ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 164, 2016-02-15 09:30

איתן כבל: בוקר טוב, אני מבקש לפתוח את דיון ועדת הכלכלה של הכנסת.

איתן כבל: על סדר היום, הצעת חוק הארכת תקופת זכות יוצרים בתקליט וזכויות מבצעים (תיקוני חקיקה), התשע"ה-2015, שאושרה בקריאה טרומית ב-4 לנובמבר 2015.

איתן כבל: הצעת החוק של חבר הכנסת חברי, יושב-ראש ועדת החינוך יעקב מרגי.

איתן כבל: ברשותכם, אני רוצה לפתוח בשתי התייחסויות.

איתן כבל: קודם כל התאונה המחרידה שהייתה אתמול.

איתן כבל: אי-אפשר לעבור לסדר היום, אי-אפשר להתעלם מזה.

איתן כבל: ששה הרוגים, למעלה מ-15 פצועים.

איתן כבל: אנחנו שולחים מכאן תנחומים למשפחות והחלמה מהירה לפצועים.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר שוועדת הכלכלה לקחה על עצמה להוביל שימוע בכל הנוגע לקטל בדרכים.

איתן כבל: לא רק שזו חובתנו כוועדה, אלא החלטנו לקחת את העניין הזה ולהוביל אותו לסדר היום הציבורי.

איתן כבל: אנחנו נעשה זאת במשנה תוקף.

איתן כבל: אני כבר מודיע, אי-אפשר יהיה להפוך את הגורם האנושי לסל הקליטה של כל הבעיות.

איתן כבל: אם זה גורם אנושי, אז לא צריך חקיקה ולא צריך כלום, כי זה תמיד מתחיל ונגמר עם הגורם האנושי.

איתן כבל: אני מבקש ממך גברתי מנהלת הוועדה, לנסות ולהביא מחר את הגורם במשטרת ישראל שיוכל להסביר לנו בדיוק מה בדיוק התרחש שם.

איתן כבל: במעבר חד, אני רוצה לומר מילה טובה ליועצת המשפטית של ועדת הכלכלה והמשנה ליועץ המשפטי.

איתן כבל: מי שיצא לו לעקוב אתמול אחר הדיונים בבית המשפט העליון, בשבתו כבג"צ סביב נושא מתווה הגז, מבלי להיכנס לכל הדיון כולו, אני רוצה להזכיר שוועדת הכלכלה, על-פי סעיף 52 לחוק ההגבלים העסקיים, דנה במתווה הגז וגם הוציאה תחת ידה מסמך סדור ומסודר.

איתן כבל: היועצת המשפטית לוועדה והמשנה ליועץ המשפטי, הוציאה תחת ידה חוות דעת מאוד חזקה ובסיסית בכל הנוגע ליציבות הרגולטורית.

איתן כבל: אני רוצה לציין שהחלק המרכזי של דבריה של היועצת המשפטית הובא בתוך המסמך המסכם של הוועדה.

איתן כבל: מעבר לעובדה שבדיוני הוועדה הוזכרו הדברים יותר מפעם אחת, על-ידי גורמים מבית המשפט ועד עורכי-דין, אני רוצה לציין לטובה במיוחד את העובדה, שמעבר לזה שבסיכום הדברים שלנו התייחסנו לכך ואמרנו שאם רוצה ראש הממשלה להתמודד עם שאלת מתווה הגז, או שיפנה לבית הדין להגבלים עסקיים או ילך בדרך המלך, שלדעתנו היא דרך חקיקה.

איתן כבל: לא רק זאת, בית המשפט התבסס במידה רבה, אני מאמין שהוא קרא את הדברים כי הרי הוא התייחס אליהם, וההצעה המרכזית שלו נוגעת לחוות הדעת שהניחה שהיועצת המשפטית שלנו בכל הנוגע ליציבות הרגולטורית והאמירה שלו היום, שהייתה הפתעה מאוד גדולה, בה הוא מציע לממשלה לפנות להליך המשפטי סביב העניין של היציבות הרגולטורית.

איתן כבל: אני מודה לך גברתי, זה הסב לי באופן אישי עונג רב ואני מברך אותך בכל לבי, הסבת לנו כבוד גדול.

<אתי בנדלר: תודה רבה.

איתן כבל: ברשותכם, נעבור להצעת החוק, אדוני, תפתח ותציג בכמה משפטים את העניין ונצא לדרך.

יעקב מרגי: תודה אדוני היושב-ראש, אני מצטרף לדבריך, איחולי החלמה לפצועים ותנחומים למשפחות.

יעקב מרגי: הצעת החוק מבקשת להאריך תקופת זכויות היוצרים בתקליטים, זכויות המבצעים בביצועיהם, מ-50 שנים ל-70 כפי שכתוב בדברי ההסבר של הצעת החוק.

יעקב מרגי: לצערנו הרב בתקופה האחרונה קבלנו תזכורת כמה החוק הזה נדרש.

יעקב מרגי: אנחנו מודעים למצבם של האומנים והיוצרים, אחרי הרבה שנים אתה רואה איך הם חיים.

יעקב מרגי: אומר לי אמן על חיי המדף של יצירה שבדרך-כלל בארבעה, חמישה, ששה חודשים הראשונים חוטפים את ה"בום" של התמלוגים ושל ההכנסות ולאחר מכן זה מוות קליני מתמשך.

יעקב מרגי: כל פעם משמיעים וזורקים לנו כמה אגורות.

יעקב מרגי: מה גם שתוחלת החיים שלנו הולכת וגדלה.

יעקב מרגי: יחד עם זה כמות התרופות שאנחנו צורכים בגילאים האלה.

יעקב מרגי: היום, 50 שנה בחיי יוצר ואמן זה כלום.

יעקב מרגי: 50 של פעם זה 70 של היום.

יעקב מרגי: לדעתי זה תיקון מתבקש, תיקון ראוי, תיקון הגון והוגן.

יעקב מרגי: אני לא מאמין שיש גופים שרוצים להפוך את זה לתרופה ולהפוך את זה לגנרי כבר אחרי 14 או 15 שנים.

יעקב מרגי: אנחנו חייבים את זה לאומנים וחייבים את זה ליוצרים.

יעקב מרגי: אני מודה ליושב-ראש של הוועדה שמצא את הזמן המתאים לשים גם את זה בסדר היום של הוועדה, שהוא מהעמוסים שיש בכנסת.

יעקב מרגי: כולי תקווה שזה יעבור גם להצבעה מידית, כי כל חודש שעובר, זה חודש האמנים המבוגרים לא מקבלים את התמלוגים שלהם.

יעקב מרגי: תודה.

איתן כבל: מי ממשרדי הממשלה מוביל את ההצעה.

איתן כבל: מעבר להתייחסות, אני מבקש שתחדד את העניין של מי מתנגד, או לשיטתכם, לא אוהב את החקיקה הזאת.

איתן כבל: לפי כמות המיילים אני מניח שזה לא אדם אחד.

<הווארד פולינר: שמי הווארד פולינר.

<הווארד פולינר: עורך-דין במשרד המשפטים, ראש אשכול דיני קניין רוחני.

<הווארד פולינר: הממשלה תומכת בהצעת החוק פרט לנושא אחד בסעיף 2 שמתחיל עם המילים "ואם פורסם", זאת כדי למנוע מההגנה שזה יימשך לנצח.

<הווארד פולינר: בנוסף אנחנו מציעים תחולה, שהחוק יחול רק על יצירות וביצועים שהם עדיין מוגנים, שטרם פקעה ההגנה עליהם ולא להביא משהו שכבר פקעה ההגנה אליו.

איתן כבל: אין רטרואקטיבית, הרטרואקטיבית מוגבלת.

<הווארד פולינר: כן.

<הווארד פולינר: לשאלה שלך, מי הצדדים פה, זו שאלה כלכלית.

<הווארד פולינר: מצד אחד יש את האינטרסים של המבצעים ושל בעלי הזכויות יוצרים בתקליטים ואיך הם יכולים לתגמל את עצמם ולתמרץ ביצועים ויצירות חדשות, זאת על-ידי מה שמקבלים מהמונופול המוגבל בזמן שלהם.

<הווארד פולינר: מצד שני יש את האינטרסים, של אלה שטוענים שזה מעלה מחירים ויכול לפקוע ב-public domain.

<הווארד פולינר: את זה כבר תשמע מהם לא מאתנו.

איתן כבל: אתה הגורם שאמור לתחלל את הדבר הזה.

איתן כבל: עמדתך חשובה לי מבלי להמעיט בדעתם של הגורמים הנוספים שיושבים סביב השולחן.

איתן כבל: אתה אומר שעצם העובדה שהסכמתם לתמוך בחוק מדברת בעד עצמה ומראה איפה אתם נמצאים בתהליך הזה.

איתן כבל: איך זה בעולם?

<הווארד פולינר: בעולם יש כל מיני שיטות.

<הווארד פולינר: באירופה לדוגמה התקופה של הגנה על התקליטים עלתה מ-50 שנה ל-70 שנה בתקופה האחרונה.

<הווארד פולינר: היו הרבה דיונים בתוך אירופה והוחלט בסופו של דבר כן להאריך את התקופה ל-70 שנה.

<הווארד פולינר: כפי שאמרתי קודם, זה עניין של איזונים כלכליים.

<הווארד פולינר: היות וזה כפוף לחריגים מסוימים בתקופה של בין 50 השנה ל-70 שנה, יש חריגים, אני לא זוכר את כל הפרטים.

<נעמה דניאל: מה שבדקנו בתקופה הזו של 20 שנה "הגנה העודפת", יש הוראות שמחייבות הענקה של 20% מתוך הרווחים שמופקים מהתקליט למבצעים עצמם, כלומר לזמרים.

<נעמה דניאל: יש בתנאים מסוימים חזרה של הזכויות למבצע.

<נעמה דניאל: כלומר הזכות עוברת מהמפיק חזרה למבצע.

<אתי בנדלר: באיזה תנאים?

<נעמה דניאל: לדעתי התנאים הם אם לא נעשה שימוש בתקליט אז המבצע מקבל חזרה את הזכות.

איתן כבל: נפתח את הדיון.

איתן כבל: דלית קן-דרור פלדמן מנהלת משפטית בקליניקה למשפט וטכנולוגיה בבקשה.

<דלית קן-דרור פלדמן: אנחנו מטעם הקליניקה למשפט וטכנולוגיה באוניברסיטת חיפה.

<דלית קן-דרור פלדמן: אנחנו חושבים שהצעת החוק הזו לא רק שלא תועיל למבצעים המקומיים, אלא עלולה אף להזיק.

