ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 161, 2016-02-09 14:30

איתן כבל: שלום לכולם.

איתן כבל: גברתי מנהלת הוועדה, רשמת, חברי חבר הכנסת חמד עמאר, יושב ראש השדולה הוותיק למלחמה בתאונות הדרכים, חברי כנסת, חברי מנכ"ל משרד התחבורה, אורחים מכובדים.

איתן כבל: אני קודם כל רוצה לברך את ידידנו גיורא רום על שנאות לבקשת שר התחבורה ליטול על עצמו את תפקיד יו"ר הרשות לבטיחות בדרכים בהתנדבות.

איתן כבל: אנחנו מברכים אותך מכל הלב.

איתן כבל: שיהיה בהצלחה מכל הלב.

איתן כבל: שמחתי באופן אישי על המינוי.

איתן כבל: אין לי ספק שאתה יכול להיות ראש וראשון לשינוים הדרמטיים שאנחנו כל כך זקוקים להם.

איתן כבל: אני רוצה לומר כמה דברי פתיחה, אחר כך לקבוע את כללי העבודה שלנו.

איתן כבל: אני רוצה להבהיר בפתח הדברים כמה דברים טכניים.

איתן כבל: אנחנו יוצאים למסע שנכון לרגע זה עומד על 4,5 דיונים.

איתן כבל: אם נידרש ליותר, אנחנו נעשה דיונים נוספים.

איתן כבל: הרצון שלנו הוא בדיוק כמו שעשתה ועדת הכלכלה במתווה הגז - לקחת נושא, לפרק אותו לגורמים, להניח אותו בראש וראשונה על סדר היום הציבורי במלוא עוצמתו, במלוא כוחו כך שבסופו של עניין יגרום לכך שכל או כמעט כל מי שיש לו יד ורגל בתוך התהליך הזה יוכל לומר את דברו, לומר את הדברים שהוא חושב שראוי.

איתן כבל: אנחנו ננסה להוציא מתחת ידנו את העבודה הטובה ביותר.

איתן כבל: אנחנו לא ועדת חקירה, אנחנו רוצים סך הכל – זה מתוקף תפקידנו ומתוקף תפקידי כיושב-ראש ועדת הכלכלה - לרתום את כל הכוחות כולם למאבק אמיתי בעניין.

איתן כבל: חברותיי וחבריי, בלימת הקטל בדרכים היא משימה לאומית.

איתן כבל: זה הנושא הכי דרמטי בחיינו.

איתן כבל: הקטל הזה גובה מחירים.

איתן כבל: הוא האכזרי ביותר.

איתן כבל: אנשים נהרגים בכבישים ובדרכים בכמויות מטורפות, אבל כאילו כלום, משלימים עם המצב הזה.

איתן כבל: מעין תחושה שמדובר בגזירת גורל שאין מה לעשות מולה.

איתן כבל: ממש, אבל ממש לא.

איתן כבל: אינני מקבל שזו גזירת גורל, ואני גם דוחה בתוקף את התחושה שזה מצב קבוע שאפשר להשלים עם קיומו.

איתן כבל: אני לא מגזים אם אני אומר שזה הכל בידיים שלנו.

איתן כבל: הקטל בדרכים הוא האויב, אך לצערי אין היום כמעט אף גורם במערכת שפועל באפקטיביות ושכל משימותיו הן מלחמה בלתי מתפשרת בקטל בדרכים.

איתן כבל: גם אם זה לא "קול" לעסוק בנושא האכזרי הזה, כולנו נדרשים להילחם מולו בכל הכוח ובכל האמצעים.

איתן כבל: כשאני אומר "כולנו", אני מתכוון לכל המערכת - מלמטה למעלה, מלמעלה למטה.

איתן כבל: אם זה משרדי הממשלה הרלוונטיים, בראשם משרד התחבורה והבטיחות בדרכים, המשטרה וכל רשויות הממשל האחרות - כולם נדרשים ליישר קו ולהסתער נגד הקטל הנוראי הזה.

איתן כבל: חברות וחברים, הסכנה רובצת ממש עכשיו, יום שלישי, שעה 14:40, לאזרחי ישראל בכבישים ובדרכים בכל רחבי הארץ.

איתן כבל: היא גדולה ומשמעותית הרבה יותר מכל סכנה ביטחונית אחרת, ואינני בדברים האלה מבקש להמעיט כהוא זה מכל עניין ביטחוני אחר.

איתן כבל: ממש לא.

איתן כבל: אני נושא את הדברים האלה או מנסה לייצר איזה שהוא סוג של השוואה בדחילו ורחימו, לא מתוך כוונה להמעיט, חס וחלילה, אלא מתוך מקום שאני מבקש לבוא ולומר שאם אנחנו מוצאים את עצמנו במלחמה היום יומית מול אויבנו בנקודות זמן ובמקומות מסוימים, במאבק בתאונות הדרכים כל האזורים שבהם נוסעים כלי רכב במדינת ישראל הם אזורי סיכון, כל האזורים הם אזורי מלחמה.

איתן כבל: עד שלא נבין שכל הארץ היא אזור אחד של מלחמה שצריך להשקיע בו את כל המאמצים הנדרשים, שום דבר לא יקרה.

איתן כבל: אומר לכם שניסיתי לדמיין בית קברות עם 357 קברים.

איתן כבל: האם מישהו מסוגל לדמיין, לחשוב שהוא מגיע לבית קברות עם 357 מצבות?

איתן כבל: אם אתם חושבים במושגים כאלה, אלה מושגים שהם בלתי נתפשים.

איתן כבל: האם יש מישהו שהיה מוכן לקבל שבתכנית העבודה של מערכת הביטחון יודיעו שהם נערכים בשנה הבאה ל-357 הרוגים מול אויבנו?

איתן כבל: האם מישהו היה מעלה בדעתו שמישהו מוכן לקבל זאת?

איתן כבל: ועוד לא עסקנו באלפי, אם לא מעבר לכך, של פצועים.

איתן כבל: עוד לא עסקנו במעגל ההדף הכלכלי, החברתי.

איתן כבל: ואומר לכם דבר אחד שתפס אותי, לפעמים במיקרו קוסמוס או בקליפת אגוז, כמו שעורכי דין אוהבים לומר.

איתן כבל: לא מזמן היה פיגוע קשה מאוד.

איתן כבל: באותו יום הייתה תאונה קשה מאוד מאוד.

איתן כבל: הפיגוע פתח את מהדורות החדשות בשידורים ישירים.

איתן כבל: תאונת הדרכים הקטלנית, שגדעה משפחה, מצאה את עצמה כמעט בסוף המהדורה באזכור של שורה.

איתן כבל: האמת, זה היה הרגע שאמרתי לעצמי "לא עוד", ולא ממקום של להמעיט חס וחלילה את האירוע הביטחוני הקשה, אלא להבין איפה אנחנו נמצאים.

איתן כבל: הממשלה הציבה לעצמה יעדים ברורים ומדידים עד שנת 2020 - להוריד את מספר ההרוגים בלפחות 200 הרוגים בשנה.

איתן כבל: דרך אגב, אדוני מנכ"ל משדר התחבורה, היה שלב שזה הצליח.

איתן כבל: אם זה הצליח, זאת אומרת, אפשר להמשיך ולהצליח.

איתן כבל: לצערנו הרב זאת השנה השלישית ברציפות בה נרשם גידול במספר ההרוגים.

איתן כבל: שנת 2015 הסתיימה עם מעל ל-357 הרוגים בדרכים.

איתן כבל: זה רחוק מהיעדים.

איתן כבל: רק הדלתא של ההרוגים של השנה הזאת אל מול שנה קודמת הייתה יותר גדולה מכל האירועים הקשים האחרים שחווינו.

איתן כבל: הגעתי למסקנה שאנחנו, חברי ועדת הכלכלה של הכנסת, חייבים לפעול, ולכן החלטתי על סדרת ישיבות בנושא בלימת הקטל בדרכים, זאת לנוכח שינוי המגמה והעלייה במספר ההרוגים.

איתן כבל: אמרתי בפתח דבריי שמדובר במשימה לאומית, וכן, אין פה שאלה של פוליטיקה - לא ימין ושמאל, לא חילונים ודתיים, לא עשירים ועניים, לא ערבים ויהודים.

איתן כבל: כולנו חייבים לפעול יחדיו על מנת לבלום את התופעה הקשה הזאת.

איתן כבל: אינני בא כאן, אדוני המנכ"ל, ואני אומר את זה כאן לנציגי הממשלה, לפעול אל מול הממשלה.

איתן כבל: אני לא מבקש לעשות ועדת חקירה.

איתן כבל: בשלב הזה אני אפילו לא מחפש את האשמים.

איתן כבל: אני רוצה את ההתגייסות של כולם למעקב הזה.

איתן כבל: בי נשבעתי שלא אוותר.

איתן כבל: כל מי שלא ירצה או יעשה את הכל כדי למנוע מלהיות שותף, ימצא אותי עומד מולו בכל הכוח.

איתן כבל: אני אגייס את חבריי מהקואליציה ומהאופוזיציה לעמוד מול אותו אחד שלא יהיה שותף לתהליך.

איתן כבל: לקחתי על עצמי יחד עם חבריי להפוך כל אבן על מנת להביא את כולנו לפעול כאיש אחד.

איתן כבל: זאת חובתי כיושב-ראש ועדת הכלכלה, זאת חובתי כאזרח ישראל.

איתן כבל: חברות וחברים, הישיבה הזאת, שפותחת את סדרת הדיונים, תעסוק בעמדת החברה האזרחית והארגונים החוץ פרלמנטריים.

איתן כבל: חשוב לנו להקשיב לכם, חשוב לנו לתת לכם את הבמה כדי להביע את דעותיכם.

איתן כבל: הישיבות הבאות תעסוקנה בהיבטי התשתיות, היבטי האכיפה וההיבטים הכלכליים של תאונות הדרכים על המשק הישראלי.

