ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 132, 2015-12-28 14:22

אלי אלאלוף: צהרים טובים.

אלי אלאלוף: היום ה-28 בדצמבר 2015, ט"ז בטבת התשע"ו, השעה 14:22.

אלי אלאלוף: אני חייב לומר שזאת לא פגישה מקרית, פגישה קלה, פגישה ללא רגשות ואני שמח שזה נפל בחלקי ובחלקה של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות שקיבלה את הזכות לארח את שר האוצר, את סגן שר האוצר ואת כל האורחים המכובדים כדי לקיים דיון על החלטה שאני לא יודעת אם היא מתקנת היסטוריה אבל ודאי משלימה את ההיסטוריה של העם היהודי בתקופת השואה.

אלי אלאלוף: לצערנו בהיסטוריה הנלמדת אפילו בבתי הספר שלנו, החלק של סבל השואה בקהילות מסוימות נשכח.

אלי אלאלוף: חוץ מיד ושם, שבאמת בכניסתו אפשר לראות שהוא מזכיר את השפעת השואה על יהודי צפון אפריקה, אני לא מכיר - ולצערי קיבלתי עדויות עד שבוע שעבר – שהנושא הזה של צפון אפריקה, של יהדות עיראק - ועוד מעט אני מקווה שידעו ללמוד גם על יהדות אתיופיה ולא לשכוח שגם הם בשלטון הפשיסטי סבלו, גם סוריה וגם לבנון שגם הם תחת משטר וישי כמו צפון אפריקה - סבלו מהשואה.

אלי אלאלוף: הרגשות של כל אחד מאתנו לשואה, ולא חשוב מהיכן הוא בא, הם אמיתיים, הם מאוד רגישים אבל הם חלק אינטגרלי של מחשבותינו, של החינוך האישי של כל אחד מאתנו.

אלי אלאלוף: בוודאי כמי שהייתה לו הזכות גם לגדול במדינה ערבית, במרוקו, הרגשנו כל הזמן שמה שההורים שלנו סבלו, נלקח בתודעה ההיסטורית של עם ישראל ותושבי ישראל.

אלי אלאלוף: הייתה לי הזכות בזכות יום הזיכרון לשואה בכנסת כאשר לכל אחד היה מותר להזכיר שמות נספי שואה, לדבר על זה.

אלי אלאלוף: אני ראיתי את ההפתעה של הציבור עת העזתי לדבר על השפעת וישי על יהדות מרוקו ובמיוחד על פז בה נולדתי.

אלי אלאלוף: בתודעה הציבורית זה לא קיים.

אלי אלאלוף: במהלך של שר האוצר, של סגן שר האוצר והצוותים שמלווים אותו תיקנו בתודעה את העוול ההיסטורי הזה.

אלי אלאלוף: בישיבה קודמת שהייתה לי עם סגן נשיא ועידת התביעות, גם הוא הזכיר לי שהנושא הזה טופל ואני אשמח אם הוא יספר על כך גם כאן.

אלי אלאלוף: היום נעשה תיקון היסטורי.

אלי אלאלוף: המרכיב הכספי, כמה שיהיה חשוב לחלק מאלה שיקבלו, הוא לא הדבר המרכזי, אדוני השר.

אלי אלאלוף: אני לא מתבייש לומר שהרגישות האישית, גם של השר, ואני אומר את זה בשמי, וגם של סגן השר, גרמה לכך שייעשה תיקון והעוול הזה יימחק.

אלי אלאלוף: אני באמת מודה לכל מי שבא היום.

אלי אלאלוף: אדוני השר, בבקשה.

משה כחלון: תודה רבה ידידי יושב ראש הוועדה אלי אלאלוף, חברי סגן שר האוצר איציק כהן שבאמת הוביל את זה מהתחלה ועד הסוף כמו שהוא יודע להוביל דברים, כמובן עפרה שתמכה במהלך ונתנה לנו רוח גבית, ענבר בליליוס יחזקאלי שגם אותה צריך להזכיר, היועצת שלי לענייני רווחה וחינוך שבאמת הנושא בער בעצמותיה.

משה כחלון: כמו שאמר אלי, זה תיקון.

משה כחלון: זה תיקון עוולות שלצערי ככל שאנחנו נמצאים יותר במשרדים ממשלתיים, אנחנו מגלים אותן.

משה כחלון: אני שמח שאחרי שגם מערכות החינוך וגם המערכות האזרחיות במדינת ישראל הכירו בשואה או בסבל של יהודים – גם במזרח אירופה עד לתקופה מסוימת לא הכירו בהם ולאחר מכם כן, כמו עובדי כפייה ואנשים מהסוג הזה – גם מערכת החינוך הכניסה את זה ועכשיו גם המערכת הכלכלית.

משה כחלון: אני חושב שאלי אלאלוף צודק.

משה כחלון: הכסף כאן לא משחק תפקיד אלא ההכרה.

משה כחלון: אני לא צריך לספר לכם איזה תסכול יש לבן אדם שעובר את מה שעובר ואומרים לו שזה לא נכון, לא מכירים בך.

משה כחלון: זה התסכול הכי גדול שיכול להיות.

משה כחלון: אני שמח שהיום אנחנו סוגרים את המעגל הזה, סוגרים אותו עם פיצוי גם ליהודי מרוקו, אלג'יריה, ועיראק.

משה כחלון: יש כאן עוד קבוצות שהיו עובדי כפייה יוצאי גרמניה.

משה כחלון: על כל פנים, הצעדים האלה ייתנו מענה לשלושים אלף אנשים ברמות שונות.

משה כחלון: עלות המדינה עבור כולם היא 230 מיליון שקלים לשנה.

משה כחלון: אלה אנשים שיזכו להרבה שנים טובות וכל שנה יקבלו.

משה כחלון: זה באמת סוג של מרוץ נגד הזמן.

משה כחלון: רוב האנשים מבוגרים.

משה כחלון: מדובר באנשים שעברו הרבה בחיים והיום הם כבר לא צעירים ואנחנו צריכים כל הזמן לרוץ כדי להספיק ולהשיג את זה.

משה כחלון: אנחנו נתנצל בפני המשפחות של הרבה שלא זכו לקבל את זה אבל לפחות נתנחם באלה שלגביהם כן הצלחנו ונפלה בידינו הזכות לתת להם את התשובה ואת המענה.

משה כחלון: אני לא אאריך.

משה כחלון: אבקש מסגן השר, ברשות היושב ראש, שלקח חלק גדול בפרויקט הזה.

יצחק כהן: תודה כבוד השר, אדוני היושב ראש אלי אלאלוף.