<דלית קן-דרור פלדמן: אני אסביר למה, הדבר קודם כל יפגע בתחרות החופשית.

<אתי בנדלר: אולי תעמדי קודם על האבחנה בין שתי ההערכות המוצעות, אחת לגבי תקליטים ואחת לגבי מבצעים ומשדרים.

<דלית קן-דרור פלדמן: אם יורשה לי אני אפתח בתקליטים.

<דלית קן-דרור פלדמן: הדבר יפגע בתחרות חופשית בין חברות הפקה.

<דלית קן-דרור פלדמן: ברגע שאין יותר זכויות על תקליט, כיום ניתן יהיה להוציא מחדש תקליטים, גם חברות אחרות תוכלנה להיכנס לאותה תחרות.

<דלית קן-דרור פלדמן: המחיר לא יישאר מחיר מונופוליסטי של חברה אחת בלבד.

<דלית קן-דרור פלדמן: זה מה שקורה היום למשל עם כל תקליטי הביטלס עד שנת 1965, שפתאום יש הוצאות מחודשות של אותם תקליטים והמחירים לציבור הרחב יורד.

<דלית קן-דרור פלדמן: המחיר יורד, יש תחרות בשוק.

<דלית קן-דרור פלדמן: האמנים היוצרים, היוצרים עצמם, אלה שכתבו את השירים מקבלים עדיין תמלוגים ומקבלים אפילו יותר תמלוגים כי ההשמעות שלהם רק גדלות.

<דלית קן-דרור פלדמן: לדעתנו נוצר כאן שוק מדומה.

<דלית קן-דרור פלדמן: אם החברות המסחריות היו חושבות שאחרי 50 שנה צריך להוציא תקליט מסוים היו מוציאים אותו גם היום.

<דלית קן-דרור פלדמן: הדבר כמעט לא קורה בארץ, זה לא קורה היום.

<דלית קן-דרור פלדמן: לכן לדעתי המצב של האמנים המבצעים רק ייפגע, כי הם יקבלו הארכה נוספת של 20 שנים נוספות וכפי שחבר הכנסת מרגי ציין בתחילת הדיון, אחרי ארבעה חמישה חודשים התקליט פחות או יותר כבר לא מכניס הכנסות.

יעקב מרגי: מכניס, לא מכניס הרבה.

יעקב מרגי: לא לשבש.

איתן כבל: אז ממה נפשך?

איתן כבל: אפשר לראות את זה מהכיוון השני.

איתן כבל: אם זה לא משנה, אז מה אכפת לך שזה יישאר אצלם?

<דלית קן-דרור פלדמן: אני אבקש שנטע תסביר מדוע לדעתנו זה כן משנה.

<נטע ברנר: נטע ברנר, סטודנטית באוניברסיטת חיפה בקליניקה למשפט וטכנולוגיה.

<נטע ברנר: מבחינה עולמית האמנות הבין-לאומיות בדבר זכויות יוצרים מחייבות הגנה רק ל-50 שנה.

<נטע ברנר: כרגע במדינות מסוימות בעולם, למשל בקנדה האריכו את ההגנה ל-70 שנה.

איתן כבל: מי הן המדינות האלה?

איתן כבל: זימבבואה?

<נטע ברנר: במדינות אירופה לצורך העניין האריכו את ההגנה ל-70 שנה, גם בקנדה.

איתן כבל: אני מברר כי כשרוצים להחליש עמדה אומרים "מדינות".

איתן כבל: אם זה היה טוב היו אומרים מדינות ה-OECD.

<נטע ברנר: בקנדה זה נעשה כחלק ממהלך להצטרף להסכם סחר, שאם נעשה את זה מבלי להשתמש בקלף הזה בתור קלף מיקוח, אז הארכנו את זה ב-70 שנה וויתרנו על הקלף.

<דלית קן-דרור פלדמן: למעשה מי שירוויחו מההארכה הזו זה בעיקר חברות זרות מארצות-הברית שהם עיקר השוק היום.

<דלית קן-דרור פלדמן: היום אנחנו מדברים אגב רק על חברות זרות כי החוק מ-1984 שנכנס לתוקף לא עומד לפוג בקרוב מבחינת ההגנה לא על מבצעים.

<דלית קן-דרור פלדמן: לכן אנחנו מדברים בעיקר על חברות זרות שהם אלה שייהנו.

איתן כבל: כל אלה שהגיעו לכאן מהשפלה לא מודעים לזה שהחוק לא ישרת אותם?

<דלית קן-דרור פלדמן: נהפוך הוא.

<דלית קן-דרור פלדמן: אני חושבת שאם רוצים לבוא לקראת המבצעים צריך לעשות רפורמה רצינית בחוק זכויות המבצעים והמשדרים כי 20 השנים הנוספות שיוסיפו עכשיו לדעתי זה לעג לרש מהסיבה הפשוטה, המבצעים המקומיים, רובם, לא כולם, רובם לא יקבלו מזה שקל נוסף ב-20 שנה הנוספות.

<דלית קן-דרור פלדמן: אנחנו רק קוראים לעשות עבודת מטה רצינית לפני שמעבירים.

<דלית קן-דרור פלדמן: לא לתת את הכספים שלנו למדינות זרות.

איתן כבל: יש נציג מהקבוצה שתומכת בחוק?

<דן גוטפריד: שמי דני גוטפריד יושב-ראש עילם, העמותה לשמירת זכויות המבצעים של המוזיקאים בישראל.

<דן גוטפריד: קטונתי מהקליניקה למשפט וטכנולוגיה, הם כנראה מבינים יותר מכל אירופה ומכל המדינות המסודרות - - -

איתן כבל: עזוב עכשיו עקיצות, זה על חשבון הזמן שלך.

<דן גוטפריד: אנחנו עדים בזמן האחרון למצוקה של האמנים, בעיקר של האמנים המבוגרים, שאצלם מקורות הפרנסה הולכים ומצטמצמים.

<דן גוטפריד: התמלוגים כבר מזמן תופסים מקום רציני, נתח של כ-30% מההכנסות של כל המבצעים בכל הגילאים.

<דן גוטפריד: אבל בנתח הרבה יותר גדול אצל הגילאים המבוגרים.

<דן גוטפריד: מה שקורה הוא שהתוספת הזאת היא לעד לרש שהיא פחות מידי, היה צריך למעשה להשוות אותנו לסופרים.

<דן גוטפריד: מה ההבדל?

<דן גוטפריד: אני חושב שמה שעומד כרגע על סדר היום הוא פחות מידי, היה צריך להשוות את זה למצבם של היוצרים.

<דן גוטפריד: אין שום הבדל עקרוני בין יוצרים לבין מבצעים בכל הדבר הזה.

<דן גוטפריד: הם חיים אותם חיים, למה שם אורך החיים 70 שנה ואצלנו קודם 50 ועכשיו 70.

איתן כבל: אני רוצה לחדד שמדובר בשתי נקודות: יש את המבצעים, ויש את חברות התקליטים.

<דן גוטפריד: אני לא מתייחס לחברות התקליטים.

איתן כבל: חשוב לי לעשות את האבחנה גם כדי שלך יהיה יותר קל ושלא תיפול שגגה.

איתן כבל: אתה עוסק בצד של המבצעים.

<דן גוטפריד: המבצעים בלבד.

<דן גוטפריד: מבחינתנו אנחנו רוצים להיות לפחות כמו כל מדינות אירופה המסודרות, כולם באיחוד האירופי חוקקו את זה.

<דן גוטפריד: גם קנדה חוקקה את זה ואני רוצה להוסיף את יפן ואוסטרליה.

<דן גוטפריד: בכל מדינות התרבות בעולם זה חל כבר מלפני שנתיים.

<דן גוטפריד: הערה נוספת שיש לה נגיעה בין הזכויות שלנו, זכויות המבצעים, בין זכויות המפיקים והיא הנושא של "you lose it if you don’t use it" .

<דן גוטפריד: קורה הרבה פעמים שאצל המפיקים נתקעות הזכויות של המבצעים לשנים והם לא עושים עם זה שום שימוש כי זה לא מסחרי, אז תשחררו את זה בבקשה.

<דן גוטפריד: גם זה כבר קיים שנים בארצות העולם.

<דן גוטפריד: אני מציע שאם לא משתמשים בזה חמש שנים או משהו בסדר הגודל הזה, הזכות חוזרת לאמן.

<אתי בנדלר: גם בתקופת ה-50 שנה שקיימת היום?

<דן גוטפריד: בלי קשר.

<דן גוטפריד: בכל נקודת זמן.

<אתי בנדלר: זאת אומרת שבכל נקודת זמן אתה מציע להפקיע את זכויות - - -

<דן גוטפריד: שזה לא ישכב במחסן בלי שיעשו בזה שימוש.

אורי מקלב: אני רוצה להבין מה המצב היום.

אורי מקלב: כשאותו אמן מכר את הזכויות לחברה, את כל הזכויות מקבלת החברה, דהיינו גם אם מאריכים היום ל-20 שנה, יכול להיות שכל אלה שעשו הסכמים עם חברות לא יקבלו.

אורי מקלב: אותם אמנים שהם בפנסיה היום לא מקבלים שום דבר.

אורי מקלב: השאלה אם אנחנו יכולים לפצל ולהגיד 50 שנה מפסיקים את הזיכיון של חברות, זה חוזר לאמן עצמו לעוד 20 שנה.

אורי מקלב: זה עושה שכל בעניין.

יעקב מרגי: יש הסכמה ביניהם.

יעקב מרגי: זה לא שהם לא מקבלים.

אורי מקלב: אבל ההסכמה הייתה ל-50 שנה, למה אני צריך להחזיר עכשיו לאותם זכיינים בעקבות חוזים.

אורי מקלב: החוזים הרי נעשו עם האמן ל-50 שנה.

אורי מקלב: אנחנו נותנים עכשיו תוספת זכויות למישהו שלא קנה אותם, לא שילם עבורם.

אורי מקלב: אנחנו מקנים לחברות ולא לאמן עצמו.

אורי מקלב: אנחנו יכולים להגיד שלאחר 50 שנה זה חוזר לאמן עצמו.

איתן כבל: ידידי חבר הכנסת מקלב, לא לחינם עשיתי את האבחנה בדברי.

איתן כבל: אני מציע שנעסוק כרגע בנתיב אחד, אחר-כך נעבור לעניין בעלי חברות התקליטים.

איתן כבל: יש כאן שני עניינים, אז קודם נבהיר לעצמנו את שאלת המבצעים ולאחר מכן נעסוק בשאלות הנוספות.

איתן כבל: אחרת נתערבב לגמרי ולא נדע איפה הראש ואיפה הזנב.