איתן כבל: יגיעו לכאן שר התחבורה והבטיחות בדרכים, השר לביטחון פנים, מנכ"לי המשרדים והרשויות הרלוונטיות, מומחים, מפכ"ל המשטרה, ראש אגף התנועה שנמצא כאן, נציגי מערכת המשפט, מנכ"ל נתיבי ישראל ואנשי הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

איתן כבל: כולם יידרשו להציג את המדיניות ואת תכנית העבודה שלהם לשנה הקרובה בנוגע לבלימת הקטל בדרכים.

איתן כבל: כולי תקווה שנסיים את התהליך הזה עם בשורות וצעדים אופרטיביים, כדי שכבר בשנה הקרובה נראה את השינוי המיוחל.

איתן כבל: כפי שאמרתי לכם, אני מתכוון שכך יהיה.

תמר זנדברג: אפשר הצעה לסדר?

איתן כבל: בבקשה.

תמר זנדברג: תודה רבה.

תמר זנדברג: אני ממש מתרגשת שלקחת את הנושא ברצינות ובצורה הזאת של סדרת דיונים.

תמר זנדברג: אני חושבת שבנושא הגז הנחלת כאן איזה שהוא אופי לעבודת הוועדה, של לקחת נושא וממש לפרק אותו בצורה שיטתית.

תמר זנדברג: דיברת על סדר הדיונים.

תמר זנדברג: ציינת נושאים של תשתיות, אכיפה ונושא כלכלי.

תמר זנדברג: אני רוצה לציין נושא, שהוא אולי ראשון מבין כל אלה שחייב להיות מוטמע לאורך כל הדרך, וזה קידום התחבורה הציבורית.

תמר זנדברג: אי אפשר לדבר על הקטל בדרכים ועל הנתונים הקשים שציינת בהתעלם מתנועת המאזניים בין השימוש ברכב הפרטי, בטוח ככל שיהיה, עם תשתית טובה ככל שתהיה, כשבסוף נהרגים אנשים והוא גם זה שהורג אנשים.

תמר זנדברג: קידום התחבורה הציבורית הוא הדבר הראשון של מדיניות, לפני אכיפה, לפני תשתיות ולפני הנושא הכלכלי, שחייב לעמוד לנגד עינינו כל הזמן.

תמר זנדברג: עד עכשיו הנושא הזה היה מנותק מנושא הקטל בדרכים.

תמר זנדברג: אני חושבת שאחת התרומות המשמעותיות של סדרת הדיונים הזאת שאתה מכתיב היא הטמעת הנושא הזה כחלק אינטגרלי.

איתן כבל: אני מודה לך.

איתן כבל: בפתח דבריי אמרתי שנעשה 4,5,6 דיונים ואם נדרש נעשה אף יותר.

איתן כבל: אם אני אחשוב לנכון תוך כדי תנועה שיש נושאים שיש לפתוח בהם כי הם מרכיבים חיוניים אל תוך הסגירה של התהליך, אנחנו גם נעשה אותם.

איתן כבל: אין לי ספק שבשתי חברות, החברה החרדית והחברה הערבית, העניין של תאונות הדרכים והקטל בדרכים מקבל ממד הרבה יותר משמעותי.

איתן כבל: גם על זה נצטרך לשים דגש אף ביתר שאת, כדי להבין את הסיבות מדוע דווקא בחברות האלו הדברים האלה קורים.

איתן כבל: אני רוצה לפתוח את כל הסדרה הזאת עם מנכ"ל "אור ירוק", שמוליק אבואב, שאני, לשם הגילוי הנאות, אומר שהוא חבר אישי שלי שאני מאוד מעריך.

איתן כבל: אני מודה לכם על כל אשר אתם עושים.

איתן כבל: שמוליק, אני נותן לך את הזכות לפתוח, להציג בקצרה את התפישה.

איתן כבל: כמובן שלאורך כל הדרך תינתן לכם האפשרות, אבל בבקשה מצגת קצרה, התייחסות קצרה שתכניס אותנו לתוך התהליך.

<שמואל אבואב: צהריים טובים.

<שמואל אבואב: אני קודם כל רוצה לברך אותך על הכינוס החשוב הזה שפוגש אותנו בשנה מורכבת.

<שמואל אבואב: זו השנה השלישית של עלייה מדאיגה במספר ההרוגים.

<שמואל אבואב: בפתח דבריי אני שואל, איך מדינת ישראל שבשנת 2002 היו בה 548 הרוגים, הצליחה בעשור, עד שנת 2012, להוריד ב-47% את מספר ההרוגים.

<שמואל אבואב: מה קרה לאותה מדינה ב-3 השנים האחרונות?

<שמואל אבואב: יותר ממה שקרה, מה צריך לעשות?

<שמואל אבואב: התכנית שאני רוצה להציג היא איך נציל 100 אנשים במדינת ישראל אם נעשה מספר פעולות מצומצמות.

<שמואל אבואב: בסוף צריך לתמצת לקציר העומר את כל היריעה העצומה והעשירה שעוסקת בתאונות דרכים.

<שמואל אבואב: אני רוצה לגעת בנושא הראשון, נושא התשתיות.

<שמואל אבואב: צריך לדבר בשבח העשייה ההומה מצפון הארץ לדרומה תחת הנהגתו של שר התחבורה.

<שמואל אבואב: הם עושים עבודה מרשימה בפיתוח התשתיות.

<שמואל אבואב: פרט לעשייה בתשתיות יש גם מישור של מוקדי סיכון.

<שמואל אבואב: יש 215 קטעי כביש מתוך אלפי קילומטרים של כביש - 63 צמתים – שבהם נהרגים 90 איש בשנה.

<שמואל אבואב: איפה המוקדים האלה?

<שמואל אבואב: הם פה.

<שמואל אבואב: יש פה רשימה סדורה, שיטתית, ידועה ומדממת.

<שמואל אבואב: כאן נהרגים 90 איש.

<שמואל אבואב: איך אנחנו יודעים שזה משפיע?

<שמואל אבואב: מאיפה הגענו למסקנה שמוקד סיכון צריך להיות מועדף על פני דברים אחרים?

<שמואל אבואב: נתיבי ישראל השיבו לנו את התשובה.

<שמואל אבואב: מע"צ עשתה עבודה חשובה, טיפלו בלמעלה מ-200 מוקדים.

<שמואל אבואב: הם בדקו כמה נפגעו, כמה תאונות דרכים היו לפני שטיפלו במוקדים האלה, כמה נפגעו אחרי הטיפול.

<שמואל אבואב: התוצאה היא מדהימה - 50% פחות במספר התאונות.

<שמואל אבואב: המסקנה המתבקשת היא ברורה, נכוחה וחד משמעית.

<שמואל אבואב: מוקדי הסיכון והצמתים מצילים חיי אדם.

<שמואל אבואב: לא סתם הממשלה בשנת 2005 מתכנסת ואומרת למע"צ שפרט לכבישים החדשים, המחלפים וכל הדברים החשובים בתכנית החומש, הם צריכים להתעסק במוקדי סיכון.

<שמואל אבואב: הממשלה הקצתה בהחלטה שלה 400 מיליון שקלים כל שנה על מנת לטפל במוקדי הסיכון המדממים שבהם יש כשלי בטיחות.

<שמואל אבואב: האם המדינה עמדה בהקצאת התקציב הזה?

<שמואל אבואב: לא.

<שמואל אבואב: היא הקצתה במשך כל השנים רק מחצית הסכום, רק 200 מיליון שקלים, ולכן נעשתה רק חצי מהעבודה.

<שמואל אבואב: אם היו מקדישים את כל ה-400 מיליון למוקדי הסיכון, הייתה פה מהפכה לא רק בתשתיות ובכבישים, אלא בהצלת חיי אדם.

<שמואל אבואב: בואו נראה איך זה פרוס על פני השנים.

<שמואל אבואב: אנחנו רואים פה גרף שמדבר בעד עצמו - 200 מיליון, 250 מיליון, כשהממוצע הוא 200 מיליון.

<שמואל אבואב: אני חושב שוועדת הכלכלה תעשה מהלך מאוד משמעותי אם היא תצליח להביא את נתיבי ישראל ואת משרד התחבורה לקבל החלטה אופרטיבית שבתכנית העבודה, בתכנית החומש שעתידה לצאת לפועל תחת ידי נתיבי ישראל, יהיו 400 מיליון שקל בשנה שיטפלו במוקדי הסיכון שבהם נהרגים 90 בני אדם.

<שמואל אבואב: הפרק השני הוא פרק האכיפה, שהוא פרק משמעותי ועוד ידובר אודותיו רבות.

<שמואל אבואב: מה קרה למשטרה?

<שמואל אבואב: איך דלדלנו את המשטרה, שהיא כוח אפקטיבי, משמעותי, אוכף ומרתיע?

<שמואל אבואב: תראו, בשנת 2009 למשטרת התנועה היו 205 מיליון שקלים.

<שמואל אבואב: אנחנו ב-2015.

<שמואל אבואב: יש לה 32 מיליון שקלים.

<שמואל אבואב: למשטרת ישראל היו בשנת 2010 309 ניידות, יש לה היום 113 ניידות.

<שמואל אבואב: בשנת 2009 היו למשטרת התנועה 615 שוטרי תנועה.

<שמואל אבואב: הורידו אותם ל-379 שוטרים.

<שמואל אבואב: צריך להיות קוסם, וירטואוז בכדי להצליח ליצור ממד אכיפה והרתעה במדינת ישראל עם כוח דל אמצעי.

<שמואל אבואב: אין לנו זמן לגולל את היריעה ולדבר בשבח האכיפה, כאשר המשטרה התייצבה ל-3 משמרות עם הניידות ועם הכוחות שלה והצליחה ליצור ממד מאוד חשוב.

<שמואל אבואב: בכדי לכנס את זה לתכלית המעשה צריך שיהיו 450 ניידות, זאת אומרת, צריך לרכוש עוד 300 ניידות.

<שמואל אבואב: העלות שלהן היא 60 מיליון שקל.

<שמואל אבואב: זה כל הסיפור.