יצחק כהן: אכן תיקון עוול היסטורי שהשר לקח על עצמו וקיבל החלטה מינהלית וחשוב לציין שזו החלטה מינהלית שלא קשורה לשום גורם חיצוני ולשום משפיע חיצוני.

יצחק כהן: ההחלטה, כפי שציין השר, באה לתקן איזשהו עוול גם בהכרה, בעיקר בהכרה, ביהודי מרוקו ואלג'יר ויוצאי עיראק שסבלו כתוצאה מרדיפות אנטישמיות.

יצחק כהן: אמנם לא נכללים בהגדרה הקלאסית של ניצולי שואה, כך שלא יכלו לקבל את הקצבה החודשית, אבל יקבלו מענק, כפי שהחליט השר, ויקבלו פטור מתשלום על תרופות.

יצחק כהן: אדוני השר, אני מודה לך מאוד על ההחלטה.

יצחק כהן: אכן זה רגע היסטורי.

יצחק כהן: אגב, ניתן להוריד מהאתר של הרשות לניצולי שואה את הטפסים באופן עצמאי לגמרי.

יצחק כהן: אפשר לקבל שירות ממוקד ניצולי שואה ולא צריך להשתמש בכוחות חיצוניים שאחר כך יבקשו עמלות בגין כל העניין הזה.

יצחק כהן: אין כאן עמלות וגם חוקקנו חוק שלצערי הרב לא מקוים ואנחנו כבר מגישים תיקון להצעת החוק הזאת.

אילן גילאון: אולי תגיד לנו מה המענק.

יצחק כהן: אני רק אשלים את הנושא ואחר כך אתייחס.

יצחק כהן: אני שוב רוצה לציין את הנושא הזה ולומר שחוקקנו חוק שבא להציל את ניצולי השואה מאותם אלה שרודפים אותם.

יצחק כהן: בדרך לכאן קיבלתי סמס ואני חייב להקריא לכם אותו: "עיקלו לאימא שלי את הכול, גם חשבון הבנק וגם את המספר למונית ממנה היא מתפרנסת.

יצחק כהן: ניצולת שואה זקנה מעל גיל שמונים.

יצחק כהן: תודה.

יצחק כהן: אורי ברנס".

יצחק כהן: אנחנו נעזור להם, אנחנו נציל אותם מהרדיפה הזאת.

יצחק כהן: פעם אחת הם נרדפו בתקופת מלחמת העולם השנייה והיום הם נרדפים אחרי אחרים.

יצחק כהן: אנחנו נציל אותם מהם.

יצחק כהן: אנחנו נעשה הכול כולל תיקוני חקיקה נוספים על החוק שחוקקנו.

יצחק כהן: היה לא תהיה.

יצחק כהן: לשאלתך, אילן.

יצחק כהן: יוצאי מרוקו ואלג'יריה שסבלו הגבלות בתחומי חיים שונים במסגרת שלטון וישי, החל מיום ה-22 ביוני 1940 עד ליום 7 בנובמבר 1942 באלג'יר וביום 10 בנובמבר 1942 במרוקו, יהיו זכאים למענק הטבות שנתי בסך 3,600 שקלים ולפטור מלא מתשלום דמי השתתפות עצמית ברכישת תרופות מרשם הכלולות בסל שירותי הבריאות.

סופה לנדבר: לפי איזה קריטריונים?

יצחק כהן: תכף עפרה תדבר ותסביר.

יצחק כהן: הערכה תקציבית היא תשעים מיליון שקלים לשנה.

יצחק כהן: מספר הזכאים הוא כ-25 אלף.

יצחק כהן: עלות שנתית לאדם 3,600 שקלים בלי הנושא של התרופות.

יצחק כהן: יוצאי עיראק, מי שחווה את אירועי ה-פרהוד שהתרחשו ב-1 וב-2 ביוני 1941, במסגרתן סבל מעשי אלימות שננקטו נגדו או חזה במעשה אלימות, יהיה זכאי למענק הטבות שנתי בסך 3,600 שקלים ולפטור מלא מתשלום דמי השתתפות עצמית ברכישת תרופות מרשם הכלולות בסל שירותי הבריאות.

יצחק כהן: הערכה תקציבית היא שבעה מיליון שקלים.

יצחק כהן: מספר הזכאים הוא אלפיים אנשים.

יצחק כהן: עלות שנתית לאדם היא 3,600 שקלים.

יצחק כהן: קבוצה שלישית היא עובדי כפייה.

יצחק כהן: מי שביצע עבודה בכפייה על פי צו שלטוני שהוצא נגד יהודים במשך תקופה רצופה ומשמעותית והיה צפוי לעונש אלמלא ביצע את אותה עבודה ואשר לולא עלה לאחר ה-1 לאוקטובר 1953 היה זכאי לתגמולים לפי חוק נכי רדיפות הנאצים, יהיה זכאי לפנים משורת הדין לסיוע בשווי תגמולים והטבות הניתנים לפי חוק נכי רדיפות הנאצים.

יצחק כהן: הערכה תקציבית היא 86 מיליון שקלים – אדוני השר, יישר כוח – מספר הזכאים הוא כאלפיים אנשים, עלות שנתית לאדם היא 43 אלף שקלים.

יצחק כהן: הזכויות כוללות קצבה חודשית שמתחילה בסכום של 2,200 שקלים עד כ-10,000 שקלים לפי מצב נזקקות ונכות.

יצחק כהן: מימון טיפול רפואי במחלות מוכרות.

יצחק כהן: הטבות נלוות נוספות כמו קצובת הבראה שנתית, תגמול בן זוג לכל החיים בעת פטירת הניצול ועוד.

יצחק כהן: עד כאן.

יצחק כהן: אני מקווה שעניתי על שאלתך.

אלי אלאלוף: לפני שפותחים את הדיון עם חברי הכנסת, אני מבקש לשמוע את דוקטור מאיר בניה, היסטוריון של הרשות לניצולי שואה.

<מאיר בניה: אני מודה ליושב ראש הוועדה הנכבדה, חבר הכנסת אלי אלאלוף, על ההזמנה להופיע כאן היום ולהציג את ההיבט שלי כהיסטוריון של הרשות לזכויות ניצולי השואה ושל היסטוריונים מומחים לתולדות היהודים בצפון אפריקה שעל בסיס חוות הדעת שלהם גיבשה הרשות את עמדתה בפני הערכאות המשפטיות ובנוגע לנושא ההחלטה המינהלית.

<מאיר בניה: ההחלטה המינהלית של שר האוצר ושל סגן שר האוצר - - -

יצחק כהן: לא.

יצחק כהן: ההחלטה היא של שר האוצר.