איתן כבל: שייקה לוי בבקשה.

<שייקה לוי: אני רוצה להעביר את זכות הדיבור שלי לאילי גורליצקי.

איתן כבל: עשיתם חזרות על הקטע הזה?

<אילי גורליצקי: שמי אילי גורליצקי יושב-ראש ומנכ"ל אשכולות שמייצגת את כל השחקנים את כל הזמרים הבדרנים והרקדנים בביצוע המקצועי שלהם.

<אילי גורליצקי: אני 32 שנה במקצוע וקצת נהיר לי הנושא על כל פרטיו.

<אילי גורליצקי: בהתחלה הייתי מגיע לכל הפגישות, אבל 20 שנה אני מדיר את רגלי מכאן כי יש לי אכזבה גדולה מאוד.

<אילי גורליצקי: היו הרבה דיבורים אבל למעשה מצב זכויות האמנים המבצעים הוא המגזר הגרוע הנעזב והמושפל ביותר שאני מכיר.

<אילי גורליצקי: נוכחתם בזמן האחרון מכתבות בעיתונות וטלוויזיה על מצבם של האנשים המסכנים האלה, המבצעים שהולכים מהעולם בחוסר כל.

<אילי גורליצקי: אז כולנו מגלגלים עיניים למעלה מאיפה זה בא.

<אילי גורליצקי: זה מתחיל כאן, במקום הזה.

<אילי גורליצקי: ברגע שמתחילים להתווכח על זכויות שמגיעות לאנשים שיוצרים ושמבצעים, אנחנו במצב לא טוב.

<אילי גורליצקי: כל המצב החוקתי של המבצעים והיוצרים בישראל הוא מתחת לכל ביקורת.

<אילי גורליצקי: אם הייתי לוקח כל אחד מכם והיינו קוראים את החוק הישן של 84, אחד מאתנו היה צחוק, זה היה אחד מכם ואני הייתי ממשיך לבכות.

<אילי גורליצקי: יש בנושא של חוק זכויות מבצעים דברים שהדעת לא יכולה לשאת ועדיין הם נמצאים.

<אילי גורליצקי: העולם טס בתכניות טכנולוגיות ואנחנו נשארים באותו מקום.

<אילי גורליצקי: אנשים מבצעים בשנת 85 שהייתה להם יצירה שהם שרו ואז ב-85 לא היו להם זכויות כי החוק התחיל ב-84 ואם ב-84, אז אין להם זכויות ב-85.

איתן כבל: אני רק אומר לפרוטוקול שבזמנו ועדת חוקה דנה בזה ולא ועדת הכלכלה.

איתן כבל: אני דואג לשמם הטוב של קודמנו.

<אילי גורליצקי: אתה צודק, אבל כיוון שאני בא פעם אחת בשנתיים שלוש, אולי בפעם הבאה אגיע בגיל 93, אז אני חייב להגיד לכם דברים שאתם צריכים לשמוע, כי אתם צריכים לטפח בכל מחיר כל דבר שאפשר לפרש לטובת יוצרים ומבצעים - תעשו את זה.

<אילי גורליצקי: אנחנו נמצאים במצב שאנחנו דומים יותר לארצות אירופה הם דומות לנו יותר מהסכמות העולם האנגלוסכסי, שלהם בעיות אחרות.

<אילי גורליצקי: אנחנו מיוצגים בכל המוסדות על ידי השקפת עולם אנגלוסכסית שהיא שונה בתכלית.

<אילי גורליצקי: באירופה, כל הארצות דומות לנו.

<אילי גורליצקי: הדנים מגנים על השפה הדנית, הבלגים על השפה הבלגית, מלבד האנגלים ששוטפים אתה עולם בכל מיני חומרים טובים, אבל כדי לתמוך בשפה ובתרבות שלך אתה צריך לצאת מדעתך כדי לתמוך.

<אילי גורליצקי: מה שלא קורה פה.

<אילי גורליצקי: קם מוסד ששמו אשכולות שלוקח על עצמו תפקידים על אף פי החוקים שמרעים את צעדנו, עושה מפעלים יוצאים מן הכלל.

<אילי גורליצקי: צעדים אנחנו הענף המרכזי היחיד של כל האמנים.

<אילי גורליצקי: אם יש מצב חירום, 600,000 שקל מכספי אשכולות הולכים למצבי חירום, מיליון שקל יוצאים לתמיכה בעיבודים בעוד שכל הכסף הזה צריך להיות מיועד לחלוקה.

<אילי גורליצקי: אני מסתכל על המצב של העלאת תקופת זכויות המבצעים ל-50 שנה.

<אילי גורליצקי: אין לזה ערך רב.

<אילי גורליצקי: מדוע לא עושים את זה פשוט.

<אילי גורליצקי: יוצרים ומבצעים באותם החוקים.

<אילי גורליצקי: 70 שנה.

<אילי גורליצקי: אם היה לי זמן הייתי מוכיח לכם איזה אבסורד זה ה-50 שנה.

<אילי גורליצקי: רוב האנשים שכתבו בשנות ה-60 יצירות שכולנו שרים אותם, לא מקבלים תמלוגים כי זה לפני 84.

<אילי גורליצקי: אלה שכתבו ב-1996, במצב הקודם - - -

איתן כבל: סליחה שאני קוטע אותך.

איתן כבל: ברשותך, אתם תומכים בהצעת החוק של חבר הכנסת מרגי?

<אילי גורליצקי: אנחנו תומכים במיעוטה.

<אילי גורליצקי: אפילו האמריקאים שהיו שמים משוכות כל הזמן, שם זה היה קצת אחרת, גם הם, במסמך רשמי של ה-USPTO שזה משרד המשפטים לענייני קניין רוחני כתב בהחלטה שמסכמת את ועידת בייג'ין משנת 2012 ואמר ככה: מבצעים הם היוצרים של הביצוע.

<אילי גורליצקי: כלומר, משהו התחלף, הבינו שהביצוע בכל המקומות של השידורים הוא היוצר.

<אילי גורליצקי: חברי הטוב שייקה יעשה את המלט אחרת מאשר אני אעשה באותו טקסט - זאת יצירה.

<אילי גורליצקי: לכן הם קוראים להם:

<אילי גורליצקי: performers are the authors of their performance .

<אילי גורליצקי: לכן הייתי מסכים יותר אם ההחלטה הייתה מרמזת על נדיבות יתר.

יעקב מרגי: אנחנו בדרך הנכונה.

יעקב מרגי: מעט באיחור אבל בדרך הנכונה.

איתן כבל: יש לכם עמדה לגבי נושא מפיקי התקליטים?

איתן כבל: לגבי זמן ההגנה?

<אילי גורליצקי: מבחינתנו, מפיקי התקליטים, אני מאחל לכל אחד השבת הטבה בתנאיו ובלבד שהתעשייה הזו תלך ולא בכל פעם יתווכחו על כל מיני דברים קטנים.

נאוה בוקר: אדוני היושב-ראש, האם תהיה הצבעה.

איתן כבל: אני לא יודע.

איתן כבל: אנחנו נשאף לזה.

איתן כבל: תודה מר גורליצקי.

איתן כבל: האם יש מישהו שמתנגד לסעיף הספציפי שנוגע למבצעים?

<דלית קן-דרור פלדמן: לנו יש התנגדות לא עקרונית.

<דלית קן-דרור פלדמן: אני חושבת שצריך לעשות רפורמה כללית.

איתן כבל: אני בטוח שלא היית רוצה שבקליניקה שלך יתפרצו לדברים, הבנו את עמדתכם.

מירב כהן: שמי מירב כהן ממשרד התרבות והספורט.

מירב כהן: אני רק רוצה לוודא שכשאתה מדבר על הנוסח של סעיף 2, אתה מתכוון בלי הסיפה של "ואם פורסם מחדש".

<אתי בנדלר: עוד לא קראנו את הסעיף.

<אתי בנדלר: נשאלת שאלה עקרונית של האבחנה בין זכויות מפיקי תקליטים לבין זכויות מבצעים.

איתן כבל: אנחנו עדין בהבנה של העניין עצמו.

איתן כבל: לא כולם הגיעו לכאן ועוסקים בזה ביום-יום.

איתן כבל: בשלב הראשון אנחנו מנסים להבין במה דברים אמורים.

נאוה בוקר: אני רק רוצה לומר שאני בעד ואם יש הצבעה, אני מבקשת שזה יירשם.

נאוה בוקר: אני חייבת לרוץ.

איתן כבל: אין מצב שנאפשר הצבעה בלעדיך.

<יונתן דרורי: לעניין ההתנגדות הזאת אני לא מבקש לייצג מישהו אלא את העמדה שלי כעורך-דין שרואה את עצמו כנציג ציבור בנושא הזה.

איתן כבל: מה הבסיס של הדברים שלך?

<יונתן דרורי: הבסיס הייצוגי שלי מגיע מייצוג של יוצרים כגון שמרית אור, המשפחה של חתן פרס ישראל אורלנד, אבל אני לא מדבר בשמם בסוגיה הזו.

איתן כבל: אבל אתה עוסק בדברים שנוגעים אליהם.

<יונתן דרורי: אני מדבר כרגע בשמי.

<יונתן דרורי: ההתנגדות שלי לא נוגעת לעיקרון להאריך את זכויות המבצעים ב-20 שנה אלא על העיקרון הרטרואקטיבי של ההארכה הזו.

<יונתן דרורי: זכויות יוצרים, זכויות מבצעים כל זכות קניין רוחנית היא עסקה בין הציבור ליוצר.

<יונתן דרורי: מבצע מבחינתי הוא יוצר לכל דבר ועניין.

<יונתן דרורי: כאשר עשינו אתם את העסקה הזאת נתנו להם מונופול ל-50 שנה.

<יונתן דרורי: עכשיו, ברגע שרוצים להאריך את המונופול הזה, מבחינת ראיית הציבור, מן הראוי שהדבר לא ייעשה רטרואקטיבית, אלא מעכשיו והלאה תינתן להם הזכות להאריך ליצירות - - -

<אילי גורליצקי: - -

<יונתן דרורי: מה שאמרתי, דברו על זה גם בדיון הקודם וחברת הכנסת קריב, שהייתה אחת ממנסחי החוק המקורי אמרה שיש פה דברי טעם, שיש בעיה.

<יונתן דרורי: אנחנו כציבור עשינו עסקה עם מבצעים, הסכמנו ל-50 שנה, יצאנו מנקודת הנחה שאחרי 50 שנה היצירה הזאת מגיעה לנחלת הכלל.

<יונתן דרורי: מה זה אומר שמגיעה לנחלת הכלל, זה אומר שאני כציבור, אני כארגון וויקיפדיה, אני כאתרי אינטרנט, יוכלו לקחת את היצירות.

