אברהם נגוסה: כן.

אברהם נגוסה: אני רוצה להוסיף לסיכום הוועדה גם קריאה של ועדת הביקורת, אנחנו לא מקבלים את העובדה שסוגרים את התיק של סלמסה.

<אילנית בנצ'י סלמסה: התיק כבר נסגר.

אברהם נגוסה: לא, לכן אני אומר, אנחנו דורשים לפתוח מחדש, לבחון מחדש, כי קיבלנו דיווח סותר.

אברהם נגוסה: אני קורא, אני רוצה, יושבת ראש הוועדה, גם לפנות במכתב לשרת המשפטים, ליועץ המשפטי לממשלה, פה אין צדק בסגירת התיק הזה ולכן אנחנו קוראים לא לסגור את התיק.

אברהם נגוסה: אם סגרתם את זה, לבטל את הסגירה ולחקור את הנושא.

<יפעת בן עמי: כפי שאמרנו, אנחנו מצאנו בתיק כשלים, שאת אותם כשלים, לפי עמדתנו המקצועית ולפי אמות המידה שאנחנו בוחנים את כל התיקים שלנו, בעינינו הכשלים האלה לא חוצים את הרף המצדיק העמדה לדין פלילי, אלא מצדיק בחינה משמעתית, לכן אנחנו מעבירים את התיק למשמעת.

<יפעת בן עמי: יחד עם זאת אמרנו, ומנהל מח"ש הסביר - - -

אברהם נגוסה: לא, שקר זה פלילי.

אברהם נגוסה: או שתגידו שאין קשר, הם אמרו את האמת - - -

קארין אלהרר: חבר הכנסת נגוסה, תן לה להשלים.

אברהם נגוסה: לא, אבל הם אומרים - - -

קארין אלהרר: אבל לא שמעת מה היא אמרה.

אברהם נגוסה: הם אומרים שהשוטרים שיקרו, אז זה פלילי.

<יפעת בן עמי: אני רוצה להשיב.

<יפעת בן עמי: אנחנו מצאנו שאת אותם כשלים, ואני לא אכנס עכשיו לכל פרטי החקירה, כי להסביר את זה ייקח הרבה מאוד זמן, מנהל מח"ש אמר לעורך דין מתתיהו שאנחנו נציג בפניהם את כל חומרי החקירה, הם יבחנו אותם, ההחלטה התקבלה על דעת פרקליט המדינה, הוא יגיש את הערר ליועץ המשפטי לממשלה, שיבחן את ההחלטה שלנו.

<יפעת בן עמי: זו העמדה המקצועית שלנו וכולם מוזמנים לבחון אותה.

קארין אלהרר: טוב.

קארין אלהרר: בסדר גמור.

קארין אלהרר: עורך דין מתתיהו, בכוונתכם להגיש ערר?

<דרור מתתיהו: קודם כל בוודאי שכן, אבל, גברתי, עדה פה לגלגול האחריות, לגלגול הכדור מאחד לשני.

קארין אלהרר: אין פה גלגול, לא יהיה גלגול.

<דרור מתתיהו: הגיעה האחריות לפתחו של מנהל מח"ש, קיבל החלטה מוטעית, היה נכון לדעתנו, לפני שאנחנו עוברים לשלב הבא של פנייה בערר ליועץ המשפטי לממשלה, שיבחנו מחדש את ההחלטה השגויה שלהם, שמדברת על חוסר שוויון באכיפה הפלילית, במיוחד לאור העובדה - - -

קארין אלהרר: עורך דין מתתיהו, הדברים נשמעו.

קארין אלהרר: עורכת דין בן עמי, אני אומרת לכם, באמת, אני חושבת שהדברים שנשמעו כאן היום בחדר הם דברים קשים וחמורים, יש גם עניין של חוסר אמון במערכת שצריך לקחת בחשבון כשמקבלים החלטות כל כך כבדות משקל.

קארין אלהרר: אני הייתי מציעה לכם, לקח לכם שנה ו-10 חודשים לקבל את ההחלטה, הייתי מציעה, בטרם יגיש עורך דין מתתיהו את הערר שלו, קחו לעצמכם כמה ימים, תשקלו את הדברים נוכח האמירות שלכם עצמכם.

קארין אלהרר: בדקתם, מצאתם עובדות קשות, אין סנכרון בין העובדות שנמצאו לבין המסקנות שהוסקו.

קארין אלהרר: קחו לעצמכם כמה ימים, תודיעו לעורך דין מתתיהו, לאחר מכן המשפחה תחליט אם היא רוצה להגיש ערר, כן או לא.

קארין אלהרר: אני רוצה לסיים את הדיון, אני רוצה להודות למבקר המדינה, שכיבד אותנו בנוכחותו, ולצוות המורחב שהגיע.

קארין אלהרר: אדוני המבקר, אמרתי בתחילת הדיון ואני אומרת את זה שוב, הנושא הזה חשוב מדי, אנחנו לא ניתן לו לעבור מתחת לרדאר, יש גבול לכמה משפחה אחת, שהיא סמל בעניין הזה, צריכה לשמוע דברים קשים כל כך ולהישאר חסרת אונים מול מערכת שהיא בירוקרטית והיא קשה.

קארין אלהרר: אנחנו כאן בוועדה רוצים גם שבצורה מערכתית הדבר הזה ייפתר.

קארין אלהרר: לא ייתכן שנמשיך ככה.

קארין אלהרר: החברה שלנו לא צריכה להיות כל כך מפוחדת מאנשים שנראים פחות מהקונצנזוס, והם כבר הקונצנזוס.

קארין אלהרר: תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.