ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 122, 2016-02-16 13:30

ניסן סלומינסקי: רבותיי, צהריים טובים.

ניסן סלומינסקי: מי שמכיר אותי יודע שפנייה של ארגון נכי צה"ל, של נכי צה"ל או של אדם בודד שהוא נכה צה"ל, זה מבחינתי עולם ומלואו, זה יקר לי.

ניסן סלומינסקי: אם יש בה צדק, נהפוך את העולם כדי לעזור.

ניסן סלומינסקי: לא חשוב כל הדברים והכל - הננו כמו שאומרים.

ניסן סלומינסקי: אני מבין שיש צו של משרד המשפטים, של שרת המשפטים, ויש בקשה לשנות 2,3 דברים בצו.

<קריאה: להרחיב.

<צילי נאה: לגבי בקשה לשנות את הצו, אני לא מכירה, אלי לא פנו.

<צילי נאה: אין לי אלא את מה שבפניי, זה מה שאני יכולה להסביר.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נדון אותם לכף זכות שאולי הם לא בקיאים ברזי הפרוצדורה.

ניסן סלומינסקי: ננסה יחד בוועדה לשמוע אותם.

ניסן סלומינסקי: אם זה נשמע הגיוני, נקבל ביחד את ההחלטה.

ניסן סלומינסקי: אתם תצטרכו, כמובן, ליידע ולשאול את השרה, כי זה לא חוק שאני יכול להחליט עליו.

ניסן סלומינסקי: אם זה חוק אנחנו יכולים להחליט, אבל מאחר וזה צו, אתם תיידעו את השרה.

ניסן סלומינסקי: אני בטוח שאם אנחנו נגיע כאן להסכמות והבנות, השרה ודאי שלא תהיה מכשול.

ניסן סלומינסקי: בואו נשמע על מה מדובר.

<צילי נאה: שיקול הדעת בסופו של יום הוא שיקול הדעת של השרה.

<צילי נאה: גם הדברים שהובאו בפניכם הובאו אחרי איזה שהוא תהליך מקצועי ובחינה מעמיקה.

<צילי נאה: זה הרקע לדברים.

<צילי נאה: אין לי בעיה לשמוע במהלך הדיון, אבל צריך לראות מה אפשר לעשות עם זה.

ניסן סלומינסקי: שלא יישמע כאילו הטלתי ספק בשיקול הדעת של השרה.

ניסן סלומינסקי: זה ודאי שלא.

ניסן סלומינסקי: מהיכרותי איתה אני יודע שאם זה דבר שיתקבל על דעתנו וגם על דעתכם כאנשי מקצוע, אז ליבה הוא לב פתוח, בעיקר לנכי צה"ל.

ניסן סלומינסקי: בכלל לאנשים עם מוגבלויות ליבנו פתוח, אבל לנכי צה"ל עוד יותר.

<צילי נאה: אנחנו כאן כדי לדון בהצעת תיקון לצו הגנת הפרטיות (קביעת גופים ציבוריים).

<צילי נאה: מדובר בצו שמוצע מכוח סמכות בחוק הגנת הפרטיות.

<צילי נאה: הצו הזה הוא חריג להסדר שקבוע בפרק ד' לחוק הגנת הפרטיות.

<צילי נאה: במסגרת ההגנה על פרטיותם של אנשים, אזרחים ותושבים, הוא בעצם מחיל איסור על גוף ציבורי למסור מידע אלא לגופים ציבוריים אחרים, בתנאים מסוימים שמנויים בחוק.

<צילי נאה: הצו מאפשר לשרה בדרך פרטנית לקבוע ארגונים מסוימים, ממש לנקוב בשמם, ועוד יותר - לצד שם כל ארגון, גם לנקוב בפרטי המידע שאותם ניתן להעביר.

ניסן סלומינסקי: מאיפה ניתן להעביר?

<צילי נאה: מגופים ציבוריים באופן כללי.

<צילי נאה: הצו לא מונה איזה גוף מעביר.

<צילי נאה: במקרה שלנו אנחנו יודעים שמדובר במשרד הביטחון.

<צילי נאה: באופן כללי הצו לא מונה את הגוף המעביר, אלא רק את הארגון שניתן לראות אותו כגוף לעניין פרק ד' לחוק הגנת הפרטיות.

ניסן סלומינסקי: הצו מאפשר או מחייב?

<צילי נאה: מאפשר.

ניסן סלומינסקי: מי יכול לחייב את הגוף, אם יש צורך?

<צילי נאה: יש חקיקות פרטניות בהקשרים אחרים שמחייבות.

<צילי נאה: יש לנו הסדר בפרק ד' לחוק הגנת הפרטיות, שזה ההסדר הכללי.

<צילי נאה: בהעדר הסדר ספציפי זה ההסדר שחל.

<צילי נאה: הוא קובע איזה שהוא מנגנון של שיקול דעת, שמבחינתנו חזקה על כל רשות שהיא מפעילה אותו בהתאם לצרכים ולנסיבות.

ניסן סלומינסקי: אם הגוף הוא הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, צריך שהשר שהלשכה נמצאת בתחומו או באחריותו הוא זה שיחייב?

ניסן סלומינסקי: אם זה גוף שנמצא במשרד הביטחון, צריך ששר הביטחון יחייב, או ששר המשפטים יכול במידה והוא ישתכנע שכן, לא רק להרשות, אלא גם לחייב?

ניסן סלומינסקי: איך זה הולך בחיוב?

<צילי נאה: אני מודה שאני לא נתקלתי בשאלה הזאת ספציפית.

<צילי נאה: הצו מונה ארגונים פרטניים שנעשתה איזו שהיא בחינה בשיתוף הגורם הממשלתי הרלוונטי אם להכניס או לא להכניס, אם יש צורך או אין צורך.

<צילי נאה: זו הבחינה שעומדת בבסיס.

ניסן סלומינסקי: לא נתקלתם אף פעם בתופעה שהגעתם למסקנה שהוא רשאי להעביר, אבל הגוף אמר: אני רשאי, אבל אני לא רוצה?

<צילי נאה: אני לא מכירה מצב כזה.

<צילי נאה: מטבע הדברים הגוף בדרך כלל אומר שצריך, ואז הוא מעביר בהתאם לפרוצדורות הנדרשות.

ניסן סלומינסקי: אני שמח.

ניסן סלומינסקי: אני יודע שכשיש רשאי, אז יש גופים שאומרים: אוקי, אני רשאי, אני לא חייב.

ניסן סלומינסקי: נבדוק, נראה איך זה ילך אצלנו פה.