<מאיר בניה: יש בה משום הכרה של המדינה בקהילות המגרב, ביהדות בבל, בגין סבלן בתקופת מלחמת העולם השנייה.

<מאיר בניה: החלטה מינהלית מבוססת על ראייה היסטורית ברורה בנוגע לגורמי ה-פרהוד מצד אחד ובנוגע לגורמי המדיניות האנטישמית של וישי כלפי היהודים במרוקו ובאלג'יר מצד שני.

<מאיר בניה: מודעים למשמעות הציבורית ואפילו החינוכית שנודעת להחלטות מן הסוג הזה שאפנו לכך שההחלטה תתקבל כשהיא מבוססת על מקורות ראשונים מהימנים, על עדויות מהימנות, על המחקר המקצועי ועל חוות דעת של היסטוריונים עצמאיים, ואני מדגיש זאת.

<מאיר בניה: מחמת קוצר הזמן אתייחס בדקות הבאות לצפון אפריקה בלבד ואשאיר בצד את עיראק כדי שהרזולוציה לא תהיה נמוכה מדי והתמונה תהיה מטושטשת.

<מאיר בניה: כאמור, עמדת הרשות לזכויות ניצולי שואה בכל הקשור ליהודי המגרב בימי שלטון וישי מסתמכת על המחקר המקצועי שאת יסודותיו הניחו בשנות ה-80 ואילך פקסון ומארוס, יהודה כהן, מישל אביטבול, מיכאל לסקר ואחרים.

<מאיר בניה: זה האחרון, פרופסור לסקר, מחלוצי המחקר של יהדות צפון אפריקה כתב חוות דעת מאלפות שהן נר לרגלינו.

<מאיר בניה: תולדות יהודי צפון אפריקה הוא תחום דינמי שרחוק מאוד ממיצוי ומשום כך היה לנו חשוב גיוס חוות דעת של היסטוריון שהוא בין המובילים, אם לא המוביל, בתחום חקר תולדות צפון אפריקה ואני מתכוון לפרופסור חיים סעדון שגם על בסיס חוות הדעת שלו גיבשנו את עמדתנו.

<מאיר בניה: יהודי מרוקו ואלג'יריה תמיד היו חלק מסיפור שותפות הגורל היהודי בתקופת השואה.

<מאיר בניה: תחשבו למשל על החרם נגד הסחורות הגרמניות שיהודים במרוקו נטלו בו חלק בשנות ה-30, או תחשבו על אומץ ליבם של אנשי המחתרת היהודית באלג'יריה ששלטו במשך יממה שלמה על העיר אלג'יר ואפשרו לצבאות בעלות הברית להיכנס לעיר ללא קרבות קשים.

<מאיר בניה: שלטון וישי יישם תחיקה אנטישמית שפגעה בחלק מיהודי מרוקו וביתר שאת בצורה זו או אחרת בכלל יהודי אלג'יריה.

<מאיר בניה: במרוקו ובאלג'יריה של וישי אמנם לא נשאו טלאי צהוב, לא הונהג עוצר נגד היהודים, לא הוקמו גטאות ולא ריכזו אותם בגטאות.

<מאיר בניה: לא הקימו מחנות בשביל היהודים כמו שהיה בטוניסיה בזמן הכיבוש.

<מאיר בניה: לא נשלחו לאירופה יהודים ממרוקו ומאלגי'ריה כמו שנשלחו חלק מיהודי לוב ל-פרמונטה שבאיטליה או לברגן בלזן.

<מאיר בניה: בניגוד ללוב שהפכה לזירה אסטרטגית במלחמה עם נוכחות צבאית גרמנית מרשימה, הנוכחות הגרמנית במרוקו ובאלג'יריה התבטאה בהופעתם של קצינים גרמנים שתפקידם היה לפקח על שמירת שביתת הנשק בין גרמניה לבין צרפת ולא היה להם כל עניין עם היהודים.

<מאיר בניה: הגרמנים אמנם שלטו בחלק הצפוני של צרפת אך העניקו לשלטון וישי אוטונומיה מלאה להחליט כיצד לנהוג בצרפת גופה ובאזורי ההשפעה שלה בסוריה, בלבנון, במדינות צפון אפריקה ובאפריקה.

<מאיר בניה: למעט הנוכחות הצבאית הגרמנית בלוב שהזכרנו והכיבוש הישיר של טוניסיה על ידי גרמניה, גרמניה הנאצית לא חתרה להגמוניה בצפון אפריקה הצפונית.

<מאיר בניה: צרפת של וישי, כמו ספרד של הגנרליסימו פרנקו, לא הצטרפו למדינות הציר וניהלו מדיניות ניטרלית במלחמת העולם השנייה.

<מאיר בניה: לא הייתה כל דרישה או הוראה מצד גרמניה לצרפת בנוגע ליהודים.

<מאיר בניה: לצרפת ולמתיישבים הצרפתים בצפון אפריקה רקורד עשיר של אנטישמיות עצמאית באלג'יריה ובצרפת מאז כינון הרפובליקה השלישית ואפילו לפניה.

<מאיר בניה: הצרפתים פעלו לפי האינטרסים שלהם במדיניות המהולה בציניות, באופורטוניזם, לא רק נגד היהודים אלא בעיקר נגד כל מתנגדי המשטר.

<מאיר בניה: התחיקה האנטי יהודית שהנהיגה וישי בארצות אלה ינקה ממקורות האנטישמיות המעוגנים בהיסטוריה של צרפת ולא הייתה בהוראה או בהשראה גרמנית.

<מאיר בניה: השלטון הלאומני האנטישמי של וישי לא היה זקוק להוראה גרמנית.

<מאיר בניה: וישי ביטלה את האזרחות הצרפתית של יהודי אלג'יריה, הנהיגה חקיקה שנועדה לנשל אותם ולסלק את היהודים ממשרות ממשלתיות, להגביל את מספרם של הרופאים ועורכי הדין היהודים, לסלק את התלמידים היהודים מבתי הספר הציבוריים הצרפתים ועוד ועוד.

<מאיר בניה: תחיקה זו נועדה להשפיל את היהודים ולסלק אותם ממעגלי החיים הכלכליים, החברתיים והתרבותיים של המתיישבים הצרפתים.

<מאיר בניה: בשל מגמותיה של תחיקה זו היקף הפגיעה ביהודי אלג'יריה הייתה יותר משמעותית מאשר ביהודי מרוקו.

<מאיר בניה: מי שמכיר את אופיין של שתי הקהילות האלה בעת החדשה, את מידת ההתבוללות של כל אחת מהן, קצב המודרניזציה והזיקה של כל אחת מהן לצרפת ולתרבות, יכול להבין מדוע.