<שמואל אבואב: הממשלה אמרה: צריך 1000 סטודנטים בכדי לאייש ככוח תוספתי, ככוח משולב את הניידות על מנת ליצור את הממד האכיפתי ברחבי הארץ.

<שמואל אבואב: עד היום לא קלטו ולו סטודנט אחד.

<שמואל אבואב: כל העלות של 1000 סטודנטים, שזה כוח צעיר ורענן שיכול להזדהות עם המשימה, היא 60 מיליון שקלים.

<שמואל אבואב: כל הסיפור שאני מדבר עליו עד עכשיו הוא 320 מיליון שקלים.

<שמואל אבואב: הפרק הבא באכיפה הוא הפרק של המצלמות.

<שמואל אבואב: אם היה יושב פה איווט ליברמן, הוא היה מספר שבשנת 2003 הוא היה שר התחבורה.

<שמואל אבואב: ב-2003 קיבלו החלטה בממשלה להציב 300 מצלמות.

<שמואל אבואב: לא סתם ברחבי הארץ, לא סתם בצורה שרירותית, לא סתם בכדי לתפוס אנשים, אלא ב-700 קילומטר כביש.

<שמואל אבואב: למה 700 קילומטר מתוך 15 אלף קילומטר כביש שיש במדינה?

<שמואל אבואב: כי ב-700 הקילומטרים האלה נהרגים בשנה 70 בני אדם.

<שמואל אבואב: יש קורלציה חד חד ממדית בין ההתנהגות של הנהגים לפגיעה וההרג באותה זירה, לכן במקום הזה, לא בכל הארץ, צריך לרכז ריכוז של 300 מצלמות.

<שמואל אבואב: אמרו, סיכמו, קיבלו החלטה, אבל היום יש רק 100 מצלמות.

<שמואל אבואב: אדוני היושב-ראש, בכדי לתמצת את הדברים ולהגיע לתכלית המעשה, אני רוצה לטעון בפניך ובפני הוועדה שמשרד התחבורה, הממשלה, האוצר, לא משנה מי, צריך להקצות לאלתר 320 מיליון שקל.

<שמואל אבואב: צריך להעלות את התקציב למוקדי הסיכון מ-200 ל-400, צריך לרכוש 300 ניידות ב-60 מיליון, צריך לקלוט 1000 סטודנטים ולאייש אותם, צריך להגדיל את מספר המצלמות מ-100 ל-300.

<שמואל אבואב: אם הפעולות ייעשו נוכל להציל 100 בני אדם בשנה.

<שמואל אבואב: כשאנחנו מסתכלים על העולם ושואלים מה קורה בעולם, אנחנו רואים שמדינת ישראל נמצאת בשנת 2012,2013 במקום 27 מתוך 31 מדינות.

<שמואל אבואב: אנחנו יכולים להיות מהמדינות המובילות, לא המזדנבות מאחור, כי זאת מדינה קטנה, הדברים ברורים ונהירים.

<שמואל אבואב: צריך להוציא אותם לתכלית המעשה, להוציא אותם מן הכוח אל הפועל.

איתן כבל: תודה לך על ההצגה ועל כל אשר אתם עושים.

איתן כבל: אתם מוזמנים להיות כאן לכל אורך הדרך.

איתן כבל: אנחנו נשמח לשמוע גם בהמשך את העצה הטובה שלכם.

איתן כבל: אני אתן ליושב-ראש השדולה, חברי חמד עמאר, לומר כמה דברים, אחר כך אנחנו נעבור לשמוע משפחות שכולות, נציגי ארגונים שונים שלקחו על עצמם להיות חלק מהמאבק.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, אני קודם כל רוצה להודות לך שלקחת את הנושא החשוב הזה, שהעלית אותו על סדר היום.

חמד עמאר: אני עם הנושא הזה 7 שנים בכנסת.

חמד עמאר: אני מנסה להעלות אותו כל שבוע.

חמד עמאר: טוב עשית שהקמת את הוועדה הזאת שתטפל בנושא כואב.

חמד עמאר: כשאתה מדבר על 355 הרוגים ועל 1872 פצועים קשה, אתה מדבר על משפחות שנחרבו, על אנשים שאיבדו את החיים שלהם, על אנשים שנהיו נכים ולא יכולים לתפקד כל החיים שלהם.

חמד עמאר: לוועדה הזאת יש תפקיד מאוד מאוד חשוב.

חמד עמאר: אני טענתי בהרבה ועדות שמשרד התחבורה מטפל בנושא של תשתיות בצורה הטובה ביותר, אנחנו רואים בכל מקום התפתחות בעבודה, אבל אני גם הדגשתי את הנושא של מוקדי סיכון וכבישים אדומים.

חמד עמאר: עד היום לא ראיתי תכנית סדורה לנושא הזה, לא ראיתי שאומרים: יש תכנית חומש, אנחנו משקיעים 2 מיליארד שקל, אנחנו פותרים את הבעיה במוקדי סיכון כי שם קורות הרבה תאונות.

חמד עמאר: אנחנו יודעים איפה הכבישים האדומים.

חמד עמאר: שם יש הרבה הרוגים.

חמד עמאר: שם צריך לטפל.

חמד עמאר: משרד התחבורה לא לקח את הנושא הזה בראש סדר העדיפויות שלו.

חמד עמאר: אנחנו רואים מה קורה ברשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

חמד עמאר: הייתה היום סקירה של מפכ"ל המשטרה.

חמד עמאר: העליתי את הנושא של צמצום כוח האדם במשטרת התנועה, את זה שיש יותר מ-40% קיצוץ.

חמד עמאר: מה אני מקבל תשובה מהשר לביטחון פנים?

חמד עמאר: זה משרד התחבורה.

חמד עמאר: תשובה כזאת לא ציפיתי לשמוע מהשר.

חמד עמאר: משרד התחבורה אחראי לכך שיש קיצוץ של 40% בכוח אדם במשטרת התנועה.

חמד עמאר: הוועדה הזאת צריכה לקחת ולשים על סדר היום את כל הנושא של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

חמד עמאר: הממשלה החליטה להקים את הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, לא הכנסת החליטה.

חמד עמאר: הממשלה הקימה ועדה, היא החליטה לתקצב אותה ב-500 מיליון שקל.

חמד עמאר: היום היא מתוקצבת בפחות מ-130 מיליון שקל.

חמד עמאר: את זה אנחנו צריכים לבדוק.

חמד עמאר: יש את הנושא של האוכלוסייה הערבית והאוכלוסייה החרדית.

חמד עמאר: כשהמגזר הערבי מהווה 20%, לא יכול להיות שיהיו יותר מ-33% הרוגים ופצועים.

חמד עמאר: גם את המגזר הערבי צריך לשים על סדר היום, לבדוק למה זה קורה שם.

חמד עמאר: אנחנו צריכים לקבל תשובות ממשרד התחבורה למה לא נעשה שם דבר.

חמד עמאר: שנים רבות אנחנו חוזרים על אותו משפט – 20%, שליש הרוגים.

חמד עמאר: אמרו לי שבשנה האחרונה ירד מספר ההרוגים.

חמד עמאר: אני צריך לראות מגמה ברורה של ירידה.

חמד עמאר: אני רוצה לראות נושא של השקעה בכל המגזר הערבי, נושא של הדרכות והסברה בבתי הספר.

חמד עמאר: משרד התחבורה זורק את זה על משרד החינוך, משרד החינוך זורק את זה על משרד התחבורה.

חמד עמאר: אנחנו לא יודעים איפה זה עומד.

חמד עמאר: אנחנו צריכים לראות איפה אנחנו מקדמים את החינוך התעבורתי בבתי הספר.

חמד עמאר: נושא של אכיפה.

חמד עמאר: יושבים כאן מהמשטרה.

חמד עמאר: אני חוקקתי חוק ב-2010 בנושא של אפס אלכוהול לצעירים.

חמד עמאר: כשאני עוצר ליד ניידת משטרה ושואל את השוטרים האם הם אוכפים את החוק הזה בצעירים, אני שומע שלא, שהם לא יודעים איך לאכוף את החוק הזה.

חמד עמאר: 5,6 שנים אחרי החוק עדיין אין אכיפה במגזר הלא יהודי, אין כניסה של ניידות למגזר הערבי.

חמד עמאר: גם את זה אנחנו לא רואים.

חמד עמאר: את זה אני רוצה לראות.

חמד עמאר: נושא של הולכי רגל שנהרגים במעברי חצייה.

חמד עמאר: צריך לבדוק למה ב-OECD יש 19%, אנחנו עם 33% הרוגים בקרב הולכי הרגל.

חמד עמאר: אנחנו צריכים לבדוק את זה, לראות אם אנחנו צריכים לשים מחסום, משהו שיסמן את מעבר החצייה.

חמד עמאר: רוב ההרוגים בהולכי רגל הם במעברי חצייה.

חמד עמאר: זה מאוד מאוד מדאיג.

חמד עמאר: אנחנו צריכים לעשות שינוי בנקודה הזאת.

חמד עמאר: אני מקווה שהוועדה הזאת תעשה את זה.

חמד עמאר: אני חושב שהוועדה מאוד מאוד חשובה.

חמד עמאר: הוועדה צריכה להוציא החלטה שמשרד התחבורה ומשרדי הממשלה יאמצו ויפעלו לפיה.

חמד עמאר: אנחנו נקיים כאן ישיבות.

חמד עמאר: דיברת על 4,5 ישיבות.

חמד עמאר: יכול להיות שנפתח את זה ליותר ישיבות.

חמד עמאר: אני לא רוצה לשבת ב-10 ישיבות ובסופו של דבר לא ייושם שום דבר בשטח.

חמד עמאר: אני מקווה שמנכ"ל משרד התחבורה שנמצא כאן, שר התחבורה ואגף התנועה במשטרה יישמו את הדברים שנוציא כאן מהוועדה.

איתן כבל: תודה לך על כל השנים בכנסת ששמת את העניין הזה על סדר היום הציבורי.

איתן כבל: נתחיל עם עמותת "אנשים באדום".

<רון קציר: צהריים טובים.

<רון קציר: תודה שכינסת את הכנס המכובד הזה.