ניסן סלומינסקי: פה את אומרת שהחליטו שאינפורמציות מסוימות שנמצאות במשרד הביטחון רשאי ארגון נכי צה"ל לקבל?

<צילי נאה: כן.

ניסן סלומינסקי: מה הן אותן אינפורמציות?

<צילי נאה: הסמכות כאן היא סמכות מאוד ספציפית ופרטנית, בגלל התפישה שיש לנו כאן חריג לעיקרון הכללי, למשטר הכללי של ההגנה על הפרטיות שחל על אותם גופים.

<צילי נאה: התפישה היא שלגבי כל פריט מידע שנמצא בצו צריך להשתכנע שיש לארגון איזה שהוא צורך ייחודי בו, מעבר לעניין כללי שיש לכל גוף במידע על אנשים שמעניינים אותו.

<צילי נאה: זה כהשלמה להקדמה.

<צילי נאה: לעניין הארגון עצמו.

<צילי נאה: הארגון כלול כיום בצו.

<צילי נאה: אני חושבת משנת 1986.

<צילי נאה: הצו מונה רשימה של 9 פרטי מידע שניתן להעביר לו.

<צילי נאה: לתיקון שמדברים עליו היום יש שני ראשים.

<צילי נאה: ראש אחד הוא די פשוט, זו מן הבהרה למען הסר ספק לגבי אותם פרטים שכבר היום מותר להעביר מה תכלית המסירה, לגבי איזו אוכלוסייה מעבירים את הפרטים.

<צילי נאה: החלק השני מוסיף עוד פרטי מידע על הפרטים שהיום מנויים בצו.

ניסן סלומינסקי: שמותר להעביר לארגון נכי צה"ל.

ניסן סלומינסקי: מה הם הפרטים?

<צילי נאה: זה בהמשך לפנייה של משרד הביטחון אלינו.

<צילי נאה: הם עמדו בקשר עם ארגון הנכים.

ניסן סלומינסקי: הרצון היה של משרד הביטחון.

ניסן סלומינסקי: אתם אלה שנותנים את האישור.

ניסן סלומינסקי: השאלה ששאלתי בהתחלה אם יהיה הבדל בין רשאי לבין מחויב לא קיימת כאן, כי הם אלה שיזמו את הבקשה.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שלגבי ההמשך יהיה הבדל, אבל כרגע לגבי שלושת הפריטים האלה אין הבדל.

ניסן סלומינסקי: מה הם אותם פריטים שמשרד הביטחון יעביר לארגון נכי צה"ל?

<צילי נאה: לגבי חלק ב' של התיקון המוצע, מדובר על פרטי מידע מסוימים שמנויים כאן לגבי אותם נכסים שמבוטחים בביטוחים מכוח חוק הנכים.

<צילי נאה: יש לנו ביטוח סיעוד הדדי וביטוח חיים הדדי.

<צילי נאה: זה בעצם איזה שהם הסדרי ביטוח סטטוטוריים שנזכרים בחוק הנכים.

<צילי נאה: לגבי אותה אוכלוסיית נכים שמבוטחת בסוג ביטוח כזה או בסוג ביטוח אחר, יש לנו כאן אפשרות להעביר מידע אישי על אותה האוכלוסייה כדי שהארגון ידע מי הם אותם נכים שמנוכים עבורם דמי ביטוח כאלה, מי אותם נכים שמנוכים עבורם דמי ביטוח אחרים.

<צילי נאה: ספציפית לגבי ביטוח חיים, בגלל הצורך והמהות של ביטוח חיים, גם אינדיקציה על פטירה.

ניסן סלומינסקי: אני מבין מהדברים שהבסיס המרכזי כאן זה לא סתם להעביר אינפורמציה לארגון נכי צה"ל.

ניסן סלומינסקי: הבסיס המרכזי הוא שכנראה לארגון נכי צה"ל יש מערכת ביטוח שהוא עושה לחבריו, ולכן כשהוא עושה ביטוח, ויש גם ביטוחים שאולי משרד הביטחון עושה, צריך שתהיה כאן איזו היא התאמה כדי שידעו לסנכרן בין כולם.

ניסן סלומינסקי: אני צודק בניחוש שלי?

ענת ברקו: משרד הביטחון עושה?

ענת ברקו: לנכי צה"ל זה מופרד לחלוטין.

<פזית תדהר: סעיף 14 לחוק הנכים (תגמולים ושיקום) מסמיך את קצין התגמולים מאגף השיקום לנכות מתגמוליו של נכה דמי חבר בארגון היציג שעליו הכריז שר הביטחון, דמי עזרה הדדית, ואת חלקו של הנכה בביטוח חיים ובביטוח סיעודי לפי פוליסה שערך ארגון נכי צה"ל.

ניסן סלומינסקי: תגמול שהוא מקבל מהמדינה?

<פזית תדהר: נכון, תגמול מהמדינה.

ניסן סלומינסקי: לנכות את אותם דמי חבר שהוא צריך לשלם כדי להיות חבר בארגון נכי צה"ל.

<פזית תדהר: נכון מאוד.

ניסן סלומינסקי: מה עוד?

<פזית תדהר: זה בעצם דמי החבר בארגון.

ניסן סלומינסקי: אמרת משהו שקשור לביטוח.

<פזית תדהר: שני ביטוחים.

ניסן סלומינסקי: שאותם עושה ארגון נכי צה"ל עבור חבריו.

ניסן סלומינסקי: במקום שהנכה ישלם את הכסף, מורידים לו ממה שהוא צריך לקבל.

<פזית תדהר: ההסדר הזה הוא ביטוחים קבוצתיים שערך ארגון נכי צה"ל או בעל הפוליסה מול חברת הביטוח.

<פזית תדהר: ההסדר הוא כזה שחצי מדמי הביטוח החודשיים מנוכים מתגמוליו של הנכה, החצי השני ממומן על ידי המדינה, על ידי משרד הביטחון.

<פזית תדהר: אנחנו מנכים את החלק של הנכה בפרמיה החודשית.

<פזית תדהר: זה מה שקובע סעיף 14.

<פזית תדהר: זה סעיף שהוא ברירת מחדל.

<פזית תדהר: ברירת המחדל היא שאנחנו מנכים את הסכומים האלה, אלא אם כן הנכה הודיע שהוא לא מעוניין.

<פזית תדהר: אם הוא לא רוצה להיות חבר בארגון, אנחנו לא מנכים.

<פזית תדהר: זה מה שקובע חוק הנכים.

ענת ברקו: יש מקרים כאלה שנכים אומרים "אנחנו לא מעוניינים בביטוחים האלה"?

<פזית תדהר: מעטים, אבל יש.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות לפעמים שהוא לא רוצה להיות חבר בארגון.