<מאיר בניה: לסיכום אומר בפשטות.

<מאיר בניה: נפגעי החקיקה האנטי יהודית של וישי וקורבנות ה-פרהוד בבגדד, עם כל ההבנה לסבלם, לא נפגעו מידי גרמנים ובהוראה של גרמניה הנאצית או סוכניה.

<מאיר בניה: לפיכך לא ניתן לראות בהם נכי רדיפות הנאצים.

<מאיר בניה: ברור שלא הכול יהיו שבעי רצון עם ההחלטה המינהלית, ברור שחלק מהדברים שאמרתי כאן מעוררים מחלוקת, אבל יש בהחלטה של שר האוצר משום הכרה היסטורית של מדינת ישראל בקהילות יהודי עיראק, אלג'יריה ומרוקו.

<מאיר בניה: החלטה זו, אני מאמין, עומדת על יסודות של צדק ויושר.

<מאיר בניה: תודה על ההקשבה.

אלי אלאלוף: תודה.

יצחק כהן: שכחתי לציין את עפרה, מנהלת הרשות, ואת היועצת המשפטית גליה אריכא, על העבודה הנפלאה שהן עשו.

יצחק כהן: תודה לכל הצוות.

אלי אלאלוף: כמו כל היסטוריון, יש היסטוריונים אחרים שחולקים עליו.

אלי אלאלוף: זאת העמדה.

אלי אלאלוף: מה שלמה גור, סגן נשיא ועידת התביעות.

<שלמה גור: תודה רבה אדוני היושב ראש.

<שלמה גור: אדוני השר, אדוני סגן השר, חברי הכנסת.

<שלמה גור: ועידת התביעות המפעילה מספר קרנות של ממשלת גרמניה עסקה בנושא של יהדות צפון אפריקה מאז תחילת המאה הזאת.

<שלמה גור: רק כדי לסבר את האוזן, יש למעשה שתי קטיגוריות של פיצוי ליוצאי צפון אפריקה.

<שלמה גור: אלה שהיו במחנות העבודה, והיו מחנות עבודה כאלה בלוב, טוניסיה, אלג'יר ומרוקו.

<שלמה גור: למעשה זכאים לפנסיה חודשית אותם אלה שהיו במחנות העבודה האלה.

<שלמה גור: אם אנחנו מדברים על לוב, כבר משנת 2000 הוכרו מי שהיו במחנות, לדוגמה ג'אדו, סיביאזז, בוקבוק, גריען, ג'פריין ועוד.

<שלמה גור: לגבי הטוניסאים, ב-2005 הוכרו לצורך גמלה חודשית מי שהיו במחנות עבודה, חלקם של יהודים טוניסאים וחלקם של משפחות לוביות שעברו לטוניס, אבל המחנות לא היו ייחודיים ליהודים, להבדיל ממקומות אחרים שהם מחנות ייעודיים ליהודים.

<שלמה גור: כאן היו גם אחרים אבל היהודים שהיו במחנות האלה, היו זכאים לגמלה חודשית מאז 2005 בטוניסיה.

<שלמה גור: כנ"ל באלג'יריה, משנת 2005.

<שלמה גור: לגבי מרוקו, מי שהיה במחנות העבודה מ-2005 אבל בשנת 2011 הוכר כל מי שגם היה מוגבל בחופש התנועה.

<שלמה גור: היינו, מי שאולץ לגור ברובע היהודי, ב-מלאח.

<שלמה גור: לכן עד היום מתוך יוצאי מרוקו כבר זכו – ושוב, אני מדבר על אלה שהיו מוגבלים בחופש התנועה זכאים רק לפיצוי חד פעמי בסך 2,556 יורו ולא למענה שנתי – למעלה מעשרים אלף אנשים יוצאי מרוקו.

<שלמה גור: היתרון, וכאן זאת פעילות משותפת של משרד האוצר ושלנו, שההכרה הזאת, בין אם היא על ידינו ובין אם היא על ידי האוצר, פתחה בפניהם, בפני אותם יהודים שכולם בגילים מבוגרים, בנוסף על התרופות, סדרה שלמה של הטבות סוציאליות להן הם זכאים, בין אם אלה שעות סיעוד לאנשים מוגבלים, בין אם אלה זכויות לתמיכה נפשית וכיוצא באלה במימון שלנו או של משרד האוצר או בשיתוף של מימון האוצר ומימון ועידת התביעות.

<שלמה גור: אני רוצה להדגיש את מה שאמרתי קודם.

<שלמה גור: בשנת 2011 מבחינתנו הייתה פריצה מאוד גדולה בנושא של יהדות מרוקו כי אז הגבלת התנועה, היינו, כל מי שאולץ לגור ב-מלאח, הוכר וכפי שאמרתי עד היום הוכרו למעלה מעשרים אלף אנשים.

אלי אלאלוף: תודה רבה.

אלי אלאלוף: גברת עפרה רוס.

<עפרה רוס: תודה רבה.

<עפרה רוס: השר, סגן השר, יושב ראש הוועדה, חברי הכנסת וכל הנוכחים.

<עפרה רוס: נעשה כאן ממש מהלך היסטורי ואנחנו בהחלט תמכנו ושמחנו למהלך.

<עפרה רוס: אני רוצה להדגיש שיוצאי מרוקו שמקבלים היום מאתנו את המענק של ה-3,600 שקלים, אלה בין היתר אותם אנשים שוועידת התביעות העניקה להם את המענק החד פעמי.

<עפרה רוס: אותם אנשים יקבלו מאתנו את המענק השנתי פלוס התרופות פלוס שעות סיעוד עליהם אנחנו מדברים וההכרה בכלל.

<עפרה רוס: נעשתה סקירה היסטורית ואני רוצה לדבר על מה קורה בשטח, מה יראו אנשים בשטח.

<עפרה רוס: יש לנו את הרשימה הפוטנציאלית של כל עולי מרוקו, אלג'יר ועיראק.

<עפרה רוס: אנחנו נפנה לכל אותם אנשים שהם בגיל המתאים ועלו מהארץ המתאימה.

<עפרה רוס: אנחנו נפנה אליהם בפנייה יזומה של הרשות.

<עפרה רוס: נשלח אליהם את הטפסים ומיד אני רוצה להתייחס גם לטפסים ולמילוי שלהם.

<עפרה רוס: אנחנו נשלח להם את הטפסים, נשלח אליהם טופס בנק, הם ימלאו, אנחנו נבדוק ואנחנו נעשה את זה במהירות האפשרית על מנת לשלם להם את המענק ובאופן מידי אתה תרופות.

<עפרה רוס: אנחנו הארכנו עכשיו את המועדים להגשת הבקשה לשנת 2015 עד 31 במרץ.