דוד ביטן: לא היה אינטרנט לפני 50 שנה, אז איזה הסכם עשית?

דוד ביטן: אם היה 70 שנה, היית עושה גם ל-70 שנה.

<יונתן דרורי: זה ההסכם שעשינו.

יעקב מרגי: גם תוחלת החיים הייתה שונה אז.

איתן כבל: אני מתעקש לתת לו את האפשרות לדבר.

איתן כבל: בבקשה.

<יונתן דרורי: תחת ההנחה הספציפית הזו, שאותו הסכם שעשינו אתם, מן הראוי שלא יהיו תיקונים רטרואקטיביים לאורך תקופת ההגנה שלהם.

<יונתן דרורי: אני רוצה, כציבור, לקחת את היצירה שלהם, עברו 50 שנה ואני רוצה לעשות שימוש חופשי בה.

<יונתן דרורי: אני רוצה לשלם פחות על היצירה.

דוד ביטן: למה מגיע לציבור לעשות שימוש חופשי בדבר שלא שייך לציבור, הוא שייך ליוצרים, למפיקים.

<יונתן דרורי: מה שאמרת עכשיו פשוט מנוגד לנקודה הבסיסית של קניין רוחני.

<יונתן דרורי: הנקודה הבסיסית של קניין רוחני היא שאני כציבור נותן לך הגנה, למשל פטנט ל-20 שנה ואחרי 20 שנה הפטנט עובר לנחלת הציבור.

דוד ביטן: למה אנחנו צריכים להסכים לדוקטרינה הזאת.

דוד ביטן: אם אנשים השקיעו ומגיע להם, אז מגיע להם.

דוד ביטן: היום כל יצירה באינטרנט מסתובבת חופשי וליוצרים אין מה לאכול.

דוד ביטן: מה יותר חשוב?

דוד ביטן: שהיוצרים יצרו או שהציבור יקבל הכול בחינם.

<יונתן דרורי: אני יכול לתקן עוול אחד עם עוול אחר.

יעקב מרגי: אין עוול.

<יונתן דרורי: ברגע שאני לא יכול לקחת את היצירה עכשיו, יצירה שעברו מאז שיצאה 50 שנה, היא אמורה להיות נחלת הכלל ואני יכול לעשות מה שאני רוצה - - -

יעקב מרגי: לכן בא המחוקק, לתקן את הלקונה הזאת.

<יונתן דרורי: אבל אתם מתקנים את זה רטרואקטיבית.

דוד ביטן: - - כולם גונבים את היצירות ולאף אמן אין מה לאכול במדינה הזאת.

דוד ביטן: בסוף לא יהיו לציבור בכלל להגן עליהם.

דוד ביטן: אתה צריך להבין את האינטרס הציבורי, לא תהיינה יצירות כי אין טעם לעשות יצירות אם אדם לא מסוגל להשתכר ולהרוויח מזה.

דוד ביטן: אתם מובילים את זה לקיצוניות.

איתן כבל: אני אומר לך איפה הבעיה.

איתן כבל: זה לא ויכוח על השמנת.

איתן כבל: אם היה ויכוח על השמנת הייתי אומר, יש פה בוננזה שאנשים הרוויחו ממנה 50 שנה, יש נוספים שרוצים להתחלק בבוננזה הזאת.

איתן כבל: בסופו של דבר, התיקון לחוק בא ממקום של מצוקה, הוא לא בא מקום של רווחים.

איתן כבל: אני מבין את הכיוון, כנסת ישראל וגם התפיסה בחקיקה היא להגיע למינימום עיסוק ברטרואקטיביות.

איתן כבל: זה ברור, אנחנו לא מתעלמים מהעניין הזה, גם כשהדברים הונחו לפתחו של משרד המשפטים העניינים האלה קופצים.

איתן כבל: זה מסוג הדברים שמיד קופצים עוד לפני שכתבת את השורה הראשונה יש כללים.

איתן כבל: זו לא יכולה להיות חקיקה אישית, היא לא יכולה להיות רטרואקטיבית.

איתן כבל: אבל בכל כל התהליך הזה, הרצון שלנו הוא למצוא את האיזון.

איתן כבל: כשהעניין הזה הגיע לשולחנו של המחוקק מבלי לעסוק במה שציינה דלית קן-דרור, אם זה פותר או לא פותר, אנחנו מאמינים, לפחות אני, בשיטה התוספתית.

איתן כבל: עד שאני אגיע לתיקון כל החוק יעברו 20 שנה, לא נספור כמה שנים עברו מ-84 עד ימים אלה.

איתן כבל: בשורה התחתונה, אני מבין את עמדתך והיא לא מקובלת כאן.

<יונתן דרורי: אני אציע פתרון.

<יונתן דרורי: הפתרון שאני חושב הוא שהמבצעים הישראלים ולא הזרים צריכים לקבל את ההארכה הזאת של 70 שנה.

<יונתן דרורי: יש חקיקה כזאת שיוצרת דיפרנציאציה בהגנה בתחומי קניין - - -

<קריאה: מה אתה מדבר, מבצעים זרים לא מוגנים בכלל במדינת ישראל.

איתן כבל: תודה רבה, אני ארצה לשמוע התייחסות לסיפה של דבריו.

<רויטל עמיר: אני מבקשת להוסיף דבר קטן - - -

איתן כבל: אם את בעד החוק אז בבקשה אל תפריעי לנו להתקדם.

איתן כבל: סיימנו את החלק הזה.

איתן כבל: אם יהיה לגברתי מה להוסיף בעניין הנוגע לעניין המבצעים אני אשמח לשמוע, אם לא, נעבור לנתיב השני ונעסוק בעניין חברות התקליטים כדי שנוכל להתקדם.

<נעמה דניאל: לפי איך שיושמו בישראל העקרונות והאמנות הבין-לאומיות, הזכות המרכזית של מבצעים היום היא קבלת תמלוגים בגין השמעה בציבור של הביצוע שלהם.

<אילי גורליצקי: ההצגה.

<נעמה דניאל: הצגה או השמעה בציבור.

<נעמה דניאל: זה לא חל על מבצעים זרים.

<נעמה דניאל: אני אשמח להוסיף עוד שתי נקודות קצרות אם יורשה לי.

איתן כבל: מורשה לך.

<נעמה דניאל: שתי נקודות קצרות לעניין הבין-לאומי שעלה.

<נעמה דניאל: בגלגול הקודם של הצעת החוק הזאת הכנו מסמך מאוד קצר שמשווה בין מספר מדינות.

<נעמה דניאל: אם אדוני ירצה נשמח לשלוח את זה לוועדה אחרי התיקונים שנאמרו כאן על קנדה.

איתן כבל: אני מבקש שהחומר הזה יופץ בין קריאה ראשונה לבין קריאה שנייה ושלישית.

<נעמה דניאל: בשמחה.

<נעמה דניאל: המצב באירופה כמו שאמרתי בהתחלה, ב-20 שנה שנוספו מה-50 ל-70, הזכות תחזור למבצע במקרים מסוימים, למשל אם המפיק לא מוציא מספיק תקליטים לשוק.

<אתי בנדלר: את מדברת שוב על תקליטים והיושב-ראש ביקש להתייחס אך ורק לזכויות יוצרים.

<נעמה דניאל: לעניין זכויות המבצעים ולענות למר גורליצקי, משרד המשפטים עובד היום על תזכיר חוק לתיקון חוק מבצעים ומשדרים שיעסוק רק בזכויות מבצעים.

<נעמה דניאל: אנחנו נמצאים בשלבים די מתקדמים במשא ומתן הפנים ממשלתי בענייו ואנחנו מקווים שהתזכיר יופץ בקרוב.

יעקב מרגי: תהיה אופטימי, עשר שנים.

<אילי גורליצקי: כשאני שומע את המשפט הזה: "משרד המשפטים ידון בחוקי המבצעים", אני נזכר שב-2001 שטרית היה שר המשפטים, הגשנו שתי בקשות ומשרד המשפטים התנגד כי הם אמרו שתוך שלושה חודשים הם מפזרים תזכיר.

<אילי גורליצקי: עד הרגע הזה לא יצא כלום.

איתן כבל: אני אתקן אותך, איך שנכנסים לתפקיד במשרדי ממשלה, עומדים בכניסה ויש מזרק עם אמירות.

איתן כבל: כשחבר כנסת מביא הצעת חוק פרטית אומרים לו, בדיוק עובדים על חוק כזה.

איתן כבל: תוך חודש יהיה, רק לא אומרים איזה חודש.

איתן כבל: גברתי היועצת המשפטית, רצית להוסיף משהו.

<אתי בנדלר: הייתה התייחסות לנושא הרטרואקטיביות שרצית לשמוע.

<אתי בנדלר: השאלה עלתה גם בכנסת הקודמת.

<אתי בנדלר: אני סברתי שככל שעדיין לא הסתיימה תקופת ההגנה של 50 השנה, גם אם זה פוגע בציפיות של מאן דהוא, שתקופת ההגנה תסתיים בתום אותם 50 השנה, עדיין האינטרס הציבורי בהערכה של אותה תקופה יכולה לגבור.

<אתי בנדלר: אבל, ככל שתקופת ה-50 שנה הסתיימה כבר והביצוע הפך לנחלת הציבור, עם זה אי-אפשר להחזיר אחורה.

<אתי בנדלר: לכן גיבשנו את ההצעה הזאת בכנסת הקודמת וזאת ההתייחסות כרגע של משרד המשפטים.

איתן כבל: אנחנו עוברים נתיב.

איתן כבל: יש הסכמה בינינו, חברי הכנסת, לגבי עניין המבצעים והיוצרים ואנחנו נעבור לחברות התקליטים.

איתן כבל: מי רוצה להציג את העמדה התומכת?

<יצחק אלשייך: שמי איציק אלשייך, בעלים מחברת הליקון ויושב-ראש הפדרציה של יצרני המוזיקה בישראל.

<יצחק אלשייך: אני בא לייצג את הסקטור הערטילאי שנקרא מפיקים.

<יצחק אלשייך: לפעמים אנשים שואלים מה זה מפיק מוזיקה, זה איזה טפיל שיושב על הגדר ורק מנסה להרוויח כסף כשהאמן מצליח.

<יצחק אלשייך: אני חשוב שהמפיק יש לו חלק אינטגרלי ביצירה, לא פחות מהיוצר ולא מהמבצע.