<פזית תדהר: כמו שחברתי צילי אמרה, צו הגנת הפרטיות, שבסעיף הזה של ארגון נכי צה"ל לא תוקן הרבה מאוד שנים, מונה 9 פרטי מידע.

<פזית תדהר: פרטי המידע האלה מועברים בצורה שוטפת ומסודרת מזה שנים רבות על ידי משרד הביטחון לארגון נכי צה"ל.

<פזית תדהר: בשנים האחרונות התעורר העניין הזה של הביטוחים שמצד אחד בעל הפוליסה ומי שמנהל את הפוליסה, מי שחתום על ההסכמים מול חברת הביטוח הוא ארגון נכי צה"ל, ומצד שני משרד הביטחון, אגף השיקום נותן פה את השירות אבל ארגון נכי צה"ל הוא בעצם זה שמבצע את הניכויים מתגמולי הנכים ומעביר אותם.

<פזית תדהר: התחדד הצורך לעשות את התיקון בצו הגנת הפרטיות כדי לאפשר את העברת המידע.

<פזית תדהר: מאחר וארגון הנכים הוא זה שמנהל את הפוליסה, מטבע הדברים יש לו צורך לקבל את המידע לגבי הנכים שמהם נעשה הניכוי עבור הביטוחים האלה.

ניסן סלומינסקי: זה הדבר הכי פשוט שבעולם, למה זה חיכה כל כך הרבה שנים?

ניסן סלומינסקי: טוב שהגיע.

<פזית תדהר: זה באמת לקח הרבה זמן.

<פזית תדהר: גם היו בחירות בדרך.

<פזית תדהר: אנחנו עוסקות בזה משהו כמו שנתיים.

ניסן סלומינסקי: הכוונה היא לבחירות בארגון נכי צה"ל.

<פזית תדהר: אני התכוונתי לבחירות במדינה.

<פזית תדהר: שר הביטחון פנה לשרה לבני שהייתה שרת המשפטים.

<צילי נאה: השרה ליבני העבירה בזמנו פנייה לוועדה בעניין.

<פזית תדהר: הבקשה של שר הביטחון שפנה בזמנו לשרת המשפטים הייתה לעשות את התיקון לצו הגנת הפרטיות כדי שלא יהיה מצב שמשרד הביטחון פועל בניגוד לחוק הגנת הפרטיות כשהוא מעביר את המידע לגבי הביטוחים, אם זה ביטוח חיים וביטוח סיעודי.

ניסן סלומינסקי: עכשיו אני מתבקש לאשר את הצו כדי שהוא ייכנס לתוקף.

ניסן סלומינסקי: האם אי פעם נתקלתם בסיטואציה שאינפורמציה שעברה מכם לארגון נכי צה"ל דלפה למקומות שאסור לדלוף, או שמהבחינה הזאת אנחנו מסודרים?

ניסן סלומינסקי: אני מניח שהצו מאפשר רק לארגון לקבל את זה, לא להוציא את זה מחר לתקשורת או משהו.

ניסן סלומינסקי: נתקלתם אי פעם במצב שהיה לא בסדר, שאני רק אדע?

<פזית תדהר: אני לא נתקלתי.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מסודרים מהבחינה הזאת.

<פזית תדהר: אני מאמינה שארגון נכי צה"ל פועל כאן לפי החוק.

<פזית תדהר: חוק הגנת הפרטיות קובע איך מעבירים מאגרי מידע.

<צילי נאה: יש תקנות מכוחו.

<פזית תדהר: יש תקנות, ויש רשות ממשרד המשפטים שאחראית על זה.

ניסן סלומינסקי: במו"מ שהיה בין משרד הביטחון למשרד המשפטים, הארגון עצמו היה שותף?

<פזית תדהר: לא.

ניסן סלומינסקי: היוזמה הייתה נטו של משרד הביטחון, או שהארגון פנה למשרד הביטחון?

<פזית תדהר: הייתה פנייה של ארגון נכי צה"ל למשרד הביטחון בנושא.

ניסן סלומינסקי: והפנייה התקבלה בהבנה.

<פזית תדהר: למען השקיפות אני גם אגיד שארגון נכי צה"ל ביקש לקבל פרטי מידע נוספים.

<פזית תדהר: היה איזה שהוא דין ודברים בין משרד הביטחון לארגון נכי צה"ל.

<פזית תדהר: העמדה המקצועית של משרד הביטחון, שגם אושרה על ידי הנהלת המשרד ועל ידי השר, הייתה שאין מקום להעביר את פרטי המידע הנוספים שהם ביקשו.

ניסן סלומינסקי: את הגילוי הזה רציתי להבהיר.

<פזית תדהר: גם ההמלצה והבקשה של שר הביטחון התייחסה לשלושת פרטי המידע האלה.

ניסן סלומינסקי: לאט לאט אנחנו נגיע לתחתית, כמו שאומרים.

ענת ברקו: זה עלה כצורך מאגף השיקום למשרד הביטחון?

ניסן סלומינסקי: לא, כבקשה.

ניסן סלומינסקי: את אומרת שהיו יותר פריטים, חלק אישרתם, חלק לא אישרתם.

ניסן סלומינסקי: אני לא צריך להיות גאון גדול להבין שארגון נכה צה"ל יבקש שאת אותם פריטים שלא אושרו ננסה לאשר, נכון?

<שי פרבר: שהגיעו כל השנים.

ניסן סלומינסקי: אני קולע בתמונה הכללית, נכון?

ניסן סלומינסקי: בואו עכשיו נראה מה הם אותם פריטים שביקשתם או שאתם מבקשים ועד כה לא אושרו.

<צילי נאה: אולי רק למען השקיפות או במסגרת השקיפות אני אגיד שגם לגבי ההמלצה שהגיעה ממשרד הביטחון במסגרת הבחינה המקצועית וכו', היה פריט אחד שבסופו של יום לא נכנס לצו אחרי אותה בחינה.

<צילי נאה: יש כאן שני שלבים של הפעלת שיקול דעת מקצועית.

ענת ברקו: היום יש שינוי מהמצב הקיים?

ניסן סלומינסקי: לא, הבקשה היא להוסיף עוד 3 פריטים.

ניסן סלומינסקי: הבקשה המשותפת של משרד הביטחון ומשרד המשפטים היא להוסיף בצו עוד 3 פריטים.

ניסן סלומינסקי: אני מבין שאת הבקשה שהייתה על הפריטים הנוספים, שעוד מעט נשמע עליהם, משרד הביטחון כבר חסם ואמר:

ניסן סלומינסקי: אנחנו חושבים שהם לא זקוקים להם.