אלי אלאלוף: הטפסים הם בעצם שני עמודים בלבד.

<עפרה רוס: נכון.

<עפרה רוס: מי שיגיש את הטפסים עד 31 במרץ 2016 יקבל גם את שנת 2015.

<עפרה רוס: זאת אומרת, הוא לא יפסיד את המענק השנתי לשנת 2015.

<עפרה רוס: חשוב לי להדגיש דבר נוסף.

<עפרה רוס: אין צורך בעורכי דין ואני חוזרת ומדגישה זאת באופן חד משמעי.

<עפרה רוס: אין צורך בעורכי דין.

<עפרה רוס: אני רוצה להדגיש דבר נוסף.

<עפרה רוס: ההחלטה המינהלית שהתקבלה לגבי יוצאי מרוקו, אלג'יר ועיראק לא קשורה לעורכי דין.

<עפרה רוס: אין לעורכי הדין לא יד ולא רגל בהחלטה הזאת.

יצחק כהן: גם לוב.

<עפרה רוס: גם לוב.

<עפרה רוס: אין להם יד ורגל בהחלטה הזאת.

<עפרה רוס: זאת החלטה של שר האוצר ושר האוצר קיבל את ההחלטה להכיר בהם.

<עפרה רוס: זה לא קשור לעורכי דין.

<עפרה רוס: הוא קיבל את חוות הדעת ההיסטוריות ועל סמך חוות הדעת ההיסטוריות הוא קיבל את ההחלטה.

<עפרה רוס: אין קשר, ואני חוזרת ומדגישה, לעורכי דין.

<עפרה רוס: הטפסים שאנחנו שולחים לאנשים הם שני דפים פשוטים מאוד, ידידותיים מאוד.

<עפרה רוס: אנשים יכולים למלא את הטפסים האלה.

<עפרה רוס: מי שמתקשה למלא את הטפסים האלה יכול לפנות למרכז המידע שלנו.

<עפרה רוס: אנחנו פרסמנו את מספר הטלפון של מרכז המידע שלנו לציבור ואם מישהו רוצה, אני אפרסם אותו גם כאן.

<עפרה רוס: אפשר להתקשר למרכז המידע.

<עפרה רוס: מרכז המידע יעזור במילוי הטופס.

<עפרה רוס: מי שיצטרך מתנדב, יגיע אליו מתנדב עד לביתו.

<עפרה רוס: יחד עם זאת, אם מישהו בכל זאת רוצה סיוע משפטי, יש את הסיוע המשפטי או הייעוץ של משרד המשפטים ומשרד המשפטים ייתן את הסיוע הזה בחינם.

<עפרה רוס: נמצאת כאן גברת ורדי ואנחנו בקשר ישיר אתם.

<עפרה רוס: אין צורך בעורכי דין.

<עפרה רוס: מאוד מפתיע שבחודש האחרון פנו כל עורכי הדין לציבור והודיעו להם שבגללם התקבלה החלטה מינהלית והם מילאו אתם טפסים מבלי שהם הבינו אפילו על מה הם חותמים.

<עפרה רוס: לכן אני אומרת שאין צורך.

<עפרה רוס: תגישו את הכול אלינו ואנחנו נבדוק.

<עפרה רוס: מי שקיבל מוועידת התביעות, עשרים אלף האנשים שקיבלו מוועידת התביעות, יכולים לקבל את זה רק עם משלוח של הטופס שוועידת התביעות אישרה להם.

<עפרה רוס: לכן אני חוזרת ומדגישה ואני פונה באמת גם לעורכי הדין שיהיו הוגנים ולא יבקשו כסף בגין ההחלטה המינהלית.

<עפרה רוס: זאת לא החלטה שלהם והיא לא התקבלה בגללם.

<עפרה רוס: אני אומרת את זה כי אני מקבלת טלפונים מאנשים ואנחנו צריכים להתמודד אתם יום יום, הן במרכז המידע שלנו והן במשרד וזה מאוד קשה.

<עפרה רוס: לכן אני אומרת את זה באופן חד משמעי וברור.

<עפרה רוס: אם יש שאלות נוספות, אנחנו נשמח לענות.

אלי אלאלוף: תרשו לי לשחרר את שר האוצר.

סופה לנדבר: לפני כן יש לי בקשה לשר.

אלי אלאלוף: מעכשיו זה כבר לא באחריותי אלא באחריותו.

משה כחלון: זה יכול להיות במליאה.

משה כחלון: כאן זה לא דיון.

משה כחלון: באתי רק לברך.

סופה לנדבר: לא, זה לא דיון.

משה כחלון: בסדר.

סופה לנדבר: אני חושבת שאתה צריך לקבל ברכות וכי ההחלטה הזאת נכונה, צודקת והיסטורית.

סופה לנדבר: במכוון או בטעות נעשתה עוולה כלפי אלה שעברו את מחנה ההשמדה והגטאות.

סופה לנדבר: את הרנטה מגרמניה הפכו להכנסה וזה מאוד לא צודק.

סופה לנדבר: אני יודעת שאתה יחד עם סגן השר יכולים להסדיר את זה.

סופה לנדבר: אני יודעת שזה לא נעשה בתקופה שלך.

סופה לנדבר: מדובר בעולים חדשים.

סופה לנדבר: נכון שהם לא ממרוקו ולא מאלג'יר אבל הם היו במחנה השמדה ושייכים לניצולי השואה.

משה כחלון: נבדוק את זה.

טלי פלוסקוב: אני בוודאי מברכת על הצעד הזה ואני חושב שמה שנעשה כיום זאת השוואה של קבוצות כאלה ואחרות.

טלי פלוסקוב: יחד עם זאת, אני רוצה לומר לחברת הכנסת סופה לנדבר ולהזכיר לה שאנחנו מטפלים.

סופה לנדבר: את לא צריכה לטפל.

סופה לנדבר: אני מטפלת בזה.

סופה לנדבר: לא צריכים לקחת קרדיט על דברים שאת לא עושה.

טלי פלוסקוב: אני רק רוצה להזכיר שבוועדה האחרונה, ועדת משנה למעמד הקשיש, הנושא שדיברנו עליו יחד עם כל הנציגים שלך היה בדיוק הנושא של אלה שעברו גטאות ומחנות ואני מקווה שמאוד שנפתור את הבעיה הזאת.

אלי אלאלוף: אני מבקש את רשותכם לשחרר את שר האוצר.

משה כחלון: תודה רבה.

אילן גילאון: אדוני סגן השר, תעביר לשר ברכות.

אילן גילאון: ככל שמתרחב בסיס החלוקה, אני תמיד מברך.