<רון קציר: אנחנו כבר 18 שנה מנסים לגרום לירידת הקטל בכבישים אבל לא מצליחים.

<רון קציר: אני רוצה להציע עוד שתי הצעות שלא הוצעו כאן, אולי גם לא יוצעו, ולהתייחס לדברים העיקרים.

<רון קציר: לפי הנתונים של הלמ"ס ושל הרשות אנחנו רואים עלייה בתאונות דרכים של משאיות בכבישים.

<רון קציר: הכנסת חוקקה ב-2012 את חוק חובת הדיווח - 587ב(2).

<רון קציר: החוק הזה לא מיושם, לא עובד, אף אחד לא מטפל בו.

<רון קציר: להיפך, מתנערים ממנו.

<רון קציר: אני חושב שצריך להסביר אותו לציבור, צריך להסביר איך להשתמש בו.

<רון קציר: צריך להביא לכך שעל נהגים חריגים בכביש ידווח לקציני הבטיחות.

<רון קציר: זאת הצעה אחת.

<רון קציר: אני אעביר אחר כך לאדוני את המסמך.

<רון קציר: הצעה שנייה היא הצעה של פרופסור ברוך פולק מ"אנשים באדום".

<רון קציר: הוא ביצע מחקר על הנושא של תאורת לילה בכבישים.

<רון קציר: 6000 קילומטר לא מוארים, 900 מהם הם כבישים אדומים.

<רון קציר: אנחנו מציעים לבצע ממש עכשיו תאורה בכבישים האדומים על מנת שאנשים יראו את כלי הרכב, על מנת שיראו אחד את השני.

<רון קציר: זה אמנם עולה מיליון שקל לקילומטר, אבל זה שווה הרבה יותר כלכלית.

איתן כבל: תודה לך.

איתן כבל: חבר הכנסת מקלב, מעבר לעובדה שהוא אחד מהטובים בכנסת ישראל, הוא מהפעילים ביותר בוועדת הכלכלה.

איתן כבל: אני ביקשתי מחבר הכנסת מקלב להיות יושב-ראש ועדת המשנה, אבל לצערנו - אני אומר את זה מאשמתי, מאשמתנו - לא הצלחנו להניע את התהליך הזה.

איתן כבל: אני כן יכול לומר לך, חבר הכנסת מקלב, שכשהוועדה הזאת תסיים את תפקידה, התפקיד שיוטל לפתחך כיו"ר ועדת המשנה הוא לעקוב אחרי ביצוע כל ההחלטות אשר אנחנו נקבל.

איתן כבל: המשמעות היא שזה לא רק לרדוף אחר הרוח, אלא לפעול על פי אמות מידה מסודרות.

איתן כבל: אני רוצה לבקש ממשרד התחבורה, מהמשטרה את הפילוח של תאונות הדרכים של 2015.

איתן כבל: אני חייב להיות ממוקד, בהמשך לדברים ששמואל אבואב אמר, ולנסות ולראות באיזה כבישים נהרגו 357 האנשים, לתת סימנים בכל הרוג והרוג, כדי לנסות להבין אחת ולתמיד מה הם הגורמים המרכזיים לקטל - האם זה דיבור תוך כדי נסיעה, האם זה סימוס תוך כדי נסיעה, האם זאת סיבת כביש, כמו שנאמר כאן, שהוא לא מואר.

איתן כבל: צריך לראות את המקומות שראוי שנתמקד בהם.

איתן כבל: אני אומר לך, אדוני הניצב, שלפעמים אני רואה ניידת במקום שאני לא מבין למה היא שם.

איתן כבל: יכול להיות שהם תופסים אנשים.

איתן כבל: אני לא אומר את זה בהקנטה, אבל אני בטוח שזה קורה לכל אזרח ולכל שוטר כשהוא רואה את זה.

איתן כבל: צריך שנדע איפה אנחנו חייבים לשים את כל יהבנו.

איתן כבל: אני רוצה את הפרטים האלה של 357 ההרוגים.

איתן כבל: חבר הכנסת מקלב, בבקשה.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: ייתרת לי חלק מהדברים שרציתי לומר.

אורי מקלב: אתה יודע, וגם מנהלת הוועדה יודעת, שכשביקשת ממני לקחת את התפקיד של יושב-ראש ועדת המשנה לבטיחות בדרכים, אני לא התלבטתי, ידעתי את גודל המשימה, את החשיבות.

אורי מקלב: אחרי זה אמרתי, קודם כל נעשה, אחרי זה נשמע במה מדובר.

אורי מקלב: אני באמת תמכתי בזה שבאת לשדרג את הפעילות, באת לתת אופי אחר לטיפול בנושא של בטיחות בדרכים ותאונות דרכים.

אורי מקלב: סיכמנו בינינו שנקפיא את הפעילות בוועדת המשנה עד שנסיים את הדיונים פה.

אורי מקלב: ככה אנחנו עושים.

אורי מקלב: אני תקווה ותפילה שמשהו אחר הולך לקרות פה בטיפול בתאונות הדרכים ובבטיחות בדרכים.

אורי מקלב: אמרת בדברי הפתיחה שיש הרבה גופים חיצוניים שפועלים מחוץ לממשלה.

אורי מקלב: צריך לציין שאין מחלוקת בין הגופים על המטרה של העניין.

אורי מקלב: כולנו רוצים למנוע את הקטל בדרכים.

אורי מקלב: יכול להיות שכל אחד שם את ההדגשים שלו בדרך אחרת, כל אחד פועל בנישה מסוימת בתוך כל המאבק הכולל בתאונות הדרכים.

אורי מקלב: נכון, זו מטרה בפני עצמה שאסור להוריד מסדר היום.

אורי מקלב: לא צריך לחיות בהרגשה שאין מה לעשות ושאם נפעל יהיה יותר גרוע.

אורי מקלב: לא.

אורי מקלב: אנחנו יודעים שהמטרה היא באמת לשפר ולעשות מהפכים.

אורי מקלב: אסור לראות את זה כגזירת שמיים, אלא בידנו הדבר.

אורי מקלב: אנחנו מחויבים, יש לנו חובה לפעול בעניין הזה.

אורי מקלב: נכון, יש גישות שונות, כל אחד בא ואומר תובנה אחרת.

אורי מקלב: יש כאלה שאומרים שצריך את האכיפה להגביר בניידות, כפי שאמרנו, יש כאלה שיגידו שאנחנו צריכים את ההסברה.

איתן כבל: החשוב הוא למצוא את התמהיל הנכון.

אורי מקלב: צריכה להיות הסברה של הורים או אחים שכולים.

אורי מקלב: שם יכולים להציף את הטרגדיה הגדולה.

אורי מקלב: שם זה לא 357 הרוגים, אלא כל אחד שהוא עולם ומלואו, כפי שאמרתם מקודם.

אורי מקלב: יש כאלה שיגידו שזה נושא של תשתיות.

אורי מקלב: נכון, יש באמת בעיות של תשתיות.

אורי מקלב: 3 בחורות צעירות נהרגו בדרום כשהן יצאו ממושב לדרך ראשית.

אורי מקלב: אין ספק שיש שם בעיה גדולה של תשתיות.

אורי מקלב: זה פשוט מזעזע.

אורי מקלב: יש כאלה שיגידו חינוך, יש כאלה שיגידו חקיקה, יש כאלה שיגידו תחבורה ציבורית.

אורי מקלב: אני לא חושב שנוכל לחדש בדיונים עכשיו משהו מיוחד שלא דיברנו עליו.

אורי מקלב: אין דבר שלא ידענו.

אורי מקלב: החידוש בדיונים האלה זאת האפשרות לקחת את כל הנושא הזה, לפרוס אותו לפרוסות, לגעת בכל אחת מהפרוסות, להגיע לכל אחת מהנקודות.

אורי מקלב: הרצף של הדיונים יחד עם הפיקוח זו המתכונת הנכונה למה שרצית.

אורי מקלב: דיברת על חרדים.

אורי מקלב: לא צריך אפליה מתקנת לחרדים בתאונות דרכים.

אורי מקלב: בציבור החרדי היו הרבה תאונות ברכבי הסעות.

אורי מקלב: ילדים לא נשכחו, אלא נתלו על דלתות, נתפסו.

אורי מקלב: היו כמה וכמה הרוגים.

אורי מקלב: הייתה פעילות טובה מאוד של משרד התחבורה ואחרים בשינוי אופי ההסעות שיש למערכת החינוך בציבור החרדי כשהם מסיעים ממקום למקום.

אורי מקלב: צמצמו את הבעיה, היא כמעט ולא קיימת היום בגלל רגולציה חזקה, בגלל תקנות מחמירות.

אורי מקלב: אני חושב שיש מה לעשות בכל מקום.

אורי מקלב: הציבור החרדי הוא חלק מהציבור הכולל שסובל מתאונות דרכים.

איתן כבל: תודה לך.

איתן כבל: אני מבקש מגלי שחר, אם שכולה ופעילה למען בטיחות בדרכים.

<גלי שחר: אני מתנדבת בעמותת "אור ירוק" משנת 2009.

<גלי שחר: הם עושים עבודה נפלאה.

<גלי שחר: אני אם שכולה.

<גלי שחר: תודה רבה שנתתם לי הזדמנות להגיע לכאן, אני חושבת שזה מאוד מאוד חשוב.

<גלי שחר: כמו שנאמר כאן, הרוגים בתאונות דרכים זה לא רק מספרים, זה ממש לא מספרים, זו לא סטטיסטיקה.

<גלי שחר: מאחורי כל הרוג והרוג יש סיפור שלם, משפחה שלמה שמתרסקת.

<גלי שחר: ההתאוששות היא כמעט בלתי אפשרית.

<גלי שחר: אתם לא שומעים הרבה מהקולות האלה.

<גלי שחר: יש כאן ארגונים מדהימים שעושים עבודה, אבל אנשים מתרסקים, לא מסוגלים אפילו לבוא ולזעוק.

<גלי שחר: אני מאוד שמחה שנתתם לי הזדמנות לבוא לכאן.