ניסן סלומינסקי: רק פריט אחד שעבר אתכם נחסם על ידי משרד המשפטים?

<פזית תדהר: בפנייה של השר אכן היו 4 פריטים, מתוכם 3 אושרו על ידי משרד המשפטים.

ניסן סלומינסקי: פריט אחד לא אושר.

<פזית תדהר: נכון.

ניסן סלומינסקי: איזה פריט אתם לא אישרתם שהם כן אישרו?

<צילי נאה: אני חושבת שזה היה פריט המין, הג'נדר של הנכה.

<צילי נאה: זה מתוך תפישה כללית.

ניסן סלומינסקי: זה עבר את משרד הביטחון ואתם - -?

<צילי נאה: כן.

ענת ברקו: למה?

<צילי נאה: מכיוון שיש כאן

<צילי נאה: חריג שמאפשר העברת מידע מעל הראש של הרבה מאוד אנשים, אז מבחינתנו זה אפשרי רק כשזה מוצדק ויש צורך ייחודי לארגון הספציפי, כמו למשל הסדרי הביטוח הסטטוטוריים ששם מצאנו צורך ייחודי.

ניסן סלומינסקי: מבחינת הביטוחים זה לא משנה אם זה גבר או אישה.

<צילי נאה: גם מבחינת הביטוחים, וגם שזה משהו שאפשר להשיג מהאדם עצמו.

<צילי נאה: אפשר לפנות, והוא יענה.

ניסן סלומינסקי: לפי מה שפזית אומרת, הגשתם 4 בקשות, 3 מתוכן אושרו.

<פזית תדהר: משרד הביטחון הגיש.

ניסן סלומינסקי: כמה בקשות הוגשו?

<פזית תדהר: אני לא זוכרת את המספר המדויק, אני זוכרת שזאת הייתה רשימה מאוד ארוכה.

ניסן סלומינסקי: אוקי, רבותיי, תגידו מה אתם מבקשים.

<שי פרבר: תודה רבה לוועדה שמקיימת דיון בנושא הזה, זה בהחלט לא טריוויאלי.

<שי פרבר: כל מה שאנחנו מבקשים זה מידע שקיבלנו כל השנים עד 2013.

<שי פרבר: לא מדובר בהרחבה, לא מדובר בשינוי מצב לכאן או לכאן, מדובר במצב שהיה קיים עד 2013, כאשר ב-2013 משרד הביטחון החליט לסטות מההסדר, מהנוהג שהיה קיים.

<שי פרבר: אני לא בוחן את זה לכאן או לכאן, אני רק מנסה להבהיר את המציאות.

<שי פרבר: על איזה מידע מדובר?

ניסן סלומינסקי: אני מבין שאינפורמציה כזאת אומרת:

ניסן סלומינסקי: בואו נחשוב מה קרה ב-2013.

ניסן סלומינסקי: היו אז בחירות, שר הביטחון התחלף.

<פזית תדהר: זה לא קשור לחילופי שר הביטחון.

ענת ברקו: למה זה השתנה?

ניסן סלומינסקי: מה היה ב-2013?

<שי פרבר: אני חושב שזאת שאלה שצריך להפנות למשרד הביטחון, לא לנו.

ניסן סלומינסקי: ב-2013 התחלף שר הביטחון.

<שי פרבר: אנחנו כאן כדי לתקן ולשפר את המצב.

ניסן סלומינסקי: מה היו אותם אלמנטים שקיבלתם והפסקתם לקבל?

<שי פרבר: יש הרבה דברים, אבל אני אתמקד ב-5 פריטים.

<שי פרבר: אחד, הרשימה של כל החברים בארגון נכי צה"ל, הסכום שמנוכה להם כל חודש.

<שי פרבר: אם אני מסתכל היום על נכה מסוים בשם ישראל ישראלי, אני לא יודע כמה כסף ירד או לא ירד לו כל חודש.

<שי פרבר: מה שקורה היום זה שמשרד הביטחון אומר: זה הסכום שנוכה, זה מספר הנכים.

ענת ברקו: לא לפי החלוקה הפנימית?

<שי פרבר: כשעושים את החלוקה זה אף פעם לא מסתדר.

<שי פרבר: למה זה לא מסתדר?

<שי פרבר: כי יש נכים שיש להם ליקויים.

<שי פרבר: לא מדובר פה בדרישה קשה או מסובכת.

<שי פרבר: גם מבחינה טכנית פורמאלית זה לא מסובך.

ניסן סלומינסקי: אתם רוצים את האינפורמציה הזאת רק כדי שהחשבון יסתדר, או כדי לדעת גם מה מצבו החשבונאי של כל אחד מהחברים שלכם?

<שי פרבר: אנחנו צריכים לדעת מי האנשים שהם חברים בארגון, כמה כסף הם שילמו, מי חבר בבית הלוחם, האם הוא שילם לבית הלוחם.

<שי פרבר: יש אנשים שיכול להיות שלא שילמו לבית הלוחם שנים, אבל הם נכנסים לבתי הלוחם כי אין לנו את המידע עליהם.

<שי פרבר: יכול להיות שזה כבר קורה שנים.

<שי פרבר: מ-2013 אין לנו את המידע הזה.

<שי פרבר: אנחנו שמחים שאנשים מגיעים לבית הלוחם, אבל ייתכן מאוד שיש עשרות אנשים שמסתובבים בבתי הלוחם ואין לנו שום מושג אם הם שילמו או לא שילמו.

ענת ברקו: בתלושי המשכורת של הנכים זה מופיע.

<שי פרבר: לנו אין את המידע הזה.

<שי פרבר: זה דבר מאוד פשוט שמאוד עוזר לנו באופרציה.

ניסן סלומינסקי: אתם גם לא יודעים מי משלם לארגון?

ניסן סלומינסקי: אתם לא יודעים מי החברים בארגון שלכם?

<שי פרבר: אנחנו יודעים באופן כללי שהוא חבר בארגון כי יש לנו רשימה של חברים, אבל אנחנו לא יודעים כל חודש כמה כסף ירד לו, או אם בכלל ירד לו.

<שי פרבר: יש כאלה שלא יורד להם כי ההלוואות שלהם יותר גבוהות מהניכוי שאמור לרדת.

ניסן סלומינסקי: ואז הוא צריך לשלם דמי חבר ממקום אחר.

<שי פרבר: לא עושים את זה, כי אין שום מידע על הדבר הזה.

<שי פרבר: לגבי ביטוח חיים וביטוח סיעודי אותה אופרציה עובדת: יש מספר מסוים של אנשים, יש סך כללי של מעבר לביטוח סיעודי או חיים.