אילן גילאון: ככל שיותר אנשים מקבלים, אני מברך.

אילן גילאון: ככל שיותר אנשים מקבלים יותר, אני מברך תמיד כי אני יודע שזה הדבר הנכון וזה צדק חלוקתי כפי שאדוני היושב ראש יודע.

אילן גילאון: אבא שלי תמיד, עת הייתי מזכיר את השם ניצול שואה, היה אומר לי לא ניצול שואה אלא ניצול שואה משום שמדינת ישראל ניצלה את השואה הזאת מבחינה כספית.

יצחק כהן: אבא שלך היה עורך דין?

אילן גילאון: לא.

אילן גילאון: הוא היה ניצול שואה.

אילן גילאון: הוא היה חשמלאי וחוצב תעלות בקיר עד שהנשמה הייתה יוצאת לו.

אילן גילאון: הוא היה אומר את זה ואני בא ואומר לכם.

אילן גילאון: אתה מכיר אותי, אני רוצה לכפור במחשבה העיקרית.

אילן גילאון: האם לא הגיע הזמן שתעשו חשבון כמה אנשים עוד נותרו מהתקופה שהם יכולים להיות ברי קבלת הדבר הזה ולעשות מורטוריום אחד גדול וכל מי שנלד בתקופה המתאימה במקום שהיה בו משטר נאצי כזה או אחר, בלי הוכחות, ללכת על כל האוכלוסייה הזאת כדי לא לפתוח עוד פעם טענות מצד אלה שהגיעו עד 1953 ומקבוצות אחרות.

אילן גילאון: כל הקבוצות האלה במרוקו, בטוניס, בטריפולי ובמקומות אחרים, כל מי שחי תחת משטר נאצי בתקופה הנכונה, ללכת ולתת את המורטוריום הזה כדי לנצל את ההזדמנות באמת לאיזשהו מהפך היסטורי וזה לא למענם אלא למען הבושה שלנו.

אילן גילאון: המספרים הם הרבה יותר גדולים.

אילן גילאון: כשאני מדבר, אני מתחייב תמיד בתוך שלושים שניות למצוא את המקורות.

אילן גילאון: יש כאלה אומרים שאין להם את המקורות ומהיכן הכסף.

אילן גילאון: אני אומר מהיכן לוקחים ולאן צריך לתת בעניין הזה.

אילן גילאון: לכן אני אומר לך אדוני סגן השר, קודם כל, כל הכבוד לכם.

אילן גילאון: ישר כוח.

אילן גילאון: זאת היא חלוקה נכונה והיה צריך לעשות את זה מזמן.

אילן גילאון: מה יקרה לכם, ונניח שתפקששו בעשרים אחוזים מן המקרים האלה?

אילן גילאון: הרי כל אחד מבין שעוני זה רק דבר אחד, זאת תוצאה של חלוקה לא נכונה של עושר.

אילן גילאון: אם יש לכם אמצעי או כלי ללכת להרחיב את בסיס החלוקה הזה כדי להוציא עוד אנשים מתוך מעגל העוני, מדוע אתם צריכים טפסים?

אילן גילאון: תן לכל מי שנולד בשנתון המתאים.

אילן גילאון: מי שנולד אחרי 1940, אני לא מקבל.

יצחק כהן: זה מה שעפרה אמרה.

אילן גילאון: לכו על כולם.

אילן גילאון: תנו להם מלגה כוללת לכולם ושייהנו.

יצחק כהן: עפרה ציינה.

אילן גילאון: אני אומר שאלה מצפון אפריקה וגם כל האחרים שנמצאים בגלל ויכוחים בירוקרטיים כאלה ואחרים.

אילן גילאון: חבר'ה, תאמינו לי, הנדיבות היא התכונה הכי סקסית של בני אדם.

אילן גילאון: לנו יש כל כך מעט מהדבר הזה שזה פשוט נורא.

אילן גילאון: כמה אנשים כאלה נותרו?

אילן גילאון: כמה אנשים כאלה יהיו בעוד עשר שנים במדינת ישראל?

אילן גילאון: מדוע לא לנצל את העשור הזה כדי לעשות מקצת מן הצדק?

אילן גילאון: יכול להיות שאולי אני כופר.

יצחק כהן: אתה בסדר גמור.

יצחק כהן: כיוונת לדעתה של עפרה.

אילן גילאון: אני מעוניין שיתפלחו כמה אנשים לתוך החלוקה הזאת מאשר שנקפח מישהו.

אילן גילאון: כל מי שנותר מהתקופה הזאת, יהיה בר חלוקה לעניין של הכספים האלה.

אלי אלאלוף: תרשו לי לתת את רשות הדיבור לחבר הכנסת לשעבר דוקטור שמעון אוחיון.

שמעון אוחיון: תודה אדוני היושב ראש.

שמעון אוחיון: אני מנצל את ההזדמנות הזאת כדי להודות לך ובראש ובראשונה לשר ולסגנו על היוזמה הברוכה, על תיקון העוול הגדול הזה.

שמעון אוחיון: אני חושב שכאנשי חינוך מותר לנו גם להביע את הצד הערכי של ההחלטה הזאת, של הבעת הסולידריות ושותפות גורל שהיא הרבה יותר מההקצבה הכספית.

שמעון אוחיון: חבל שאנחנו לא מדגישים זאת וצריך להדגיש.

שמעון אוחיון: אמר את זה כבר יושב ראש הוועדה.

שמעון אוחיון: זה לא העניין הכספי אלא העניין הזה של שותפות גורל.

שמעון אוחיון: הדברים הללו אינם ידועים משום שהם לא נכתבו ולא נחקרו במידת הצורך.

שמעון אוחיון: אנחנו יודעים את הסיפור של יוצאי ארצות ערב, הנכבה היהודית לא מסופרת ולא יודעים על 850 אלף וכולי.

שמעון אוחיון: אותו הדבר גם לגבי הסיפור הזה שאיננו מסופר.

שמעון אוחיון: אני מכבד את פרופסור סעדון ואת פרופסור מיכאל לסקר ואת הניתוח שלהם וכולי, אבל מי שקורא – ואני מקווה שבקרוב יתורגם ספרו – את ספרו של ג'ו טולדנו בו הוא מספר לעומק את כל האווירה שהייתה בהשראה נאצית ואנחנו לא מדברים רק על הצו שיצא להוציא אותם מן הבתים מי שגר מחוץ ל-מלאח בשכונות מעורבות ואנחנו לא מדברים רק על איבוד משרות במשרדים ממשלתיים אלא אנחנו מדברים על תהליך רדיפה מתמשך טוטלי שהוא כמובן גם מקומי וספונטני בגלל האווירה ה-וישית נאצית.