<יצחק אלשייך: ברגע שאנחנו מחליטים בחברת הליקון להפיק אמן מתחיל וזאת לא משימה קלה היום, אנחנו צריכים לאתר את הטאלנט, להצמיד לו כותבי מילים, לחפש לו מפיק מוזיקלי, להשקיע כסף באולפן, להשקיע כסף בגרפיקה, בצילומים ואחר-כך, אם הסינגל יוצר לרדיו ומצליח, גם ליחצן אותו ולשווק אותו ואולי להצליח למכור אותו.

<יצחק אלשייך: זאת אומרת שהמפיקים הם חלק מאוד חשוב מהיצירה.

<יצחק אלשייך: אני בטוח שגם המבצעים שיושבים כאן יסכימו אתי.

<יצחק אלשייך: לכן אני לא מבין בכלל איך אומרים שאנחנו רוצים לפצל את הזכויות.

<יצחק אלשייך: מי שהיה שותף ליצירה, כמו מפיק ומגיעות לו זכויות, הוא ילך הביתה אחרי 50 שנה.

<יצחק אלשייך: המבצע וכותב המילים יישארו למעלה מכך.

<יצחק אלשייך: 70 שנה, באמריקה זה 99 שנה.

<יצחק אלשייך: אני לא מבין את הרציונל הזה בכלל.

<יצחק אלשייך: מפיקים זה משהו גס?

<יצחק אלשייך: משהו רע?

<יצחק אלשייך: חוץ מזה, המפיקים הם המנוע של תעשיית המוזיקה.

<יצחק אלשייך: אנחנו משיקים מיליוני שקלים בשנה באמנים צעירים.

<יצחק אלשייך: אנחנו מסכנים מבחינה כספית סיכונים עצומים בתעשייה החבוטה הזאת.

<יצחק אלשייך: עכשיו אתם באים אלינו ואומרים לא, אתם מעבר לגדר.

<יצחק אלשייך: נקודה נוספת חשובה, אנחנו כחברת תקליטים, נניח לרגע שיש אצלי תקליט בקטלוג שהוא בן 50.

<יצחק אלשייך: כשאני מוכר אותו היום, אם בתקליט ויניל, אם בדיסק או אם בדיגיטל באי-טיונס, אני משלם תמלוגים לאמן המבצעי.

<יצחק אלשייך: יום למחרת, ברגע ש-50 השנה פגו, מי שימכור את הדיסק הזה, בדיגיטל, יהיה מישהו שירוויח את כל הכסף ולא ישלם אגורה למבצע.

<יצחק אלשייך: זאת נקודה מאוד חשובה.

<יצחק אלשייך: אני חושב שאסור להפריד את בעלי הזכויות.

איתן כבל: אני לא מביע עמדה, למרות שיש לי כבר עמדה בעניין, אני רק מאתגר אותך.

איתן כבל: אני מניח שסביב השולחן יהיו כאלה שיאמרו 50 שנה, הסתיים, יש מי שמרוויח אבל זה הופך להיות נחלת הכלל.

איתן כבל: המרוויח הגדול הוא לא מי שקיבל את התמלוגים כשקנית את הדיסק.

איתן כבל: אלא העניין הוא שתבוא הספרייה הלאומית כפי שהיא באה ואומרת שהיא סבורה שצריך להנגיש לציבור הרחב, יבואו כל מיני גורמים שיטענו גם כך.

איתן כבל: אמרתי לכם שהמייל שלי התמלא בכאלה שמדברים בשם הציבור.

איתן כבל: מה אתה אומר להם?

<יצחק אלשייך: גוף כמו הספרייה הלאומית שמנגיש את כל החומר הישראלי לציבור, בדיוק כמו שהוא משלם לאקו"ם או למבצעים, ישלם למפיקים.

<מיכל לסטר לוי: - -

איתן כבל: גברתי, מאיפה את?

<מיכל לסטר לוי: וויקימדיה ישראל.

איתן כבל: אתם מרעישים אצלכם במשרד.

<מיכל לסטר לוי: הרבה.

איתן כבל: אצלנו אנחנו משתדלים שלא.

<מיכל לסטר לוי: אני מתנצלת.

<נאוה בת-צו"ר: נאוה בת צו"ר, יועצת בהתנדבות לארגון זמרשת, אני לא הבנתי את זה כך.

<נאוה בת-צו"ר: אם המבצעים יקבלו עוד 20 שנה שפה מציעים, זאת לא נחלת הציבור, זה חוזר למבצעים.

איתן כבל: ברשותך, הבנתי, התיקון לחוק עדין לא עבר.

איתן כבל: אני רוצה קודם כל להבין את העמדות השונות.

<יצחק אלשייך: לגבי הספרייה הלאומית, אנחנו חושבים שמגיע להם באמת משהו אקס-גרציה מכיוון שהם מעמידים את היצירות לציבור.

<יצחק אלשייך: להגיע אתם להסדר מיוחד כדי שזה לא יעלה להם כסף כי זה לא למטרה מסחרית.

<יצחק אלשייך: אנחנו מחפשים כסף רק ממקומות שמשתמשים במוזיקה למטרה מסחרית.

<יצחק אלשייך: כי הרי צריכת המוזיקה בעולם עולה כל הזמן.

<יצחק אלשייך: צריכת המוזיקה שמשלמים עליה כף, בירידה כל הזמן.

<יצחק אלשייך: זאת הבעיה שלנו.

רועי פולקמן: יש ויכוח כל הזמן כמה תוכן צריך להיות בחינם וכמה צריך להיות בתשלום.

רועי פולקמן: דווקא המערכות הדיגיטליות היום מאפשרות לייצר עלויות מדתיות.

רועי פולקמן: אפשר היום לרכוש דברים, זה לא כמו פעם שהיית חייב לרכוש את כל האלבום וזה היה יותר יקר, לכן הגמישות הזאת.

רועי פולקמן: אשתי עוסקת באמנות וחוויתי את זה לא מעט, כמעט כל פעם שהיינו מביאים אמנים לתחומים של פעילות בציבור, ההתעקשות הייתה שזה צריך להיות בכסף.

רועי פולקמן: כיוון שעם כל הכבוד להנגשה של מידע, אמנות בלי תשלום לא תתקיים, היא חייבת מקורות הכנסה.

רועי פולקמן: לכן דווקא היכולת היום של הצרכן לשלם מעט ולקבל את המוצר זה נכון, אבל אי אפשר להיכנע למקום הזה שבו, בגלל שרוצים שהכול יהיה בחינם והכל יהיה נגיש והכל יהיה שקוף, אז אמנים לא יקבלו כסף.

רועי פולקמן: אנחנו צריכים לחזק את המנגנון.

דוד ביטן: אמנות לא צריכה להיות בחינם, אחרת לא תהיה אמנות.

רועי פולקמן: אני מסכים, בדיוק על זה אני מדבר.

רועי פולקמן: היה לנו תמיד ויכוח עם העיריות, כשהיינו עושים ירידים בירושלים למוזיאונים.

רועי פולקמן: תמיד היו אומרים לנו להכניס את האנשים בחינם.

רועי פולקמן: תעשו יום חינם למוזיאונים ותנגישו את האמנות כדי שאנשים יצרכו אמנות.

רועי פולקמן: אמרנו שגם לחנך אדם להבין שבשביל לצרוך אמנות צריך לשלם, זה חשוב.

רועי פולקמן: נכון שצריך לדאוג לזה שהמחיר יהיה שווה לכל נפש וזה לא יהיה אליטיסטי.

רועי פולקמן: אבל אמנות צריכה לעלות כסף, היא לא צריכה להיות בחינם.

רועי פולקמן: היתרון של הטכנולוגיה היום הוא שאפשר לשלם מעט כי אני יכול לצרוך רק שיר אחד.

רועי פולקמן: אבל אי-אפשר להסכים לזה שזה יהיה בחינם.

<מרדכי אמיתי: עורך-דין מוטי אמיתי, סמנכ"ל ויועץ משפטי פנימי בפדרציה הישראלית לתקליטים.

<מרדכי אמיתי: שתי נקודות לפני שאעביר את זכות הדיבור לחברי איל פרייס, לעניין חשיבות המפיקים מול המבצעים.

<מרדכי אמיתי: אני רוצה לחדד את מהות העניין.

<מרדכי אמיתי: מבחינת התעשייה, מה שנשאר ממנה, זה ווין-ווין.

<מרדכי אמיתי: אין פה שום דבר שמטיל עלות נוספת על הציבור.

<איל פרייס: עורך-דין איל פרייס, יועץ משפטי חיצוני לפדרציה לתקליטים.

<איל פרייס: המילים "נחלת הכלל" שבות ופורחות פה באוויר ואולי צריך להגיד משהו על נחלת הכלל.

<איל פרייס: מה זה אותה נחלת הכלל?

<איל פרייס: דיני הקניין הרוחני מאז ומעולם בישראל ובכל מדינות העולם אינן סבורים שיצירות וקידום המדעים צריך להיות בחינם.

<איל פרייס: הם מניחים שזה יעבור לבעלות הכלל בסופו של דבר, כי זו מטרתם הסופית.

<איל פרייס: אבל לתקופת זמן מוגבלת הם חייבות להיות בבעלותו של מי שתרם משאביו הכספיים והיצירתיים לפיתוחם, כי אחרת לא תהיה יצירה.

<איל פרייס: השאלה שנמצאת היום בפני הכנסת, איננה אם יצירה צריכה לעבור לנחלת הכלל.

<איל פרייס: בוודאי שהיא צריכה לעבור לנחלת הכלל.

<איל פרייס: השאלה היא מה התקופה הנכונה.

<איל פרייס: בוא נדבר על התקופה הנכונה.

<איל פרייס: הובאו אמנות מיושנות שמייצגות את העבר ואת ההיסטוריה, אבל אנחנו לא נמצאים במקום הזה וחברי גורליצקי שהציג את הדברים בכישרון רב, אמר שבתקופה האחרונה הדברים טסו לשמיים ורק אנחנו תקועים.

<איל פרייס: בקצרה אני אומר שמדינות העולם לא מחכים לרצפת מינימום של הגנה שקבועה באמנה מיושנת כדי לקבוע מה רף ההגנה המקסימאלי.

<איל פרייס: זה רף ההגנה המינימאלי.

<איל פרייס: למעלה מ-60 מדינות, שיש להם חתך מאוד ברור, זה ארצות הברית ואירופה וזאת אוסטרליה - - -

איתן כבל: אדוני היועץ, בוא נעצור פה.

איתן כבל: העניין ברור, אנחנו דשים בעניין.

איתן כבל: אני רוצה לתת את ההזדמנות למי שמתנגד לתיקון הזה.

<טובי הריס: אני מרשות ההגבלים העסקיים, אנחנו לא מתנגדים בשלב זה.