<שי פרבר: כשאתה מחלק את המספר הזה, זה גם לא מתכנס.

<שי פרבר: אנחנו רוצים לדעת האם לאדם בשם ישראל ישראלי ירד בחודש נתון כסף לביטוח חיים או לביטוח סיעודי.

<שי פרבר: הדבר הזה חשוב גם להמשך.

<שי פרבר: אדם שמוגשת נגדו תביעה או שמגיש תביעה רוצה לדעת אם הוא היה מבוטח, לא היה מבוטח, כן יש עניינים, אין עניינים.

<שי פרבר: זה דבר דינאמי, כי אנשים מצטרפים, אנשים נפטרים.

<שי פרבר: יש חוסר סנכרון.

<שי פרבר: זה דבר מאוד בסיסי.

<שי פרבר: הדבר החמישי זה הלוואה.

<שי פרבר: יש יכולת לנכה צה"ל לקבל הלוואה מהארגון.

<שי פרבר: ההלוואה היא בסך 11 אלף שקל.

<שי פרבר: איך אני עושה את הדבר הזה?

<שי פרבר: אנחנו בכל רגע נתון לא יודעים מה קורה עם הנכה.

<שי פרבר: אנחנו רוצים לדעת כמה כסף לקח נכה בשם ישראל ישראלי.

ניסן סלומינסקי: למה אתם צריכים לדעת את זה?

<שי פרבר: לדעת אם יש לו חובות במקומות אחרים, אם יש לו חובות מול הוצאה לפועל.

<שי פרבר: הוא רוצה למחזר את ההלוואה.

ניסן סלומינסקי: הוא עצמו יודע אם הוא קיבל הלוואה או לא, נכון?

<שי פרבר: הוא יודע.

ניסן סלומינסקי: .

ניסן סלומינסקי: למה אתם צריכים לדעת את זה?

<שי פרבר: נניח שיש נכה שלקח הלוואה לפני חצי שנה על סך 11 אלף שקל.

<שי פרבר: הוא רוצה עכשיו לקחת הלוואה חדשה.

ניסן סלומינסקי: ממי?

<שי פרבר: הארגון נותן את ההלוואה, כאשר משרד הביטחון מנכה לו את זה מהתגמול.

ניסן סלומינסקי: אם הוא קיבל לפני חצי שנה, הוא היה צריך לעבור דרככם.

ניסן סלומינסקי: אתם יודעים אם הוא קיבל או לא.

<שי פרבר: אין לנו מערכת מחשב שאומרת בכל רגע נתון אם ירד לו.

ניסן סלומינסקי: לא חשוב, אתם יודעים שהוא קיבל את ההלוואה.

ניסן סלומינסקי: אם עכשיו הוא יבוא אליכם עוד פעם, אתם תגידו לו: שמע, לפני חצי שנה ביקשת.

ניסן סלומינסקי: את זה אתם יודעים.

<שי פרבר: זה המידע היחיד שיש.

ניסן סלומינסקי: מה עוד אתה צריך לדעת?

<שי פרבר: זה מידע מאוד אנכרוניסטי, כי אנחנו לא יודעים בכל רגע נתון.

<שי פרבר: זה כבר מידע שניתן בעבר.

<שי פרבר: זה פשוט מידע שאומר: לנכה הזה ירד כל חודש פעימה ככה וככה.

<שי פרבר: נניח חודש מסוים הוא לא קיבל תגמול.

<שי פרבר: אם הוא לא קיבל תגמול, גם לא היה לו ניכוי להלוואה הזאת.

ניסן סלומינסקי: אם תקבל את האינפורמציה על הדברים הקודמים, ממילא זה יפתור לך את הנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: ממה שאני מבין, 4 הדברים או 2 הדברים הראשונים הם סבירים מאוד ובלתי ניתן להבין למה שלא ייתנו לכם.

ניסן סלומינסקי: בדבר האחרון אני יכול להבין למה לא נותנים, כי יגידו: זה לא עניינכם, תנו לכל אחד ואחד להתמודד אם הוא לוקח הלוואה.

<מוטי מרדכי רבינוביץ: הארגון מעמיד את ההלוואה לנכה, לכן הארגון צריך לדעת כמה - -

ניסן סלומינסקי: אם אתה מעמיד, אתה יודע כמה.

<מוטי מרדכי רבינוביץ: המנגנון הוא כזה שהנכה פונה לארגון לבקש הלוואה.

<מוטי מרדכי רבינוביץ: הארגון כנגד ההלוואה שם פיקדון, לכן הריבית על ההלוואה היא אחוז אחד, היא שולית.

<מוטי מרדכי רבינוביץ: היא צמודה למדד.

ניסן סלומינסקי: אתה רשאי לאשר.

<מוטי מרדכי רבינוביץ: משרד הביטחון מנכה מהתגמולים את הפירעון של הלוואה ישירות לבנק.

<מוטי מרדכי רבינוביץ: אני והבנק צריכים את המידע בשוטף.

<צילי נאה: הבנק מקבל.

ניסן סלומינסקי: איזה מידע אתה צריך?

<מוטי מרדכי רבינוביץ: אני צריך לדעת מה יתרת ההלוואה שלו כל חודש.

ניסן סלומינסקי: למה אתה צריך לדעת את זה?

<מוטי מרדכי רבינוביץ: לדעת שההלוואה נפרעת באופן סדיר ושוטף, שאין בעיה.

ניסן סלומינסקי: אתה צריך לדעת מול הפיקדון שאתם שם?

<מוטי מרדכי רבינוביץ: בדיוק, כי אם יש בעיה וההלוואה לא נפרעת, הבנק יבוא אלי שאני אממש את הפיקדון בעזרת ההלוואה.

<מוטי מרדכי רבינוביץ: אני צריך לדעת שההלוואות נפרעות באופן תקין, שאין בעיה.

<מוטי מרדכי רבינוביץ: אם יש בעיה, צריך לברר מה קרה, לראות מי נגד מי כדי לפתור את הבעיה של הנכה.

<מוטי מרדכי רבינוביץ: הבנקים היו מקבלים בעבר דוח מפורט כל חודש שאומר מה יתרות ההלוואות כפי שמופיעות במשרד הביטחון.

<מוטי מרדכי רבינוביץ: הם היו מצליבים את זה מולם.

ניסן סלומינסקי: זה ודאי נשמע אבסורד שאת הדברים הראשונים שנאמרו הם לא יקבלו.

ניסן סלומינסקי: זה לא יכול להיות.