<גלי שחר: נכון, אני מתנדבת כבר כמה שנים בעמותת "אור ירוק", כבר ראיתי איזה שהוא שיפור מסוים במלחמה בתאונות הדרכים, אבל אני מאוד מאוד מודאגת.

<גלי שחר: ב-3 השנים האחרונות חלה פה הידרדרות.

<גלי שחר: מה קרה לנו?

<גלי שחר: הבטיחו תכניות לאומיות, כספים.

<גלי שחר: לאן כל זה הלך?

<גלי שחר: למה משתמשים בכלל במילה "תכנית לאומית" אם אחר כך לא מיישמים אותה?

<גלי שחר: זו לא תכנית לאומית, זה ביזיון לאומי.

<גלי שחר: כל הרוג שנוסף לסטטיסטיקה המזעזעת הזאת זה עוד סיפור של משפחה שהתרסקה.

<גלי שחר: כשאני נוסעת כל בוקר בכבישים אני שואלת את עצמי, "איפה המדינה, איפה המשטרה.

<גלי שחר: איך יכול להיות שכל האנשים שנוהגים מסביבי עסוקים בדבר אחר ולא בנהיגה – אס.

<גלי שחר: אם.

<גלי שחר: אסים, וואטספים, ווייז".

<גלי שחר: הקידמה הטכנולוגית זה דבר נפלא, אבל אם אנחנו כמדינה לא נלמד להתמודד עם הקידמה הטכנולוגית הזאת, המספרים רק ילכו ויגדלו.

<גלי שחר: יש היום אופניים חשמליים, קורקינטים חשמליים.

<גלי שחר: אתם ראיתם מה הולך ברחובות עם הילדים?

<גלי שחר: דורסים אחד את השני, מרכיבים אחד את השני.

<גלי שחר: אני כבר לא יודעת מה לעשות.

<גלי שחר: אני כל יום רוצה לעצור ולצלם, אבל למי לשלוח את התמונה?

<גלי שחר: אף אחד לא מסתכל על זה.

<גלי שחר: למישהו איכפת?

<גלי שחר: אני מודאגת בתור אימא ובתור אזרחית גאה של מדינת ישראל.

<גלי שחר: אני פה כי אכפת לי.

<גלי שחר: אני חושבת שזאת התחלה מאוד טובה כדי להתחיל ולייצר פה שינוי, אבל אני מאוד אשמח שחוץ מהפורום הזה זה גם ילך לכיוון של עשייה, לא רק דיבורים.

איתן כבל: אני ממש מודה לך, גברתי.

איתן כבל: תודה מעומק הלב.

איתן כבל: שלא תדעי צער.

איתן כבל: משה נקש, בבקשה.

<משה נקש: שלום לכולם, תודה על ההזדמנות.

<משה נקש: אני מנהל של הנהיגה המונעת הצבאית, אני מורה לנהיגה לכל סוגי הרכב, מרצה לנהיגה מונעת וחוקר תאונות דרכים.

<משה נקש: אני מתעסק ברמה של הנהג.

<משה נקש: ישבנו קבוצת מקצועניים ובדקנו למה בעצם יש תאונות דרכים.

<משה נקש: שלפנו טבלה שהרשות הלאומית מוציאה כל שנה.

<משה נקש: ראינו שהעבירות שגורמות לתאונות דרכים חוזרות על עצמן בסדר משתנה, כשהעבירה המובילה היא מעבר באור אדום.

<משה נקש: כשלקחנו ופירקנו את הסיבות למה עוברים באור אדום, גילינו שאפשר לתקן את זה ממש מיד.

<משה נקש: ישבנו ועשינו תכנית שקראנו לה "בטיחות ללא עלות", כלומר, בואו לא נכניס את המרכיב הכלכלי שישבש לנו את קידום היוזמה הזאת, אלא נגיש הצעות שבעבודה מאוד קלה נוכל לתקן ולפתור את הבעיה.

<משה נקש: הבעיה של אור אדום, וכולם פה יסכימו איתי, שלא בכל הצמתים הירוק מהבהב, אלא רק במקומות שאתה מגיע מהר, כלומר, בדרכים בין עירוניות שמותר לנסוע מעל ל-50 קמ"ש.

<משה נקש: למה?

<משה נקש: שואלים למה, אבל אף אחד לא יודע לתת תשובה.

<משה נקש: מתוקף תפקידי כחוקר תאונות גיליתי, ואת זה אני למדתי בשטח, שכשמישהו מקבל אור צהוב, יכול להיות שמישהו אחר מקבל אדום צהוב כדי לנסוע.

<משה נקש: אני רוצה שנבין, צריך שבאור אדום האחר יקבל אדום צהוב.

<משה נקש: יש מקומות, וזה מותר לתכנן ככה, שזה צהוב עם אדום צהוב.

<משה נקש: אם מישהו גונב את הצהוב כשאופנוע שעומד בקו הצומת מתחיל לנסוע, נוצרת תאונה קטלנית בצומת.

<משה נקש: מה שאנחנו רוצים להציע זה דבר מאוד פשוט.

<משה נקש: קודם כל, אנחנו רוצים לאכוף את הצהוב, דבר שלא מתקיים היום.

<משה נקש: היום אין אכיפה של הצהוב, יש רק של האדום.

<משה נקש: דבר שני, להשהות מעט את האור האדום, זאת אומרת, כשנדלק אור אדום, שיחלפו עוד כמה שניות למהססים, כדי שהאחר יקבל אדום צהוב אחר כך, לא ביחד, אם אנחנו מבינים שזאת הבעיה.

<משה נקש: על הקטע הזה נהרגים 60 אנשים בשנה.

<משה נקש: זאת בטיחות ללא עלות.

<משה נקש: בואו נתכנן אחרת.

<משה נקש: הגענו להולכי הרגל.

<משה נקש: כמו שנאמר פה, רבים נהרגים בתוך מעברי חצייה.

<משה נקש: למה כשאני מקבל ירוק כדי לפנות ימינה, הולך הרגל ירד איתי באותו רגע אל מעבר החצייה?

<משה נקש: למה התכנון הזה?

<משה נקש: יבואו אנשים חכמים ויגידו: אין ברירה, זאת גזירת גורל.

<משה נקש: זה לא נכון.

<משה נקש: יש עיר בארץ שעשתה את זה שונה - כשפונים ימינה, הולכי הרגל עומדים באדום.

<משה נקש: ככה צריך להיות.

<משה נקש: אם אתה רוצה להילחם בתאונות, תתכנן שונה, אל תשים שקל.

<משה נקש: זו בטיחות ללא עלות.

<משה נקש: תתכנן שהולך הרגל לא ירד איתך.

<משה נקש: הולכי הרגל לא מבינים בתנועה, הם לפעמים ילדים, זקנים, עולים חדשים.

<משה נקש: לפעמים אימהות מלמדות את החצייה הלא בטוחה על ידי כך שהן אומרות: אם תרד אל המעבר ותעמוד, יעצרו לך.

<משה נקש: למה אנחנו מסכנים את כולם?

<משה נקש: נושא שלישי ואחרון הוא אופנועים.

<משה נקש: 51 הרוגים בממוצע רב שנתי, כלומר, 1 לשבוע.

<משה נקש: שאלנו למה.

<משה נקש: הזמנו את האופנוענים, התחלנו לפרק את העניין לגורמים.

<משה נקש: מכיוון שאני מדריך לנהיגה מונעת, אז יש את זה בתוך החומר.

<משה נקש: גילינו שהסיבה העיקרית היא נראות.

<משה נקש: אופנוע הוא דבר שנראה פחות.

<משה נקש: למה פחות?

<משה נקש: כי האופנוע הוא בדרך כלל שחור, לרוכב יש ז'קט שחור, הקסדה שלו שחורה והוא על רקע כביש שחור.

<משה נקש: חוץ מאור קדמי שיש לו, במקרה הטוב, הוא לא נראה.

<משה נקש: כשאתה מעיף מבט ויש קצת שמש, אתה לא רואה שיש אופנוע.

<משה נקש: אם אתה נוסע בלילה אחריו, הדבר היחיד שמאיר את האופנוע זה המספר של לוחית הרישוי.

<משה נקש: לא רואים את האופנוע.

<משה נקש: אם האור הקטן הזה לא ידלוק, אתה לא תראה את האופנוע.

<משה נקש: ישבנו ואמרנו שניתן לעשות.

<משה נקש: אפילו בעולם כבר קיימים כל מיני אביזרים שמאירים את האופנוע, שמבליטים את האופנוע ואת הרוכב, אם זה בקסדה, במעיל, בכלי.

<משה נקש: אנחנו, מדריכי הנהיגה המונעת, מורי הנהיגה, קציני הבטיחות בקרב הנהגים וכל איש שאיכפת לו, מבקשים שנפסיק את הקטל ונצמצם את מספר ההרוגים.

<משה נקש: אנחנו בסך הכל מבקשים אכסניה שתקבל אותנו, שתגיש באמצעותנו הצעות לשינוי שלא עולות כסף, אם במובן המשפטי, או בדברים שקשורים למשטרה שאנחנו מאוד אוהבים ומכבדים אותה.

<משה נקש: אנחנו נשמח שמישהו ירים את הכפפה וייקח אותנו לפגישה - אנחנו באים תמיד חינם אין כסף – להרמת המטרה.

איתן כבל: תודה, משה.

איתן כבל: הנה סוף סוף הגעת להציג את הדברים.

איתן כבל: אני מבקש ממך להעביר אלינו לוועדה את הדוח שלכם, איך לדעתכם צריך לפעול.

איתן כבל: אנחנו נשמח מאוד להיות שותפים ולנסות להטמיע.

איתן כבל: יש כאן את גורמי המקצועי שיוכלו לבדוק ולנסות להטמיע את הדברים.

איתן כבל: אם אכן הדברים, כפי שאתה אומר, יכולים בפשטות כל כך גדולה לחסוך כל כך הרבה חיי אדם, זה מדהים.

איתן כבל: חבר הכנסת אמיר אוחנה, בבקשה.