<טובי הריס: אנחנו סבורים שאין בוועדה את הנתונים הנדרשים כדי לדעת מה באמת תהיינה ההשפעות להצעה.

דוד ביטן: איזה נתונים?

איתן כבל: הם מהממשלה הזאת?

איתן כבל: לא הבנתי.

יעקב מרגי: תזהרי להתנגד כדי שלא יפעילו את סעיף 52.

דוד ביטן: איזה נתונים חסרים לך?

<טובי הריס: בזמנו התבקשנו לבדוק איך זה ישפיע על החלוקה הפנימית.

איתן כבל: עוד לא סיימתם את הבדיקה?

<טובי הריס: בקשנו מהפדרציה, לא עלה בידיה להעביר.

איתן כבל: מה זה לא עלה בידיה?

איתן כבל: לא היה שליח?

<טובי הריס: היא בקשה עוד זמן לאסוף נתונים.

<אתי בנדלר: על איזה נתונים מדובר?

<טובי הריס: בקשתי נתונים שיראו מה השימוש כרגע במוזיקה, מי שמשדר מוזיקה.

<טובי הריס: מה השימוש בתקליטים.

<טובי הריס: כי החלוקה של הפדרציה היא לפי השימושים, היא מקבלת דיווחים על מה משמעים, מחלקת את הכספים לפי מה שמשמיעים.

<טובי הריס: אז רצינו לבדוק איזה חלק מהשימושים הם דווקא - - -

יואל חסון: למה זה רלוונטי לזה?

<טובי הריס: יכול להיות שדווקא מה שמשמיעים, שהוא יותר ישן זה של חברות זרות, אז יותר מהכסף יגיע לזרות.

<טובי הריס: יכול להיות שזה דווקא של חברות גדולות ויותר כסף ילך לגדולות.

איתן כבל: התיקון הזה לא פרץ.

איתן כבל: היועצת המשפטית הסבה את תשומת הלב שלי, יכול להיות שאם היו בעיות עם מי שפניתם אליהם, זה לא דבר שאני יכול בגללו לעכב את התהליך.

איתן כבל: אני מבקש, תעשו את אשר אתם צריכים לעשות.

איתן כבל: תעשו את הבדיקות שלכם.

איתן כבל: יש זמן עד קריאה שנייה ושלישית ואז נדון בכובד ראש בתהליך.

<טובי הריס: נקודות נוספות שאני חושבת שהוצגו בלי שיש נתונים, נאמר שכסף של חברות התקליטים, חלק מזה הגיע לאמנים.

<טובי הריס: לא ראינו נתונים מסודרים כמה מהכסף של חברות התקליטים יגיע לאמנים?

<טובי הריס: מה ההסכמים ביניהם?

<טובי הריס: כמה יש בידי חברות התקליטים?

יואל חסון: מה זה לא ראיתם?

יואל חסון: צריכים לעשות את זה עבורך?

יואל חסון: אין לך כלים לבדוק?

<טובי הריס: הם טוענים טענה.

<קריאה: אדוני, אנחנו אחרי עשרות פגישות עם הרשות להגבלים עסקיים - - -

איתן כבל: סליחה, אני לא עובד לא אצלכם ולא אצלם.

איתן כבל: כשגוף רגולטיבי אומר שהוא מחכה ולא העבירו, מה אני אמור להגיד לך?

איתן כבל: אני אמור לנזוף?

איתן כבל: לעכב את החוק?

איתן כבל: אני אומר בסבלנות, שאין לי בדרך-כלל, מאחר ואנחנו בהכנה לקריאה ראשונה, יהיה לנו מועד ב' להביא את זה פעם נוספת.

איתן כבל: ואני אומר לגברתי, בפעם הבאה זה לא יעמוד לזכותכם.

איתן כבל: אם אתם לא יכולים להשיג מהם את הנתונים תפעילו את הרגולציה.

<נועם סולן: עורך-דין נועם סולן, מנהל זכויות יוצרים בספרייה הלאומית.

<נועם סולן: הזכרתם את הספרייה הלאומית, אנחנו כאן כמייצגים של גוף לאומי שרוצה להנגיש יצירות תרבות ומורשת.

<נועם סולן: הדגש הוא הנגשה דיגיטאלית של ספרים ויצירות מוזיקליות.

<נועם סולן: אני רוצה להעלות זווית שלא עלתה כאן, תהא אשר תהא תקופת ההגנה על זכות ואחר-כך נפילתה לנחלת הכלל, יש אתגר שמתמודדים אתו גופי תרבות ברחבי העולם והוא מה עושים עם רוב הקורפוס, בין אם זה ספרים או יצירות מוזיקליות, שלא מניבים יותר רווחים.

<נועם סולן: כדי להגן על 10%, 20%, 30% של יצירות רווחיות נאלצים בחוסר ברירה להתייחס לכל המכלול.

<נועם סולן: אנחנו כספרייה, שיש לנו בארכיון הצליל הלאומי 35,000 שעות של הקלטות מוזיקליות, מצרים מאוד על כך שנמנעת מאתנו האפשרות להנגיש יצירות שלא יפגעו - - -

איתן כבל: אני רוצה להציע הצעה.

איתן כבל: אני יודע מה אתה רוצה לומר ואני רוצה ללכת לקראתך.

איתן כבל: בוא ננסה להתקדם.

<נועם סולן: רק הודעה קצרה, התנגדנו להצעה בסבב הקודם.

<נועם סולן: היום אנחנו נמצאים במשא ומתן עם חברות התקליטים בדיוק כדי - - -

איתן כבל: יפה מאוד.

<מרדכי אמיתי: אנחנו יכולים להתחייב שתהיה הסכמה לפני הקריאה השנייה והשלישית.

<מרדכי אמיתי: בהחלט אנחנו רואים בספרייה הלאומית ערך עליון.

איתן כבל: הבנתי את זה מהדברים שנאמרו.

איתן כבל: מישהו נוסף שמבקש להתנגד?

<יותם וירז'נסקי אורלנד: עורך-דין יותם וירז'נסקי אורלנד, היום, כפי שגם היה בפעם האחרונה לפני יותר משנה, אני מייצג יוצרים ויורשיהם.

<יותם וירז'נסקי אורלנד: אני גם תומך תמיכה מלאה בעמדה של זמרשת שהונחה לפניכם.

<יותם וירז'נסקי אורלנד: אני רוצה לומר דבר אחד לפני, בעקבות דבריו של כבוד היושב-ראש, החיפזון כאן מהשטן.

<יותם וירז'נסקי אורלנד: המהירות בה דברים עלולים להתקבל יכולה לפגוע פגיעה אנושה בציבור היורשים ויורשיהם ואני אסביר מדוע אני אומר את זה.

איתן כבל: תזכיר לי את מי אתה מייצג בבקשה?

<יותם וירז'נסקי אורלנד: אני נכדו של חתן פרס ישראל יעקב אורלנד ובנה של שמרית אור, שניהם כתבו מספר דברים.

<יותם וירז'נסקי אורלנד: בלי קשר אני מייצג היום, לדעתי את המלייה של היוצרים שהם בני 60 ומעלה, אלה שיצרו את נכסי צאן הברזל של כולנו ושל הדורות של הילדים שלנו.

<יותם וירז'נסקי אורלנד: אני חושב שמן הראוי לתת לי לסיים את הדברים.

<שייקה לוי: יש לכם את החוק, מה אתם צריכים?

יעקב מרגי: אתה לא במלייה.

איתן כבל: אני מבקש לא להפריע לו, אני רוצה לעבור להקראה היום.

<יותם וירז'נסקי אורלנד: הרצון הזה ללכת מהר להקראה, גם בו יש בעייתיות מסוימת, אבל זה כמובן עניינך ולא ענייני.

<יותם וירז'נסקי אורלנד: שייקה מהמלייה וממלמדי המלייה.

<יותם וירז'נסקי אורלנד: לאחר הדיון האחרון, לאחר שהוועדה בדיון האחרון רצתה להעביר את הצעת החוק כלשונה, לאחר שהסברנו את דברינו, ההצעה ירדה מסדר היום והצדדים, כל מי שהתנגד וחברות התקליטים, נדרשו להביא בפני הוועדה מסמכים.

<יותם וירז'נסקי אורלנד: מיד לאחר מכן יצאה ממני פניה ללא פחות מ-11 חברות תקליטים שונות עם דרישה לנתונים מדויקים - - -

<קריאה: מי אתה שתדרוש נתונים?

<קריאה: מי אתה בכלל.

איתן כבל: אני יודע איך הכנסת נתפסת לפעמים, אבל תכבדו אותנו.

<יותם וירז'נסקי אורלנד: אדוני, להפך, אני דווקא מעדיף, חוסר הסבלנות משרת את העמדה שלנו הרבה יותר מאשר הצד העסקי.

איתן כבל: עשה לי טובה, נהיית עכשיו שר החינוך?

איתן כבל: אתה רוצה לחמם?

<יותם וירז'נסקי אורלנד: בשביל להביא בפני הוועדה, הקודמת והנוכחית, שהוועדה תוכל לקבל את ההחלטות הנכונות, בקשנו נתונים.

<יותם וירז'נסקי אורלנד: לא קבלנו עד היום כל מענה ואני בספק אם הנתונים שביקשנו - מכתב הדרישה אמור להיות על שולחנך - אני בספק אם הדברים אלה הגיעו לשולחנך.

<יותם וירז'נסקי אורלנד: היסטורית, חוק זכות יוצרים המקורי, המנדטורי, חוקק ב-1911.

<יותם וירז'נסקי אורלנד: מ-1911 ועד 2007 לא היה שום שינוי ביחס של תקופת זכויות היוצרים של מפיק תקליטים.

<יותם וירז'נסקי אורלנד: ב-2007, אחרי עבודה מאומצת של משרד המשפטים, אחרי מחקר משפטי משווה בכל העולם, הוחלט שאין צורך להאריך את תוקף זכויות היוצרים של המפיקים.

<יותם וירז'נסקי אורלנד: המפיקים אינם יוצרים.

<יותם וירז'נסקי אורלנד: הם אנשי עסקים וכבודם במקומם מונח.

<יותם וירז'נסקי אורלנד: אבל לבוא רגע לפני שתקופת זכויות היוצרים פגה, על נכסי צאן ברזל של התרבות הישראלית, כאשר היוצרים שהתקשרו עם אותן חברות תקליטים אי-שם לפני יותר מ-50 שנה יצאו מנקודת הנחה שבתום 50 שנה היצירות האלה יעברו לנחלת הכלל והם עצמם יוכלו לעשות ביצירותיהם ובהקלטות כבשלהם, לבוא רגע לפני ולא רק שהם רוצים לאכול את כל העודה, הם רוצים עוד עוגה קטנה של 20 שנה.