<פזית תדהר: אני חייבת להגיד שאני מופתעת לגבי הפריט הראשון שציין שי, לעניין רשימת חברי הארגון והסכום שמנוכה, כי זה כבר היום נמצא בצו.

<פזית תדהר: כמו שהציגה צילי, כבר היום בצו יש 9 פריטים.

<פזית תדהר: למיטב ידיעתי, מה שקשור לחברות בארגון, ואני מדגישה חברות בארגון ולא לבית הלוחם שזה סיפור אחר - -

<שי פרבר: דיברנו על סכום, לא על הבן אדם.

<פזית תדהר: הסכום הוא סכום קבוע שקבוע בתקנות.

<שי פרבר: כן, אבל יש כאלה שאצלם יש חודשים שיורד, וחודשים שלא יורד.

ניסן סלומינסקי: הם צודקים.

ניסן סלומינסקי: הם אומרים שיש לפעמים סכום שלא יורד כי ההלוואה יותר גדולה, משרד הביטחון לא מעביר את הכסף הזה, ואז האיש הזה לא שילם דמי חבר.

ניסן סלומינסקי: אם הם היו יודעים את זה, הם היו אומרים: אדוני, אם אתה רוצה להיות חבר, תשלם מכיסך.

ניסן סלומינסקי: היום אין להם את האינפורמציה.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שיש הרבה שאתם לא מעבירים בגלל שאצלכם הגיע למכסה, או לא חשוב מה, ואז הם לא גובים ממנו כי הם לא יודעים מזה.

ניסן סלומינסקי: זה דבר לא תקין.

<פזית תדהר: אני חייבת להודות שלא נתקלתי בכאלה מקרים.

ניסן סלומינסקי: הם אומרים שיש.

<פזית תדהר: אני יכולה להגיד מה אני יודעת.

ניסן סלומינסקי: אם הם אומרים שיש את זה, מה הבעיה שיעבירו להם את הדברים האלה?

ניסן סלומינסקי: הם אומרים שהם קיבלו את זה עד 2013.

<פזית תדהר: השינוי שהיה ב-2013 לא נוגע לחילופי ממשלות או לחילופי השרים.

<פזית תדהר: ברשות להגנת הפרטיות שקמה במשרד המשפטים החלה להיות הקפדה הרבה יותר גדולה עם כל משרדי הממשלה, בטח עם משרד הביטחון, על כל הנושא של העברת המידע.

<פזית תדהר: ירד האסימון על כך שהמשרד נוהג בניגוד לצו, הוא מעביר פרטי מידע שלא כתובים בצו.

ניסן סלומינסקי: אם זה לא הופיע בצו, היא צודקת.

<פזית תדהר: אמרתי קודם לכן שהמטרה הייתה להסדיר את הנושא כי המידע מועבר.

<פזית תדהר: חבריי יודעים שגם היום הם מקבלים את המידע לגבי הביטוחים.

ניסן סלומינסקי: למה אתם לא מכניסים גם את האלמנטים האלה לתוך הצו?

<פזית תדהר: מאחר ואני לא מכירה את העניין של הניכוי החודשי אני לא רוצה לתת תשובה שהיא לא רצינית.

<פזית תדהר: אני כן רוצה להתייחס לנושא של בתי הלוחם והלוואות הארגון.

<פזית תדהר: כמו שאמרתי בתחילת דבריי, סעיף 14 לחוק הנכים מסמיך אותנו לנכות דמי חבר בארגון ואת הפרמיות עבור הביטוחים.

<פזית תדהר: אין לנו הסמכה בחוק לנכות עבור הלוואות ארגון נכי צה"ל ועבור דמי חבר בבית הלוחם.

<פזית תדהר: למרות שאין לנו הסמכה בחוק, מזה שנים רבות משרד הביטחון עורך את הניכויים האלה בניגוד לחוק, כאשר יש גם דוח של מבקר המדינה שמותח ביקורת קשה על משרד הביטחון, ובצדק.

<פזית תדהר: במקביל לדבר הזה, כבר שנים אנחנו עובדים על עיגון הטבות שניתנות לנכי צה"ל בחקיקה.

<פזית תדהר: במסגרת זו אנחנו רוצים להסדיר את הנושא הזה ובעצם לעגן את הסמכות לבצע את הניכויים האלה מתגמולי הנכים עבור ההלוואות ועבור דמי החבר.

<פזית תדהר: כל עוד לא סיימנו את ההסדרה החוקית של עצם הניכוי, יש קושי לבוא ולהסדיר במסגרת צו הגנת הפרטיות העברת מידע לגבי ניכויים שהם בעצמם שלא כדין.

<פזית תדהר: זאת התשובה לגבי העניין.

<פזית תדהר: ברגע שנסיים את עניין עיגון הניכויים בבתי הלוחם ובהלוואות וכשזה יהיה חוקי ומוסדר, אני מניחה שתהיה פנייה נוספת של שר הביטחון אל שרת המשפטים בבקשה לעשות תיקון נוסף לצו הגנת הפרטיות כדי להסדיר גם את הנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: מתי אתם מתכוונים להגיש את הבקשה להפוך את זה לחוקי?

<פזית תדהר: אנחנו עובדים על התזכיר הזה שנים רבות.

<פזית תדהר: זה תזכיר שכולל הרבה מאוד דברים.

<פזית תדהר: אנחנו במו"מ מאוד אינטנסיבי עם ארגון הנכים.

<פזית תדהר: יושבים איתנו כמעט שנה בצורה אינטנסיבית, באמת בתקווה שבמושב הנוכחי של הכנסת נוכל כבר להניח את הצעת החוק.

ניסן סלומינסקי: אני יכול להבין שא', אתם הולכים להניח את זה ולהסדיר את זה, וב', ממך אני מבין שברגע שזה יוסדר, אתם כן תעבירו את כל האינפורמציה.

<פזית תדהר: נצטרך לעשות תיקון צו.

ניסן סלומינסקי: כן, אבל אתם לא תתנגדו, אלא תבקשו שינוי צו כדי לעשות את זה.

<פזית תדהר: נכון מאוד.

ניסן סלומינסקי: אתם אומרים שזה יהיה במושב הזה, בעזרת השם.

<פזית תדהר: בהנחה שהחוק יאושר והליקויים יוסדרו, כי אם זה לא יקרה, יש לנו גם הנחיה של מבקר המדינה - -

ניסן סלומינסקי: להפסיק את עצם העניין.

<שי פרבר: דוח מבקר המדינה אמר להסדיר את הסוגיה, הוא לא אמר מעולם - -

ניסן סלומינסקי: הדברים שנאמרו פה נשמעו סבירים.