אמיר אוחנה: תודה, אדוני היושב ראש, ותודה גם ליושב-ראש השדולה על הדיון החשוב הזה.

אמיר אוחנה: אדוני, פתחת את הדיון באופן מאוד דרמטי.

אמיר אוחנה: הגם שאני נעדר את הכישורים הדרמטיים האלה, אני חושב שטוב עשית, כי המאבק בתאונות הדרכים הוא אכן אחד המאבקים החשובים ביותר על סדר היום הישראלי.

אמיר אוחנה: טוב עשתה גם חברת הכנסת זנדברג שהעירה את ההערה שלה בנוגע לתחבורה ציבורית, הצורך בעידוד ובתגבור התחבורה הציבורית.

אמיר אוחנה: אני מצטרף להערה הזאת.

אמיר אוחנה: כמי שבחלק מעברו היה חוקר תאונות דרכים, קצין חקירות תאונות דרכים ומפקד קורס חוקרי תאונות דרכים בצה"ל, הנושא הזה קרוב לליבי במיוחד.

אמיר אוחנה: אני ראיתי את התאונות באופן הכי קרוב והכי דרמטי שיכול להיות.

אמיר אוחנה: כפי שאמרת, זה לא עניין של ימין ושמאל, אופוזיציה וקואליציה.

אמיר אוחנה: ראה בי מגויס למלחמה הזאת, אני איתך ואיתכם.

איתן כבל: כמו שהיה לנו בדיונים על הגז, התגבשה קבוצה של חברי כנסת שהקפידה להיות בכל דיון.

איתן כבל: אני אעשה כל מאמץ, גם מתוך הוועדה, גברתי, וגם מתוך הכנסת עצמה, לרכז קבוצה שתלווה את העניין.

איתן כבל: זה היה מאוד משמעותי בנושא הגז, קל וחומר בעניין הזה.

איתן כבל: יחיאל מונטג, בבקשה.

<יחיאל מונטג: ראשית, ברכות לך, יושב-ראש הוועדה, על החלטה תקדימית לטפל בנושא בטיחות בדרכים בהיקף וברצינות הראויים.

<יחיאל מונטג: הצלחה רבה למר גיורא רום בתפקיד החדש.

<יחיאל מונטג: 3 נקודות.

<יחיאל מונטג: עמותת "נשק וסע - עיניים בדרכים" מפעילה את מיזם "נשק וסע" שמופעל בלמעלה מ-210 בתי ספר, ב-60 רשויות ממטולה עד אילת.

<יחיאל מונטג: מטרות המיזם הן להגביר את בטיחות הילדים בסביבת מוסדות חינוך על בסיס מעורבות ושיתוף הקהילה.

<יחיאל מונטג: מטרות אלו מושגות באמצעות יישום תפישה הוליסטית המובילה לשינוי התנהגותי בקרב נהגים והולכי רגל.

<יחיאל מונטג: במקביל ניתן דגש לשיפורי תשתיות מזעריים ומינימליסטיים בעלויות, אך אפקטיביים ביותר ומשפרים מאוד את המציאות התחבורתית.

<יחיאל מונטג: המיזם משלב פעילות חינוכית של הורים וילדים לבטיחות בדרכים בקרבת מוסדות חינוך באמצעות שינוי תרבות הנהיגה, מנהיגות הורית ודוגמה אישית.

<יחיאל מונטג: אנחנו מבקשים מהוועדה להכיר במיזם כמיזם חובה בכל בתי הספר בארץ.

<יחיאל מונטג: עמותת "נשק וסע – עיניים בדרכים" וארגון "בטרם" מנסים לקדם מזה מספר שנים הנחיות שתחייבנה בטיחות תשתיות בסביבת מוסדות חינוך.

<יחיאל מונטג: היום הנושא פרוץ.

<יחיאל מונטג: אנחנו רואים בבתי ספר בעיות המסכנות ילדים בדרך, כגון שדה ראייה פגום, כבישים דו-סטריים סואנים בסמוך לשערי בתי ספר, מעקות בטיחות לא תקניים, העדר מקום עצירה מוסדר להורדת הילדים ועוד.

<יחיאל מונטג: אנחנו קוראים למשרד התחבורה, שהתחיל פה איזה שהוא תהליך, לקדם הנחיות ברורות שיגדירו את אזור בית ספר כאזור בטוח, לראות מה היא הבטיחות הנדרשת סביב מוסדות החינוך, ולהגן על הילדים בדרך למוסד החינוכי ובחזרה ממנו.

<יחיאל מונטג: הרשות הלאומית היא המובילה של המלחמה בתאונות הדרכים בארץ.

<יחיאל מונטג: היא עושה מלאכת קודש, למרות העדר אמצעים, ולא פחות מזה - העדר פרגון.

<יחיאל מונטג: במסגרת העמותה אנחנו פועלים בשיתוף פעולה הדוק ביישום רעיונות.

<יחיאל מונטג: במסגרת פורום פעולה אנחנו משתפים פעולה ברעיונות שונים ויוזמות שונות, כמו למשל פרויקט טכנולוגי יפה מאוד של אכיפה אזרחית, שזאת אכיפה שכל אזרח יוכל בצילום פשוט, ללא מעורבות יתר, לבוא ולדווח על עבירות תנועה.

<יחיאל מונטג: האכיפה היא אוטומטית, אלקטרונית הרבה יותר אפקטיבית מאכיפה אנושית.

<יחיאל מונטג: אני אומר את זה כשוטר תנועה מתנדב.

<יחיאל מונטג: לרשות יש הישגים רבים ומרשימים, כגון הורדה במספר הנפגעים בקרב האוכלוסייה הערבית - על זה התקשורת, לצערנו הרב, לא מספרת - ירידה במספר הנפגעים בקרב הולכי רגל ועוד.

<יחיאל מונטג: איש בשם יוסי בלגזל עובד באוכלוסייה הערבית.

<יחיאל מונטג: הוא מקפיץ אותנו לטירה, לטייבה ולישובים בסביבה.

<יחיאל מונטג: הוא עושה עבודת שטח נהדרת.

<יחיאל מונטג: יש תוצאות, אבל משום מה זה עובר מתחת לרדאר של התקשורת.

איתן כבל: תודה לך.

איתן כבל: אני מבקש מכל אחד מראשי הארגונים או המערכות להביא לי על עמוד אחד מה הן הנקודות לשיטתם, לא מה הם עושים, כמו שמשה נקש אמר.

איתן כבל: אני לא בדיוק במקום המקצועי כדי לבחון את העניין, אבל אם נכונה הנקודה שמשה אמר שהבהוב יכול לשנות בצורה משמעותית - אני מבקש לדעת את זה.

איתן כבל: אני רוצה לדעת מהמקומות שאתם מחנכים או מסייעים, איזו תפוקה אתם מזהים אל מול מקומות אחרים.

איתן כבל: זה יעזור לנו בתכלול הכולל של הדברים.

איתן כבל: שיהיה ברור, שני הדיונים האלה מיוחדים לגורמים החוץ פרלמנטריים, כי אחר כך נרצה לשמוע את הגורמים שאמונים על זה על פי דין – משרדי הממשלה, משטרה.

איתן כבל: אז גם הדיון מקבל פרצוף אחר.

איתן כבל: זה לא שהח"כים יושבים כך ומקשיבים, אלא הדיון מקבל את הנוהל שהתרגלנו אליו במתווה הגז - עולה הדובר מטעם הגורם המסוים, וכל ח"כ מכין שאלות מקצועיות שעליהן יש תשובות מידיות על-מנת שהדברים יקבלו ואת הכוח האמיתי והרציני שלהם.

איתן כבל: אני מבקש ממלי יזדי להיות הדוברת הבאה.

איתן כבל: מלי יושבת בכיסא גלגלים.

איתן כבל: היא נפצעה קשה כשנהג שיכור דרס אותה ואת חברתה מיטל בעת שחצו את הכביש באבן גבירול - מקרה שזעזע את המדינה.

איתן כבל: זאת הייתה תאונת פגע וברח.

איתן כבל: בשם כולם אנחנו מחבקים אותך מכל הלב ומאחלים לך שיהיה לך רק את הטוב.

<מלי יזדי: אני מדברת יותר על הקטע של אכיפת המשטרה בנוגע לאלכוהול.

<מלי יזדי: אני נותנת הרצאות.

<מלי יזדי: כבר 5 שנים אני מתנדבת ב"אור ירוק", נותנת הרצאות, מספרת את הסיפור האישי שלי לחיילים ולתלמידים.

<מלי יזדי: אני מנסה להעביר מסר.

<מלי יזדי: אני חושבת שהמסר בקטע של אלכוהול צריך לצאת מכאן בהכי גדול.

<מלי יזדי: את הפושע שדרס אותי האשימו על הריגה כי אמרו שלא הייתה לא כוונה לרצח.

<מלי יזדי: אני חושבת, ואני חושבת שעוד הרבה אנשים פה חושבים, שאלכוהול עצמו זו כבר כוונה לרצח.

<מלי יזדי: היום אני אגיע הביתה בשלום, מחר אני אגיע הביתה בשלום, אבל מחרתיים אין לי שמץ של מושג איזה בן אדם אני יהרוג, איזה בן אדם אני אשאיר נכה לכל החיים, איזו משפחה אני אשאיר במצב שהיא שבורה.

<מלי יזדי: 7 וחצי שנים אחרי האירוע אני עדיין מתמודדת, אני עדיין לא חזרתי לשגרה, אני עדיין לא עובדת, אני עדיין מחפשת את עצמי.

<מלי יזדי: כל הסיפור שלי התחיל בנמל תל אביב.

<מלי יזדי: אני לא הייתי שם בכלל.

<מלי יזדי: היו 3 ברכב.

<מלי יזדי: הורידו את בעל הרכב לבדיקת אלכוהול.

<מלי יזדי: באו שני החברים הנחמדים, לקחו את המפתח מהשוטר, אמרו לו: אנחנו רוצים לשבת במזגן.

<מלי יזדי: השוטר או השוטרת שעמדו שם לא ראו שהאדם שלקח את הרכב והתחיל לברוח במהירות של 100, 120 קמ"ש בשדרות תל-אביב היה שיכור?