<יותם וירז'נסקי אורלנד: ברגע הזה, להאריך את זה רטרואקטיבית זה פשוט עיוות דין בכל קנה מידה.

יואל חסון: האם אתה חושב שלמשל גבי שושן, עליו השלום, היה מסוגל לקחת על עצמו, בנחה שהיצירות שלו היו משתחררות, היה יודע לקחת בעצמו ולעשות מזה את הפרנסה שלו?

<מרדכי אמיתי: חברת NMC בשנת 2003 הוציאה את האלבום הזה, אוסף של גבי שושן.

<מרדכי אמיתי: חברתNMC החברה המפיקה, שאנחנו כל-כך אוהבים לחבוט בה, חלק גדול מהתמלוגים הלך ל - - -

איתן כבל: זה במקרה או מתוכנן?

<מרדכי אמיתי: במקרה לגמרי, הבאתי אתי כמה תקליטים, נכסי צאן ברזל כמו שלישיית גשר הירקן - - -

<יותם וירז'נסקי אורלנד: אני אענה לחבר הכנסת חסון, ליושב-ראש ולמוטי.

<יותם וירז'נסקי אורלנד: זו שאלה מצוינת.

<יותם וירז'נסקי אורלנד: קודם כל - כן.

<יותם וירז'נסקי אורלנד: שנית, התקליט שהוצג לפניכם כרגע הוא אוסף של הקלטות ישנות.

<יותם וירז'נסקי אורלנד: לא מדובר בחידושים.

<יותם וירז'נסקי אורלנד: מדובר בלעשות עוד כסף על משהו שהוקלט לפני שנים.

<יותם וירז'נסקי אורלנד: לעניין השאלה של חבר הכנסת חסון, ההבדל בין הפקת תקליט היום להפקת תקליט ב-1911, עד אמצע שנות ה-60 הוא מהותי.

<יותם וירז'נסקי אורלנד: בעידן האנלוגי, לעומת העידן הדיגיטלי שאנחנו חיים בו היום היית מביא תזמורת ומנצח ומלווים ואם הייתה טעות היית צריך להקליט הכול שוב מחדש.

<יותם וירז'נסקי אורלנד: היום בעידן הדיגיטלי הכול נעשה בלחיצת כפתור.

<יותם וירז'נסקי אורלנד: חברות התקליטים מתאמצות היום פרומיל מהמאמץ שהם השקיעו לפני הרבה מאוד שנים.

<יותם וירז'נסקי אורלנד: לכן הרציונל אם כבר, הוא להקטין את תוקף זכויות היוצרים לבעלי זכויות בתקליטים ולא להאריך אותם.

<יותם וירז'נסקי אורלנד: הם משקיעים היום פחות ולא יותר.

איתן כבל: תודה העניין ברור.

<מיכל לסטר לוי: מיכל לסטר מוויקימדיה ישראל.

<מיכל לסטר לוי: נקודה נוספת, ישנו אודיו שאינו תקליטים ואינו שייך לאמנים.

<מיכל לסטר לוי: אם החוק הזה לא יתייחס לאודיו הזה ויכפיף אותם בזכויות יוצרים, אנחנו ניתקע.

<מיכל לסטר לוי: אנחנו רואים את זה היום עם אנציקלופדיות.

איתן כבל: תודה.

יואל חסון: האם יש על הנאומים שלנו זכויות יוצרים?

<מיכל לסטר לוי: הייתי רוצה להוסיף עוד משהו.

איתן כבל: אל תוסיפי, תשמרי לקריאה השנייה והשלישית.

<יאיר אבן-זוהר: שמי יאיר אבן זוהר, ממייסדי פרויקט זמרשת.

<יאיר אבן-זוהר: אנחנו פועלים ללא שום אינטרס כלכלי, אני פה בהתנדבות.

<יאיר אבן-זוהר: הקמנו אתר אינטרנט שהמטרה שלו היא לאסוף ללקט ולתעד גם את ההקלטות שנמצאות בנחלת הכלל ולא משודרות בכלי התקשורת ואין להם כל ערך כלכלי מסחרי ועוד כשהיה להם הם לא יצאו ולא הופקו על תקליט בחלקם הגדול.

<יאיר אבן-זוהר: בנוסף אנחנו מנגישים את המילים של השירים, נותנים כבוד לביוגרפיות של היוצרים וזה הפך להיות אנציקלופדיה של זמר עברי שברובה הגדול שירים שנכתבו לפני קום המדינה יש לנו היום כ-5,000 שירים, כ-10,000 הקלטות.

<יאיר אבן-זוהר: המטרה שלנו היא לתת ביטוי ליצירות הנשכחות, הנכחדות, לא ביצי הזהב שאתם מתעקשים לשמור, שעדיין נמכרים בחנויות.

<דב זעירא: זה לא נכון, אני עושה יותר מכם עם דברים ישנים.

<דב זעירא: אל תאמר דברים לא נכונים.

<קריאה: יש את הספרייה הלאומית, בשביל מה צריכים אתכם?

איתן כבל: אם אתה רוצה לעזור לי, אני אתן לך להוסיף בקריאה שנייה ושלישית.

<יאיר אבן-זוהר: אנחנו מייצגים יוצרים ויורשיהם של יוצרים ואנחנו מייצרים מורשת של תרבות של שירים שהושרו פה לפני קום המדינה ובשנים הראשונות.

<יאיר אבן-זוהר: אני רוצה לתת דוגמה זמרת בשם אסנת פז, הייתה בשנות ה-60, הוציאה תקליט מיוזמתה בהוצאת CBS משירי המזורר יצחק כצנלסון.

איתן כבל: קראנו את זה במסמך ששלחת לנו, עם הלוגו זמרשת.

<יאיר אבן-זוהר: היא פנתה אלינו ואמרה, בבקשה שימו את השירים האלה באתר כדי שהציבור הרחב יוכל להכיר את היצירות הללו ואנחנו לא יכולים מכיוון שהזכויות שייכות לחברת התקליטים, שלא טרח להוציא את הדיסק הזה מעולם, היא לא רואה בו כל ערך מסחרי כלכלי והיצירות הללו בשנה הבאה, בתום 50 שנה, יוכלו להיות אצלנו.

איתן כבל: ברשותך אני עוצר אותך כאן.

איתן כבל: הבנתי את הנקודה שהעלית, אל תקלקל.

<ניר בוסקילה: שמי ניר בוסקילה מנכ"ל הפי"ל שזו הפדרציה למוסיקה ישראלית וים תיכונית, היא הגוף המקביל לפדרציה הישראלית לתקליטים וקלטות.

<ניר בוסקילה: מה שמאפיין ומייחד את הפי"ל מהפדרציות האחרות, אני אומר את זה עכשיו כי הרבה אנשים דברו על חברות התקליטים, אנחנו מייצגים כ-350 מפיקים עצמאיים.

<ניר בוסקילה: מפיקים עצמאיים זה אומר האמנים עצמם.

<ניר בוסקילה: אנחנו נמצאים בעולם חדש שבו המפיקים הם האמנים.

<ניר בוסקילה: האמנים יתחילו להפיק את עצמם.

<ניר בוסקילה: למשל אהובה עוזרי, ירדנה ארזי, יהורם גאון, משה פרץ, מני בגר, גם גבי שושן זכרונו לברכה היה מפיק עצמאי שרשום אצלנו.

<ניר בוסקילה: לשאלה ששאלתם האם גבי שושן היה יודע למסחר את ההקלטה שלו?

<ניר בוסקילה: גבי שושן בכובע שלו כמפיק עצמאי ידע, בשנים האחרונות הוא השקיע המון כספים, הוא הפיק אלבום רק בשנה האחרונה מגיוס המונים, הוא ידע לעשות את זה לבד.

<ניר בוסקילה: כך שכשמתייחסים לאותם מפיקים, כולם נהנים, בחברות התקליטים מדובר באמנים עצמם.

<ניר בוסקילה: אנחנו לא מדברים כאן על חברות גדולות.

<ניר בוסקילה: יש גם, אבל רוב האמנים החדשים מפיקים לבד.

<אילי גורליצקי: סיפור מהתלמוד, היה רב ברוקא שמסתובב בשוק - - - והיה מצוי אצלו אליהו.

<אילי גורליצקי: שאל אותו ברוקא בשוק הזה יש שני אנשים, לפחות שלושה אנשים עם זכויות לעולם הבא, צדיקים?

<אילי גורליצקי: באותו רגע נכנסו שני אנשים לשוק.

<אילי גורליצקי: ניגש אליהם רב ברוקא ואמר להם, מה מעשיכם שככה מהללים אתכם?

<אילי גורליצקי: הם אמרו, אנשים שמחים אנחנו ומשמחים אחרים.

<אילי גורליצקי: כשיש ריב בין השניים, הם משלימים ביניהם.

<אילי גורליצקי: האנשים השמחים האלה שמשמחים אחרים, אלה הם המבצעים, האמנים, שעושים את הכול כדי שהחברה תהיה קצת יותר שמחה.

<אילי גורליצקי: אבל בשם המגזר הזה, תלכו לקראתם איפה שאפשר כי אין אמנות בלי כסף.

<אילי גורליצקי: תהיו נדיבים.

<שייקה לוי: ליוצרים יש את זה מימים ימימה.

<שייקה לוי: למה לא להשוות בין כולם?

<שייקה לוי: למבצעים מגיע לא פחות מהיוצרים אם לא הרבה יותר.

<שייקה לוי: אני פה גם בכובע של מפיק של הגשש החיוור, הדברים הראשונים שעשינו, שזה לפני 50 שנה, הולכים לי לאיבוד.

<שייקה לוי: מדברים על נחלת הכלל, אפשר לחשוב שעומד במקום מסוים "כלל" ומחכה לטרף.

<שייקה לוי: הנה זה השתחרר בואו ניקח את זה.

<שייקה לוי: מה קרה?

<שייקה לוי: למה שאני לא אמשיך להתפרנס ממה שהיה לי לפני 50 שנה.

<שייקה לוי: אני עדיין מוכר דיסקים.

<שייקה לוי: עדיין מתפרנסות מזה ארבע משפחות.

<נאוה בת צו"ר: כולם מדברים על כסף אבל אף אחד לא שם את המספרים על השולחן.

איתן כבל: לדיון הבא אני אבקש להגיע עם נתונים.

יואל חסון: הייתי מעורב עוד בכנסת ה-17 בחוק זכויות יוצרים ומכיר את הנושא היטב.