ניסן סלומינסקי: הם עושים דברים לטובת הארגון שכנראה החוק לא הסמיך אותם לעשות.

ניסן סלומינסקי: הם העבירו גם אינפורמציה שהחוק לא מאפשר להם.

ניסן סלומינסקי: עכשיו הם הולכים לעשות סדר.

ניסן סלומינסקי: את מה שהחוק מאפשר להם לעשות הם עכשיו מעבירים בצו כדי שהם יוכלו להעביר את האינפורמציה על זה.

ניסן סלומינסקי: על מה שהחוק עדיין לא מאפשר להם, ואלה הדברים שאתם דיברתם עליהם, הם אומרים: אנחנו לא יכולים להעביר אינפורמציה, אבל אנחנו עומדים להגיש בקשה לתיקון חוק שבה הדברים האלה יוסדרו.

ניסן סלומינסקי: ברגע שהם יוסדרו, היא אומרת, אז הם יעבירו צו נוסף שבו תהיה בקשה לאשר גם את העברת המידע הזה.

ניסן סלומינסקי: נכון שנצטרך להתאפק חודשיים שלושה כדי שהדברים יוסדרו.

ניסן סלומינסקי: נראה שהמבחינה הזאת זה סביר, כי ללחוץ אותם, את השרה או את מי שצריך לקבל אישור להעברת אינפורמציה על דבר שהוא עוד לא חוקי, אני לא חושב שהייתי עושה את זה.

ניסן סלומינסקי: אם אנחנו יכולים, אני מציע להתאפק חודשיים, שלושה כדי להפוך את זה לחוקי, רק אז לעשות את זה, וכאן יש לנו הבטחה.

<שי פרבר: מילה לגבי תזכיר חוק הנכים.

<שי פרבר: דוח מבקר המדינה לא אמר מעולם להפסיק, הוא אמר להסדיר.

ניסן סלומינסקי: גם בלי דוח מבקר המדינה צריך שזה יהיה.

<שי פרבר: הכריכה של הליקויים שמאפשרים ניכויים לבתי הלוחם בתזכיר היא לא מחויבת המציאות.

<שי פרבר: משרד הביטחון יכול מחר בבוקר להגיש סעיף שמסדיר את הדבר הזה, אם הוא היה רוצה לעשות את זה.

ניסן סלומינסקי: כחוק?

<שי פרבר: כחוק ראשי, בסעיף 14 לחוק הנכים.

<שי פרבר: משרד הביטחון לא מעוניין לעשות את זה, אלא מעוניין לכרוך כמן איזה אמצעי לחץ שאומר: תן לי את מה שאני רוצה, ואתה תקבל גם את הסעיף הזה.

<שי פרבר: זה תיקון חוק מאוד מאוד פשוט שאפשר לעשות ב-5 דקות.

<שי פרבר: מה שהוצג פה הוצג רק לגבי הסיפור של בית הלוחם וההלוואות.

<שי פרבר: גם היום קיימת סמכות לגבי הביטוחים, לגבי החברות בארגון.

<שי פרבר: זה יכול להיעשות כבר היום, בלי כל קשר לעיגון החוקי של התהליך של הביטוחים.

<שי פרבר: יש חוק שמסמיך, יש תקנות שמסמיכות.

ניסן סלומינסקי: פזית וצילי, לגבי הביטוחים, למה האינפורמציה לא עוברת, למה היא לא בצו הזה כדי להעביר גם את זה אם אין לדבר הזה בעיה חוקית, או שגם זה לא מוסדר בחוק?

<צילי נאה: לגבי ביטוחים, זה מה שכתוב כאן.

<צילי נאה: הצו אומר: לגבי נכים שמנוכה עבורם ביטוח כזה או ביטוח כזה, תן לי רשימה של אותם נכים שמנוכה עבורם ביטוח הסיעוד, רשימה של אותם נכים שמנוכה עבורם ביטוח החיים.

ניסן סלומינסקי: תכתבו גם את הסכומים, כי אם לא, אי אפשר לעשות את ההתאמות ואת הכל, מה עוד שהסכומים הם שונים.

<פזית תדהר: הסכומים בביטוח החיים והביטוח הסיעודי הם סכומים קבועים, אין הבדל בין הנכים.

ניסן סלומינסקי: אם הם נותנים לכם רשימה פרטנית של האנשים שמקבלים את הביטוח הזה ואת הביטוח הזה, כאשר הסכום הוא קבוע, איפה - -

<מוטי מרדכי רבינוביץ: אני אגיד לך איפה הבעיה.

<מוטי מרדכי רבינוביץ: נניח יש 10 אלפים נכים, כל אחד מהם משלם שקל.

<מוטי מרדכי רבינוביץ: אין התאמה בין הסכום שמועבר לבין רשימת הנכים, לכן חשוב שיהיה פרטני כמה כל נכה משלם עבור כל ביטוח כדי שנדע מי מבוטח, מי לא מבוטח.

ניסן סלומינסקי: כל נכה משלם משהו שונה?

<פזית תדהר: לא, הביטוחים ודמי החבר בארגון הם בסכומים זהים לכל הנכים.

<מוטי מרדכי רבינוביץ: באופן תיאורטי.

ניסן סלומינסקי: למה לא באופן מעשי?

<מוטי מרדכי רבינוביץ: כי אם אין לו מספיק תגמולים הוא לא משלם משהו.

<מוטי מרדכי רבינוביץ: מורידים לו את הסכומים.

ניסן סלומינסקי: אתם מודעים לזה?

<פזית תדהר: כמו שאמרתי, אני לא מכירה מקרים, לא ראיתי מקרים כאלה.

<פזית תדהר: אם יש כאלה מקרים, הארגון יודע את הכתובת שלנו.

ניסן סלומינסקי: אתם אומרים שבצו יש את ההסמכה לתת את האינפורמציה, אין בעיה חוקית.

<צילי נאה: בלי סכום.

ניסן סלומינסקי: את אומרת שבלי סכום.

ניסן סלומינסקי: מאחר ואתם יוצאים מתוך הנחה שהסכום הוא אחיד, ברגע שיש את השם יודעים את הסכום.

ניסן סלומינסקי: אם אחרי שתשבו איתם יתברר שהסכומים הם לא אחידים, הם כן זקוקים לזה לצורך העבודה שלהם, תהיה בעיה שתעבירו להם תחת החסות של העברה?

<צילי נאה: תהיה בעיה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו צריכים גם לשנות את הצו בנושא הזה?

<צילי נאה: כן, כרגע הצו לא מאפשר להעביר סכום, מתוך הנחה שזה סכום קבוע.