שמעון אוחיון: כאשר בתי מרקחת לא מוכרים תרופות ליהודים ולא רק העניין הזה אלא בכל מקום ובכל ענף מקצועי כלכלי כמו הטקסטיל בו שלטו היהודים, כולם בחוץ.

שמעון אוחיון: אפילו ענף הקולנוע.

שמעון אוחיון: לא היה אף שחקן קולנוע יהודי אבל סדרן וקופאי, גם הם בחוץ.

שמעון אוחיון: זה מתאים רק למשטר הנאצי.

שמעון אוחיון: רק ההכנה שלהם יכולה להבין את הפרעות שקרו למחרת.

שמעון אוחיון: הלא חצי שנה המשטר ה-וישי הנאצי, אחרי שהאמריקאים נחתו, עוד המשיך שם והם ניצלו את ההזדמנות כדי לפרוע פרעות ביהודי מרוקו בעניין הזה.

שמעון אוחיון: הבעיה היא שהסיפור איננו מוכר ולו היו נחשפים כל הפרטים מהתחלה ועד הסוף, הייתה מתקבלת תמונה ממש של רדיפה.

שמעון אוחיון: מה זאת אומרת הם אומרים שהעניין של הנוכחות הנאצית?

שמעון אוחיון: מי התחיל לעשות רשימות של יהודים?

שמעון אוחיון: מי התחיל לעשות רשימות של רכוש?

שמעון אוחיון: הכול זה נאצי, הכול בהשראה נאצית.

שמעון אוחיון: נכון שבאמת אותם קצינים גרמנים לא התעניינו בדברים הללו, אבל המשטר ה-וישי שיתף פעולה, אימץ את הרעיון הנאצי, אימץ את כל דרכו.

שמעון אוחיון: אני מקווה בעזרת השם שהדברים הללו יפורסמו במלואם, יילמדו גם במערכות החינוך ונחזק יותר את שותפות הגורל והתחושה הזאת של ערבות הדדית וסולידריות בין כל הקהילות.

שמעון אוחיון: תודה לכל מי שיזם ועסק בזה.

יצחק כהן: היושב ראש, יש לי ישיבת סיעה.

אלי אלאלוף: גם לנו.

אלי אלאלוף: יש כאן חברות כנסת שלא קיבלו את רשות הדיבור, רחל עזריה ואחריה מרב בן ארי.

אלי אלאלוף: ברשותכם, האחרונה שתדבר לפני שאני אסכם, היא ג'נט דלל.

מירב בן ארי: אנחנו ויתרנו על רשות הדיבור.

רחל עזריה: כן, ויתרנו.

<ג'נט דלל גנגינה: אני רוצה להעביר את הזכות שלי לדוקטור אדי כהן שהוא חוקר.

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: אנחנו קובעים.

אלי אלאלוף: בינתיים יש יושב ראש לישיבה.

<ג'נט דלל גנגינה: אם כך, אני אדבר על עיראק.

<ג'נט דלל גנגינה: יש כאן לידי חוקר של שיתוף הפעולה בין הנאצים לאיסלאם.

אלי אלאלוף: זה לא עכשיו.

יצחק כהן: זה לא הדיון.

אלי אלאלוף: זה לא דיון לדקה וחצי.

<ג'נט דלל גנגינה: יהודי עיראק סבלו הרבה גם מחקיקה מפלה ולראיה יהדות בבל שהייתה העתיקה והמפוארת ביהדות, מאז ומקדם, לפני האיסלאם, יהדות כזאת, קהילה כזאת מפוארת של 2,700 שנים, דורי דורות יושבת שם – נעקרה.

<ג'נט דלל גנגינה: מאז ה-פרהוד ב-1941 וקברי האחים.

<ג'נט דלל גנגינה: אגב, המוסלמים, העיראקים, אנחנו מתכתבים אתם בערבית באינטרנט, הם שם והם מצלמים לנו את המקומות והם מוציאים ומביאים את העובדות ומכים על חטא ואומרים לא עשינו נכון כלפיכם, חבל שהפסדנו את יהודי עיראק, הם הצמיחו את הכלכלה בעיראק.

<ג'נט דלל גנגינה: אם המוסלמים שם בארצות האלה באים ואומרים לנו את זה, וזה דור ההמשך של אלה שחיו פעם אבותינו שם, אם הם אומרים את זה, אז מדינת ישראל בוודאי צריכה לתת את ההכרה הזאת גם במערכת החינוך שלנו.

<ג'נט דלל גנגינה: תודה.

אלי אלאלוף: תודה.

מירב בן ארי: משפט כי ויתרתי על זכות הדיבור שלי למרות שאני כאן

מירב בן ארי: מהתחלה והיה לי חשוב להיות כאן גם בשבילך ובעיקר אחרי הדיון הקודם בו היינו.

מירב בן ארי: אני יודעת כמה הנושא בנפשך ולכן הגעתי בעיקר בשבילך.

מירב בן ארי: הייתה סגירת מעגל היום בכל המפגש הזה.

מירב בן ארי: אני יכולה להגיד לכם – ואני אומרת את זה בהתרגשות - משהו לגבי סבי זכרונו לברכה.

מירב בן ארי: דיברת על עורכי הדין והיה תסכול על כך שעורכי הדין לוקחים כסף.

מירב בן ארי: אם יש משהו שדאגתי לסבי כל שנה מחדש זה לכתוב לו את הבקשה לפיצויים מגרמניה.

מירב בן ארי: אני לא יודעת מי עורכי הדין שעוסקים, ואני שומעת דברים מאוד קשים, אבל הסיבה היחידה שלקחתי את זכות הדיבור הזאת היא כי אם מישהו רואה, אני חושבת שהאחריות היא קודם כל של הילדים.

מירב בן ארי: כמו שאני כנכדה דאגתי לסבי למלא לו את הטפסים, זאת אחריות של הנכדים ואני חושבת שמי שעושה דבר כזה לניצולי השואה, מבחינתי זה אחד הדברים שלנו כחברה מתוקנת הוא פשוט בלתי נסבל.

מירב בן ארי: היה לי חשוב ולו רק בשביל סבי שכל השנים הטובות שלו בילה במחנות של הנאצים.

אלי אלאלוף: מישהו בשם יהדות אלג'יריה.

<יוסף שרביט: אני רוצה לומר שהשואה איננה אירוע מקברי המסת

<יוסף שרביט: כם במספר נרצחים אלא אירוע תהליכי מתפתח ומסלים שראשיתו בחקיקה מפלה, המשכו בגטואיזציה, אריזציה, מינוי יודנראטים, הקמת מחנות ריכוז ועבודות כפייה ואחריתו במשלוח למחנות השמדה.