<מלי יזדי: כשהם הגיעו לאבן גבירול, הם נכנסו בשתי עוברות אורח שכולה חצו באור ירוק מעבר חצייה.

<מלי יזדי: לא הייתה לנו אפשרות אפילו לראות אותו, כי זה אזור מואר.

<מלי יזדי: את הפנסים לא ראיתי אני ראיתי את השנייה שלפני, כשצעקתי למיטל ומיטל קפאה במקום.

<מלי יזדי: אני רצתי אליה, ניסיתי לדחוף אותה, להזיז אותה, למשוך אותה משם, אבל לא הצלחתי.

<מלי יזדי: אלכוהול זו כוונה לרצח, אין לו הגדרה אחרת.

<מלי יזדי: כשאדם עולה על ההגה שיכור, הוא יודע שאולי הוא יגיע בסדר, אולי לא.

<מלי יזדי: זה רצח, אין פה הריגה.

<מלי יזדי: גם אם הוא הכיר אותי לפני, גם אם הוא לא הכיר אותי לפני, הוא רצח את מיטל.

<מלי יזדי: בית משפט היה צריך לתת לו עונש על רצח.

<מלי יזדי: המשטרה הייתה צריכה לרדוף אחריו עד שהיא הייתה תופסת אותו, לא שהוא ייכנס בי, לא שהוא יהרוג את מיטל, לא שהוא ישבית לי את החיים.

<מלי יזדי: אני חושבת שהצעקה הכי גדולה שצריכה לצאת היא על המלחמה באלכוהול ובסמים, האכיפה של זה.

<מלי יזדי: אני חושבת שהאדם הזה שנכנס לכלא צריך לשבת על רצח כי הוא רצח, הוא לא עשה שום דבר אחר חוץ לרצוח.

איתן כבל: תודה לך.

איתן כבל: חברת הכנסת תמר זנדברג, בבקשה.

תמר זנדברג: תודה, איתן.

תמר זנדברג: קשה לדבר אחרי הדברים האלה.

תמר זנדברג: אני בטוחה שכולם מצטרפים לכל מילה.

תמר זנדברג: אני רוצה, בהמשך לדבריי בתחילת הדיון, להציע את הגורם המרכזי במניעת תאונות דרכים והצלת חיים של ממש, והוא עידוד תחבורה ציבורית.

תמר זנדברג: תראו, בשנת 2015, במקביל לעלייה המתוארת כאן, שזו השנה השלישית ברציפות של עלייה במספר ההרוגים בתאונות הדרכים, עלו על הכביש למעלה מ 254 אלף מכוניות פרטיות חדשות.

תמר זנדברג: לפי הנתונים שהוצגו בפנינו אפשר לראות על איזה סוג של כלי רכב מדובר.

תמר זנדברג: הגם שהייתה עלייה במספר ההרוגים כתוצאה מרכבים כבדים, אצל כל שאר ההרוגים, לרבות הולכי רגל, דרכים עירוניות, דרכים בין עירוניות, נהגים צעירים ורוכבי אופניים ואופנוע, סיבת המוות או מקרי המוות הם במפגש עם מכונית פרטית.

תמר זנדברג: המכוניות הפרטיות הם תמיד גורם.

תמר זנדברג: אפילו אם נשפר את התשתית, נשפר את הבטיחות של הרכב עצמו, של הכביש, של התאורה וכו', עדיין המאסה העיקרית נובעת מעצם השיעור הגבוה מאוד של הנסועה.

תמר זנדברג: למה שאני אומרת יש סימוכין בעולם.

תמר זנדברג: במקסיקו סיטי, שזו עיר שסבלה מכמות נפגעים בתאונות דרכים מהגבוהה בעולם, נסללו בשנים האחרונות אלף קילומטרים של מסלולי BRT, שזה בעצם רכבת, אוטובוסים.

תמר זנדברג: זה כמו המטרונית בחיפה.

תמר זנדברג: מאז שנסללו אותם כבישים מספר הנפגעים בתאונות דרכים ירד בקרוב ל-40%.

תמר זנדברג: מחקר שנערך בשנת 2010 עבור ארגון התחבורה הציבורית האמריקאי מצביע על כך ששיעור התמותה של נוסעי תחבורה ציבורית בתאונת דרכים נמוך ב-92% לעומת נוסעי הרכב הפרטי.

תמר זנדברג: זה אולי לא מפתיע אותנו, אבל אם נחשוב על כל אחוז של מעבר של אנשים מנסיעה ברכב הפרטי לנסיעה בתחבורה הציבורית, הרי שמדובר בהצלת חיים של ממש.

איתן כבל: אנחנו נרחיב בצורה מעמיקה בעניין הזה.

תמר זנדברג: את הנתונים האלה אספתי באופן פרטי בלשכה שלי על ידי מתנדבים ומתמחים.

תמר זנדברג: ביקשתי מהם לבדוק את זה.

תמר זנדברג: הפתיע על סף ההדהים אותי ששיח תאונות הדרכים מתנהל במנותק לגמרי משיח התחבורה הציבורית.

תמר זנדברג: המטרה שלי היא לתת לכם על קצה המזלג כמה נתונים.

תמר זנדברג: אני רוצה לפנות ל"אור ירוק" ולשבח את העבודה שלהם כל השנה, וגם להציע להם להיכנס לנושא הזה.

תמר זנדברג: התחבורה הציבורית במדינת ישראל, השימוש בה יורד יחסית לאוכלוסייה.

תמר זנדברג: תמיד ייסעו רכבים פרטיים, יכול להיות אפילו בשיעורים קטנים מהנסיעה בתחבורה הציבורית במקומות מסוימים, אבל יש לנו פוטנציאל עצום.

תמר זנדברג: כל אחוז שנעביר ממספר הנסיעות היום יומי בישראל ברכב פרטי לנסיעה באמצעי תחבורה חלופי, אם זה להליכה ברגל, לשימוש בכלי רכב דו-גלגלי או לתחבורה ציבורית, כמוהו כהצלת חיים של ממש.

תמר זנדברג: הוועדה צריכה לתת את דעתה בין היתר על גורמי מדיניות, כיצד לעודד ולהגביר את הנסועה בתחבורה ציבורית במסגרת מלחמתה בתאונות הדרכים.

איתן כבל: תודה, תמר.

איתן כבל: תמר היא גם יושבת-ראש משותפת יחד עם חבר הכנסת דב חנין וחבר הכנסת מקלב בשדולה למען תחבורה ציבורית.

איתן כבל: חיליק רוזנבלום, בבקשה.

<חיליק רוזנבלום: ברכות לך, איתן כבל, שאתה חבר בכל הכנסים, וברכותיי לגיורא רום, שאני מכיר מפורום אחר, שאמור אולי להרים את מה שקורה היום בתחום תאונות הדרכים.

<חיליק רוזנבלום: אני אגיד מילה לגבי הרשות הלאומית.

<חיליק רוזנבלום: ברשות הלאומית עובד צוות נפלא, הוא עושה עבודה קדושה, רק שכל הגופים שיושבים בחדר הזה צריכים להיות כפופים לו.

<חיליק רוזנבלום: לא יכול להיות שרק נאמר שיש רשות, שהכל טוב ויפה.

<חיליק רוזנבלום: על כל הנושאים שעולים היום כבר דנו בדיונים קודמים.

<חיליק רוזנבלום: כל אחד אומר, אני יודע איך לעשות, אני יודע איך לעבוד.

<חיליק רוזנבלום: לא יכול להיות שבנושא כזה מרכזי לא יהיה גוף אחד שירכז.

<חיליק רוזנבלום: מכיוון שנקבע שיש גוף אחד שמרכז, כל יתר הגופים צריכים להיות כפופים לו.

<חיליק רוזנבלום: ברגע שהגוף יקבל את הכוחות הכספיים ואנשי מקצוע נוספים יעבדו שם, הוא באמת יוכל להיות האוטוריטה שהוא צריך להיות, כולם יישמעו לו.

<חיליק רוזנבלום: אני חושב שזה השינוי שצריך להיות, כי היום כל אחד אומר:

<חיליק רוזנבלום: אני יודע יותר טוב מכם, אבל אין לו את הגיבוי הנכון.

<חיליק רוזנבלום: אני מאוד מקווה שעם גיורא ועם מנכ"ל הרשות הדבר הזה לא יקרה, אלא זה יהיה דבר שעף קדימה כמו שצריך להיות.

<חיליק רוזנבלום: זה הדבר שיכול לעשות פה שינוי לכל הגורמים.

<חיליק רוזנבלום: אתה התייחסת ל-3 נושאים: תשתיות, אכיפה והנושא הכלכלי.

<חיליק רוזנבלום: שלושת הנושאים האלה מאוד חשובים.

<חיליק רוזנבלום: קבעו כבר לפני יותר מ-20 שנה בדיונים של דוח מבקר המדינה, לא צריך להמציא, שהגורם האנושי הוא הגורם העיקרי לתאונות דרכים.

איתן כבל: אני לא רוצה להרחיב, רק להגיד לך שזה הפך סעיף סל.

איתן כבל: על כל דבר שאתה לא יודע אתה אומר שהוא גורם אנושי.

איתן כבל: הכל מתחיל בגורם אנושי, גם אם יש כביש או אין כביש.

איתן כבל: חיליק, אנחנו לא מנסים להמציא כאן שום דבר.

<חיליק רוזנבלום: הבנתי, אבל תראה את הדוגמאות שנתן פה חבר הכנסת חמד עמאר - במגזר הערבי נוסעים לאחור, במגזר החרדי קורה כך וכך, יש בעיה עם נהגי משאיות, יש בעיה עם קשישים.

<חיליק רוזנבלום: אני לא בא ואומר שבבעיות האחרות לא צריכים לטפל, אני אומר שבהחלט צריכים לתת פה גם חשיבה יותר מסודרת לגבי המגזרים, לגבי העבודה של הגורמים האנושיים.