ניסן סלומינסקי: עכשיו תגידי לי מה לעשות - האם לאשר צו ותוציאו צו חדש, או להגיד לכם, תחזרו לשרה, תסבירו לה שפה יש צורך גם בסכום, אחרי שתשתכנעו מהם, ואז היא תשנה את זה ואני אחתום על הצו?

ניסן סלומינסקי: מה לעשות?

ניסן סלומינסקי: את החלק הראשון אני משאיר לכם, אני מקבל את זה שתעבירו את החוק.

ניסן סלומינסקי: כמו שאמרת, ברגע שיעבור החוק תגישו צו נפרד, כאשר בצו ההוא יכניסו גם את זה.

ניסן סלומינסקי: אתם יודעים מה, יש לי רעיון.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נחכה.

ניסן סלומינסקי: מאחר ואתם אומרים שזה במושב הזה, ואני סומך עליכם, אז תגישו את החוק ואנחנו נעביר אותו.

ניסן סלומינסקי: אם זה יגיע אלי, אנחנו בוודאי נעביר אותו בזריזות גדולה.

ניסן סלומינסקי: אני בטוח שכולם יעשו את זה.

ניסן סלומינסקי: מאותו רגע תהיו מוכנים להגיש צו חדש שיאפשר לכם להעביר את החלקים שדיברנו.

ניסן סלומינסקי: בצו הזה, אחרי שתשבו איתם ותשכנעו שיש צורך, תוכלו להכניס גם את הנושא של הסכומים, נכון?

<צילי נאה: אני חייבת לומר לגבי הצו הבא.

<צילי נאה: מה שדובר אחרי התיקון זה שני דברי חקיקה או חיקוק שונים אחד מהשני, עם שני בעלי סמכות שונים.

<צילי נאה: כאן יש לנו תיקון של משרד הביטחון, שאני לא מכירה ומעורבת בו.

<צילי נאה: חזקה על משרד הביטחון שזה מה שיקרה.

<צילי נאה: בהמשך לכך צריכה להיות פנייה לשרת המשפטים.

<צילי נאה: השרה צריכה להשתכנע אחרי תהליך מקצועי שמדובר בפרטי מידע שנדרשים לאור התיקון.

<צילי נאה: ככל שהיא תשתכנע תהיה בקשה לתיקון.

ניסן סלומינסקי: התהליך יהיה כזה: הם יגישו את בקשת החוק, החוק יאושר, ואז חוקית אפשר יהיה לעשות את כל הנושא של הביטוחים.

ניסן סלומינסקי: אז, באופן תיאורטי, גם אפשר יהיה להעביר את האינפורמציות.

ניסן סלומינסקי: אז יבקשו מכם שתכינו צו, כמו שעכשיו, להעברת האינפורמציות האלו.

ניסן סלומינסקי: זה ההליך שאנחנו צופים.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש שבמהלך הזה, עד שהחוק יאושר וכו', ארגון נכי צה"ל ייפגש איתכם כדי לשכנע שיש צורך לא רק בשם, אלא גם בסכום.

ניסן סלומינסקי: לאחר שתשתכנעו, פזית וצילי, תבקשו, בנוסף למה שתבקשו בגין החוק החדש שעבר, את התוספת הזאת כדי שאפשר יהיה להעביר גם את התוספת הזאת בצו החדש של הסכומים.

<פזית תדהר: מה נעשה בשלבי הביניים?

ניסן סלומינסקי: לא הבנת, אמרתי שאני אאשר את הצו הזה, ואז אמרתי שאם מדובר ב-3 חודשים, כולנו נתאפק את ה-3 חודשים.

ניסן סלומינסקי: מי שמאמין גם מתפלל.

ניסן סלומינסקי: תהיה תפילה מסודרת שתעזור כדי שנגמור את התהליך הזה.

ניסן סלומינסקי: לגבי החלק הראשון הם השתכנעו, לכן זה יעבור.

ניסן סלומינסקי: על הנקודה של הסכומים תשבו איתם, תשכנעו ותראו להם שכן צריך את הסכומים, שזה לא סתם שאתם רוצים לדעת, אלא שיש צורך.

ניסן סלומינסקי: הם ישתכנעו ויגישו את הבקשה כך שבצו החדש שיגיע אלינו גם זה ייכנס.

ניסן סלומינסקי: ההליך ברור, מסודר, מקובל על כולם?

<צילי נאה: שיקול הדעת הוא לא שלי, הוא של שרת המשפטים.

ניסן סלומינסקי: אני מסכים.

ניסן סלומינסקי: את מייצגת כרגע.

<צילי נאה: ככל שהיא תשתכנע - -

<רותי פרמניגר: אני מברכת את כל מה שארגון נכי צה"ל מצליח ומתקדם בו.

<רותי פרמניגר: אנחנו, הארגון היציג של חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה, מבקשים באותה הזדמנות לתת את האופציות האלו לארגון שלנו שיש לו את אותו דבר בדיוק - תגמולים, הורדות לביטוחים השונים.

<רותי פרמניגר: אנחנו גם רוצים לדעת את אחוזי הנכות של הנכים.

<רותי פרמניגר: מבחינתי צריך לדעת אם זה גבר או אישה, כי זה מאוד חשוב לסוג הטיפול באנשים האלה.

<רותי פרמניגר: לפחות את מה שאין מחלוקת עליו אנחנו רוצים לקבל.

<צילי נאה: צריכה להיעשות פנייה לשרת המשפטים.

ניסן סלומינסקי: אתם ישבתם עם הגופים הרלוונטיים כדי לעשות את זה?

<פזית תדהר: משרד הביטחון לא מטפל בנפגעי פעולות איבה.

ניסן סלומינסקי: אני מדבר על משרד המשפטים.

ניסן סלומינסקי: רותי, הדרך הפוכה, את קודם כל צריכה לשבת איתם.

ניסן סלומינסקי: גם בית המשפט העליון אם לא מיצית את ההליכים האחרים הוא לא יתייחס, הוא יגיד: תלכי קודם למצות את מה שצריך.

ניסן סלומינסקי: אם תתקלו בקיר, תבואו אלי, אבל תמצו קודם כל את הדיון.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מסוכמים בעניין.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את צו הגנת הפרטיות (קביעת גופים ציבוריים) (תיקון), התשע"ו-2015, ירים את ידו?

ניסן סלומינסקי: בעד – פה אחד

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

ניסן סלומינסקי: אושר פה אחד.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, שיהיה בהצלחה.

ניסן סלומינסקי: חבר'ה, תעבדו.

ניסן סלומינסקי: בעזרת השם עד סוף המושב אנחנו גומרים את הסיפור.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.