יואל חסון: כולם מדברים על העבר ועל היצירות הוותיקות ועל היוצרים הוותיקים וזה כמובן חשוב, אבל צריך לזכור שאנחנו פועלים ונאבקים כאן לטובת היוצרים בעתיד.

יואל חסון: לטובת הבטחת פרנסה ואפשרויות יצירה לאנשים צעירים במדינת ישראל.

יואל חסון: אני מכיר המון אנשים צעירים שכמו שלנו יש את החיידק הפוליטי להם יש את החיידק הזה של היצירה ושל האמנות ואי-אפשר להיחלץ ממנו, זה משהו שהוא בחיים שלך כל הזמן.

יואל חסון: קשה להם ליצור, עם העידן הדיגיטלי וזה שהיום יותר קל להקליט והרבה עושים חברות הפקה עצמאיות, אין ספק שהעולם השתנה אבל עדיין הם צריכים לדעת שיש להם אופק, שיש להם עתיד, שהם יוכלו לפרנס את עצמם.

יואל חסון: אנחנו לא אמריקה, הם כנראה לא יהיו מיליארדים, אבל לפחות שיהיה פה בסיס.

יואל חסון: לכן חשוב היה לי להדגיש את העניין הזה שאנחנו לא רק נלחמים על מה שהיה, בעיני החוק הזה חשוב כדי לתת מענה לעתיד ולדור הצעיר.

איתן כבל: ברשות

איתן כבל: כם נעבור להקראה.

איתן כבל: אני רוצה לומר לנציגים מרשות להגבלים עסקיים, אני מזהיר, גם אנחנו רוצים ללכת על קרקע מוצקה ועל יסודות איתנים כשאנחנו באים לקבל החלטה.

איתן כבל: זה לא סוד מה נטיית לבם של רוב חברי הכנסת, אבל אנחנו לא רוצים להרגיש שמישהו מציג בפנינו רק חצי מהדברים.

איתן כבל: אז אני מבקש נתונים.

איתן כבל: כל מי שיש לו נתונים שיכולים לעזור, לא להטביע אותנו אלא להאיר את עינינו, נשמח אם יוכל להעביר את זה לוועדה.

איתן כבל: אני מודיע שמיום הפרום של הדיון, כל מסמך שיגיע לא בפרק הזמן של שלושה ימים לפני מועד הדיון, ייגרס.

איתן כבל: אם אדם לא יודע להתייחס לעבודתו ברצינות, שלא יבקש מאתנו להתייחס אליה ברצינות.

איתן כבל: מסמכים קצרים לא ארוכים.

<נעמה דניאל: הצעת חוק הארכת זכות יוצרים בתקליט וזכויות מבצעים (תיקוני חקיקה), התשע"ה-2015.

<נעמה דניאל: תיקון חוק זכות יוצרים בחוק זכות יוצרים, התשס"ח-2007, בסעיף 41, במקום "לתקופה של חמישים שנים ממועד יצירתו" יבוא "לתקופה של שבעים שנים ממועד יצירתו, ואם פורסם במהלך אותה תקופה – לתקופה של שבעים שנים מיום פרסומו".

איתן כבל: יש הערות לסעיף?

<יאיר אבן-זוהר: הייתי מציע למחוק בסוף הסעיף את המילים "ואם פורסם במהלך אותה תקופה – לתקופה של שבעים שנה".

<יאיר אבן-זוהר: הכלל הבסיסי הוא מועד יצירה ואין צורך להאריך עוד יותר את התקופה בחוק.

איתן כבל: אדוני חוזר במילים אחרות על דבריו.

<יאיר אבן-זוהר: אני רוצה להסביר.

איתן כבל: אדוני מוכן לתת לי לנהל את הדיון.

איתן כבל: כאן אני מנהל את הדיונים לא מכתיבים לי איך לנהל אותם.

איתן כבל: הצגת את הדברים, שמעתי את הדברים, אמרת איך אתה רוצה שהדברים ייראו.

<דלית קן-דרור פלדמן: התייחסות ספציפית לנוסח, רק שלא יובהר שכל פעם מאריכים את זה מחדש בשבעים שנה, שזה עד שבעים שנה נוספות מיום הפרסום.

<אתי בנדלר: את מתכוונת ב"אם פורסם לראשונה"?

<דלית קן-דרור פלדמן: "אם פורסם לראשונה ולאר מכן" - - -

<אתי בנדלר: "במהלך אותה תקופה – לתקופה של שבעים שנה מיום פרסומו".

<אתי בנדלר: זה נראה לכם להוסיף את המילה "אם פורסם לראשונה במהלך אותה תקופה"?

<אתי בנדלר: זה ברור?

איתן כבל: אני מבקש שהתוספת הזו תידון - - -

<אתי בנדלר: יש על התוספת הזו הסכמה.

<קריאה: אין עליה הסכמה.

<קריאה: הפרסום לראשונה, יש לו משמעות חוקית.

איתן כבל: לא לחינם אמרתי את שאמרתי, ראיתי גם את המימיקה.

איתן כבל: הכול הגיוני אבל אני לא רוצה לפתוח את זה עכשיו לדיון.

איתן כבל: אינני אומר שבמהלך ההכנה לקריאה שנייה ושלישית לא נדון בזה.

איתן כבל: רק אני אומר, כדי לקיים על זה דיון קצת יותר מעמיק נביא את זה לדיון בין קריאה שנייה ושלישית.

איתן כבל: מי בעד סעיף 1?

איתן כבל: בעד – רוב

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: חבר הכנסת יואל חסון מצביע במקום חבר הכנסת יוסי יונה.

איתן כבל: הסעיף אושר.

איתן כבל: בבקשה, סעיף 2.

<נעמה דניאל: תיקון חוק זכויות מבצעים ומשדרים.

<נעמה דניאל: בחוק זכויות מבצעים ומשדרים, התשמ"ד-1984, בסעיף 10, במקום "לאחר חמישים שנים מתוך השנה שבה בוצע הביצוע המקורי" יבוא "לאחר שבעים שנים מתום השנה שבה בוצע הביצוע המקורי".

<נעמה דניאל: אנחנו מציעים לעצור כאן.

איתן כבל: יש הערות?

<קריאה: אנחנו מציעים לא למחוק את הסיפה שנמחקה, שיישארו המילים "ואם פורסם מחדש בטכנולוגיה חדשה במהלך אותה תקופה, לתקופה של שבעים שנים מיום פרסומו מחדש".

<קריאה: זה היה הנוסח שעמד בפני הוועדה.

איתן כבל: זה היתרון של הצעת חוק בקריאה טרומית, שזאת המלצה.

דוד ביטן: זה תיקון ראוי.

איתן כבל: זאת המלצת חוק.

איתן כבל: אנחנו מקבלים את העמדה הזאת, אלא אם יש לחברי הכנסת הערות.

יעקב מרגי: למה שגם את זה לא נשאיר לקריאה שנייה ושלישית.

דוד ביטן: זה תיקון ראוי.

איתן כבל: יש דברים שהם בינך לבין הממשלה ואני לא רוצה להיכנס ביניכם.

יעקב מרגי: אם לא נגיע להסכמה בניסוח המקורי, יישמט.

יעקב מרגי: אבל הולכים לדון במכלול, בדיוקים וסייגים.

דוד ביטן: אבל אתה נותן עוד תקופת זמן.

יעקב מרגי: לא נותן.

דוד ביטן: זה אין סוף, חבל לעכב.

יעקב מרגי: אני לא רוצה לעכב.

איתן כבל: מי בעד אישור סעיף 2 עם הקיצור?

איתן כבל: בעד – רוב

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: סעיף 2 אושר.

<אתי בנדלר: אני חושבת שצריך בכל זאת להוסיף לזה סעיף תחילה כפי שהוזכר קודם.

<אתי בנדלר: ההמלצה היא שהוראות חוק זה יחולו על יצירות שטרם הפכו לנחלת הכלל, כמובן בניסוח שונה לחלוטין.

<אתי בנדלר: מה שכבר איבדו בו את הזכויות אי-אפשר להחזיר אותם, רק כאלה שעדיין לא.

איתן כבל: אני מוסיף את הקו הכללי.

דוד ביטן: אני לא כל-כך מסכים לזה כי מי שהיה לו מזל בעבר - - -

<אתי בנדלר: זה לא עניין של מזל.

<אתי בנדלר: הזכויות שלו פקעו כבר, אין לו זכויות, זה אומר שלמישהו אחר יש זכויות בהם.

<אתי בנדלר: אז אתה רוצה עכשיו לקחת את זה - - -

איתן כבל: על זה אין ויכוח.

איתן כבל: אני מעלה לאישור את סעיף התחולה ברוח הדברים שיובאו לנו בנוסח משפטי מסודר.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: בעד – רוב

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: התוספת אושרה.

איתן כבל: אני רוצה להעיר הערה ברשות

איתן כבל: כם, אני מבקש שבעת הכנת החוק לקריאה שניה ושלישית תדון הוועדה גם בתנאים להארכת זכות היוצרים בתקליט, בדומה לחריגים לתנאים שנקבעו במדינות שונות.

איתן כבל: אני סבור שראוי שגם אנחנו נדון בעניין הזה.

איתן כבל: אני מבקש ממך להעלות את זה בדברי ההסבר.

<לאה ורון: אני רוצה להוסיף שהנציג של האוצר איליה כץ הודיע כי הצעת החוק אינה כרוכה בעלות מתקציב המדינה.

איתן כבל: נקודה נוספת שאני רוצה להוסיף, הדיון הבא יהיה ארוך מהדיון הזה ואני כבר מזהיר יש כמה נקודות שאני מבקש מראש לתת להם את ההתייחסות.

איתן כבל: סיום פרק הספרייה הלאומית, בלי ויכוחים.

איתן כבל: אני אומר את זה לא במובן שלא תיתן את מלוא התוצאה המקווה.

איתן כבל: אני גם מבקש מהגורמים סביב השולחן, ואני מבקש ממשרד המשפטים להוביל את זה, לבוא בדברים גם עם זמרשת.

איתן כבל: אם אפשר להגיע, לא למלוא תאוותם, גם לחלק, בוודאי למי שברור שלא יינתן פרסום יותר בתקליט או בכל דרך אחרת ליצירות שלא פורסמו כדי שהמהלך הזה, שלדעתי הוא מהלך מכובד, יהיה אפשר לקדם אותו.

איתן כבל: הצעת החוק הזאת, עם כל הבעיות שעולות, גם כפי שתיאר בשפה רהוטה מר אורלנד, אני שלם לחלוטין עם ההצעה, היא באה לעשות צדק וזה רק חלק קטן מהצדק שהיה צריך לעשות.

איתן כבל: תודה רבה לכם הישיבה נעולה.