<יוסף שרביט: כל התהליך הזה, למעט גטואיזציה, היה באלג'יריה, כולו, חוץ מהשלב האחרון של משלוח למחנות השמדה בזכות המחתרת היהודית שקטעה את התהליך המתפתח והמסלים הזה באיבו.

<יוסף שרביט: נדמה לי שבאופן הזה, אם אנחנו נעיין בשואה, בתולדות האירוע המסיבי הזה ובתולדות עם ישראל, אנחנו נוכל לחבור לשותפות הגורל עליה דיבר דוקטור אוחיון ונוכל לדבר בצורה נכונה וראויה על שואת העם היהודי ולא שואת יהודי אירופה כי על פי כל קנה מידה היסטורי, הקונספט הזה מתבקש מתודולוגית, חינוכית והיסטורית ואני עוסק בזה, אני נותן קורס שנתי רק על הנושא הזה, ואני מחבר את כל העם היהודי שהיה נתון לתהליך הזה, לקונספט הזה שנקרא שואה.

אלי אלאלוף: תודה רבה.

אלי אלאלוף: הערה מאוד מרכזית וחשובה.

אלי אלאלוף: אני מתנצל, אני חייב לסיים את הישיבה.

אלי אלאלוף: אני שוב מודה לכולם ובראש ובראשונה לשר האוצר, לסגנו ולצוות של הרשות באוצר שעוסקת זה, גם ליועצת המשפטית וגם לראשת הרשות.

אלי אלאלוף: אני רוצה לתקן ולהרשות לעצמי לבקר את ההיסטוריה.

אלי אלאלוף: לא ידעתי שתגיד משפט כל כך רחב.

אלי אלאלוף: הוריי הוחזרו לגטו, ה-מלאח, בפז מפני שגרו עם ההורים שלהם שהם היו בעלי בית והם החזירו אותם ל-מלאח כדי להשפיל אותם.

אלי אלאלוף: לא עשו את זה אף פעם.

אלי אלאלוף: אף משטר צרפתי לא עשה זאת לפני כן.

אלי אלאלוף: ההיפך.

אלי אלאלוף: זה נולד רק תחת משטר וישי.

אלי אלאלוף: לנתק ולהגיד שמשטר וישי לא השפיע, לא הייתה לו מדיניות מושפעת מהגרמנים - - -

<יצחק כרם: היה טיוח.

<יצחק כרם: אתם לא התייחסתם.

<יצחק כרם: זה היה טיוח של המשפטים לעיראק שלוש שנים ואתה תפסת אותו.

אלי אלאלוף: רציתי לומר מילה גסה ואני אגיד אותה.

אלי אלאלוף: זה בולשיט.

אלי אלאלוף: דבר שני, מספר התלמידים שהיו בבתי ספר צרפתים במרוקו ועפו מהם, הם לא עפו לפני משטר וישי אלא הם עפו מפני שמשטר וישי רצה להתחנחן במלים של היום למשטר הנאצי.

אלי אלאלוף: אם בלמו את ההתפתחות הכלכלית במושגים שנאמרו כאן על ידי החברים, זה עשה אך ורק משטר וישי תחת השפעה ודרישה.

אלי אלאלוף: תפתח את ה-גוגל, זה מתחיל ב-1941 בנאום אישי של יימח שמו היטלר.

אלי אלאלוף: לנתק את כל זה ולומר שכאילו השפעה אנטישמית במדינות האלה לא הייתה בגלל משטר וישי – זה נכון שהייתה תשתית אנטישמית לפני כן והיא קיימת גם היום, אבל מי יעז היום לעשות צעדים אנטישמיים כלשהם מול היהודים בצרפת?

אלי אלאלוף: למה לא עושים את זה?

אלי אלאלוף: אני לא היסטוריון אלא אני סתם בן אדם שמכיר את ההיסטוריה המשפחתית שלי, שמכיר את ההיסטוריה ולמד בבית ספר צרפתי וכשאני הגעתי לכאן לא מצאתי את זה בהיסטוריה, בספרי ההיסטוריה על יהדות ישראל כולל יהדות מרוקו.

אלי אלאלוף: אני מאוד ממליץ ואני מוכן לעזור למצוא את המשאבים אם דרושים כדי שההיסטוריונים יתקנו את עצמם.

אלי אלאלוף: מילה אחרונה.

אלי אלאלוף: אני מצטרף לכל הפניות.

אלי אלאלוף: זאת לא הזדמנות להתעשר ולקבל מאלה שמקבלים פיצוי.

אלי אלאלוף: לאף אחד אין זכות.

אלי אלאלוף: אני מחזיק כאן מסמך מזעזע, לא אגיד לכם מי עורך הדין אבל אתם יכולים לנחש לבד והוא מנצל עוד לפני הפרסום את ההצעה שכאילו בזכותם השר קיבל את ההחלטה.

אלי אלאלוף: השר קיבל את ההחלטה בזכות אנשי המקצוע שלו, בזכות הידע שסופק לו וברצון לתקן היסטורית עוול שנעשה לחלק מהקהילות, ואמרתי את זה בדבריי.

אלי אלאלוף: צריך להשלים את זה לגבי שאר המדינות, לגבי שאר הקהילות שהיו במדינות תחת משטר וישי.

אלי אלאלוף: משטר וישי היה הדבר הממושמע ביותר אצל הנאצים.

אלי אלאלוף: ברומניה הייתה התקוממות, במדינות שונות היו התקוממויות מול הנאצים ורק לגבי החלק המסוים של משטר נאצי שולט, רק כמה יהודים כולל תגבורת ממרוקו שהגיעו לצרפת והתמרדו בה.

אלי אלאלוף: אני רוצה לסיים במילה אחת.

אלי אלאלוף: יהדות מרוקו ידעה לקלוט בגלל גודל השעה הרבה מאוד יהודים ממזרח אירופה שהתיישבו אצלה.

אלי אלאלוף: השם המפורסם הם האחים רייכמן וכמוהם היו עוד עשרות אם לא מאות ואפילו אלפים שהתיישבו במרוקו בתקופת השואה.

<יוסף שרביט: 25 אלף אנשים.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: 25 אלף אנשים התיישבו במרוקו ונקלטו על ידי יהדות מרוקו וחלקו אתם ברכוש שלהם.

אלי אלאלוף: אני מתבסס על עובדות משפחתיות שלי אבל אם המשפחה שלי כך עשתה, אני בטוח שהיו עוד אלפים שעשו אותו הדבר כי זה היה הכי טבעי.

אלי אלאלוף: תודה רבה על השתתפותכם.