<חיליק רוזנבלום: שתי הצעות אני רוצה לקדם שתקבל בצורה מסודרת.

<חיליק רוזנבלום: אחת הבעיות זה הנושא של חציית קשישים בכבישים, ההידרסות שלהם.

<חיליק רוזנבלום: יש היפגעות מאוד כבדה.

<חיליק רוזנבלום: הכנו תכנית לתרגול של הקשישים, איך להביא משהו שיהיה בכל מועדוני הקשישים.

<חיליק רוזנבלום: אפשר את הדבר הזה לקדם.

<חיליק רוזנבלום: דבר אחר, שזה חלק מההצעות שהצענו, זה הנושא של נהגים צעירים.

<חיליק רוזנבלום: יש היום חוק לליווי הנהג החדש.

<חיליק רוזנבלום: הוכנה תכנית מסודרת של חוק ליווי הנהג החדש.

<חיליק רוזנבלום: אף אחד לא יודע אם הנהג מלווה או לא מלווה.

<חיליק רוזנבלום: צריך שיהיה פתרון מסודר שאפשר יהיה לדעת אם הנהג עשה את ה-50 שעות או לא עשה את ה-50 שעות.

<חיליק רוזנבלום: אם קבעו שהדבר הכי חשוב לנהג החדש זה ניסיון, אז יש פתרונות כדי שהמדינה, הרגולטור והרשות הלאומית ידעו איפה הוא נהג, אם הוא נהג את ה-50 שעות, אם הוא נהג עם הורה מלווה.

<חיליק רוזנבלום: הדבר הזה כמעט ולא עולה כסף.

<חיליק רוזנבלום: הרשות הלאומית ומשרד התחבורה יכולים לאמץ את זה.

<חיליק רוזנבלום: גם את זה נעביר לכם.

<חיליק רוזנבלום: מה שקורה היום זה שהנהג, שגומר את ה-6 חודשים, מביא נייר עם חתימות למשרד הרישוי.

<חיליק רוזנבלום: הוא מקבל אוטומטית, בלי לבדוק בכלל אם הוא עשה או לא עשה, כי הדבר הזה לא קיים.

איתן כבל: תודה לך.

איתן כבל: תאונות לא סתם נגרמות.

איתן כבל: גם כשזה גורם אנושי, יש סיבה לאותו גורם אנושי להתנהל בצורה מסוימת.

איתן כבל: בסוף אפשר לתת סימנים כמעט בכל סוגי התאונות.

איתן כבל: אני טועה?

איתן כבל: זה יכול להיות מאלף ואחת סיבות - אם מהסיבות שמשה נקש מנה, או מהסיבות ששמוליק אמר ואחרים כאן הציגו.

איתן כבל: אני רוצה לראות אם יש מקום כזה שמישהו יושב, מסמן, בודק ויודע להגיד כמה נהרגו מסיבה א', כמה נהרגו מסיבה ב'.

איתן כבל: נכון שלמגזרים יש צבע.

איתן כבל: אתה יכול לומר שבמגזר מסוים רוב התאונות הן מסוג כזה וכזה.

איתן כבל: אנחנו לא ממציאים שום דבר, אנחנו רק מנסים לשים את כולם תחת כותרת אחת.

איתן כבל: שמעון, בבקשה.

<שמעון סודאי: אני חושב שמה שאנחנו עושים פה זה מה שנקרא "חוכמת ההמונים", שזה דבר חשוב.

<שמעון סודאי: איגוד קציני בטיחות מייצג מעל 2000 קציני בטיחות שעוסקים בנושא הזה יום יום בכל החברות ובמפעלים שאנחנו מכירים.

<שמעון סודאי: אנחנו גם מגיעים לבני המשפחה.

<שמעון סודאי: חשוב שכל אחד ששומע על קצין בטיחות, ידע שהעבודה שלנו מתבצעת גם בקרב בני המשפחה, ידע שאנחנו מפקחים עליהם.

<שמעון סודאי: גם בנושא של נהגים חדשים אנחנו מפקחים על נושא הבטיחות.

<שמעון סודאי: אנחנו יודעים ש-97% מתאונות הדרכים נגרמות בגלל הגורם האנושי.

<שמעון סודאי: יש גם גורם לא אנושי.

<שמעון סודאי: הגורם האנושי הוא הנושא החשוב ביותר שצריך לטפל בו.

<שמעון סודאי: אני בא ומציג את הדברים בצורה שלא נוגעת לתפקיד שלי בכלל, אלא ברמה הלאומית.

<שמעון סודאי: דבר ראשון, אנחנו יודעים שאין נהג מסוכן, יש נהג שלא מודע לסכנות.

<שמעון סודאי: אנחנו צריכים לטפל בנושא של חינוך.

<שמעון סודאי: אם מדברים על חינוך, אז ברגע שאנחנו נוגעים בתפקיד שלנו כקציני בטיחות, אנחנו רואים שדווקא בקרב חברות ומפעלים כמות התאונות היא פחותה, אין הרוגים.

<שמעון סודאי: ככה צריך לפעול.

<שמעון סודאי: כשקיימת הסדרה, חניכה נכונה, זה מה שעושה את העבודה.

<שמעון סודאי: פיקוח גם חשוב.

<שמעון סודאי: נושא של חקירות עומק זה הנושא הגדול שחייב להתבצע.

<שמעון סודאי: אם לא עושים מיקוד על חקירות עומק, לא נדע מה לעשות ואיך לטפל בדברים.

<שמעון סודאי: בדיונים שנקיים יותר מאוחר צריך לבקש מגורמי האכיפה, ממשרד התחבורה לקבל נתונים על הרכבים שמעורבים בתאונות - איפה זה קרה, באיזו שעה זה קרה.

<שמעון סודאי: אלה דברים שאנחנו חייבים לטפל בהם.

<שמעון סודאי: אלה נושאים מאוד חשובים.

<שמעון סודאי: כרגע אי אפשר לקבל את הנתונים.

<שמעון סודאי: גם כשמבקשים מהרשות הלאומית, לא מקבלים את הנתונים האלה.

<שמעון סודאי: נושא של אביזרי בטיחות ברכב.

<שמעון סודאי: אביזרי בטיחות מתקדמים ברכב זה דבר חשוב.

<שמעון סודאי: צריכים להבין שהדבר הזה עושה עבודה מופלאה גם בהפחתה של מספר הפצועים.

<שמעון סודאי: יש לנו כל שנה את המספרים שאנחנו יודעים עליהם - 357 איש שנהרגים ויותר מ-1000 איש שנפצעים.

<שמעון סודאי: אני חושב שבשימוש נכון, בהסבר נכון אפשר להוריד את הכמות של הפצועים.

<שמעון סודאי: יש בתקנות התעבורה תקנה 25 שמחייבת כל נהג, כל מי שמחזיק רישיון נהיגה להיות בקיא ברכב שלו.

<שמעון סודאי: ב-2009 חוקקה הכנסת חוק על כך שחייבים לשים חגורות גם מאחורה, וראה זה פלא, ב-2009, אם תסתכלו על הגרף תראו שהכמות של ההרוגים ירדה כי יש חובה לשים חגורות מאחורה.

<שמעון סודאי: לפני זה אף אחד לא היה חגור, אנשים היו עפים קדימה.

<שמעון סודאי: לגבי נושא של מתנדבים וסטודנטים של המשטרה.

<שמעון סודאי: יש היום מעל 300 קציני בטיחות שמתנדבים במשטרת התנועה.

<שמעון סודאי: אנחנו עושים את העבודה הזאת מתוך ראייה של עזרה לקהילה.

<שמעון סודאי: אנחנו יכולים מאוד לעזור למשטרה בפיקוח על תקינות הרכב.

<שמעון סודאי: למה אני מתכוון?

<שמעון סודאי: אנחנו שמענו פה נתונים על שוטרי התנועה, על כך שאין מספיק שוטרי תנועה.

<שמעון סודאי: מי שיכול להוריד רכב שנוסע עם עבירה של ליקוי בטיחותי מהכביש זה רק בוחן תנועה.

<שמעון סודאי: אנחנו יודעים שבמקרה הזה בוחני התנועה הם מעטים במשטרה.

<שמעון סודאי: לקצין בטיחות יש את הכלים ואת הידע לבחון את הרכב על-מנת להוריד אותו מהכביש.

<שמעון סודאי: אנחנו הצענו את הנושא למשטרת התנועה.

<שמעון סודאי: אנחנו נמצאים כרגע במהלך של גיוס קציני בטיחות לנושא הזה.

<שמעון סודאי: אני חושב שאם נשכיל לקחת את הנתונים שנאמרו פה ונפרוס אותם, כמו שאמר חבר הכנסת מקלב, אנחנו כן נוכל לעשות משהו.

<שמעון סודאי: נושא מאגר פסולי הנהיגה זה דבר שצריכים להעלות אותו חזרה לסדר היום הציבורי.

<שמעון סודאי: זה חלק מהמאבק שלנו בתאונות הדרכים.

<שמעון סודאי: מאוד חשוב שנעשה את זה.

איתן כבל: תודה לך.

איתן כבל: חיים שפירא, בבקשה.

<חיים שפירא: אני אב שכול בעצמי.

<חיים שפירא: אני מייצג, לצערי, 32 אלף משפחות.

<חיים שפירא: אני מברך, כמובן, על הוועדה ועל העלאת הנושא.

<חיים שפירא: אנחנו מנסים כל הזמן לדחוף את הנושא.

<חיים שפירא: דיברת בהתחלת הישיבה על 357 קברים.

<חיים שפירא: אנחנו מדברים על יותר מ-32 אלף משפחות מאז קום המדינה.

<חיים שפירא: אם אנחנו מסתכלים מבחינת כמות, זה יותר מאשר נפגעי מערכות ישראל והטרור במדינה.

<חיים שפירא: זה מספר מטורף, בלתי נתפס.

<חיים שפירא: אנחנו בתור עמותה לקחנו את הדגל לקחת את המשפחות אחרי האסון, לעזור למשפחות.

<חיים שפירא: אנחנו עושים פעילות מאוד רחבה בכל רחבי הארץ, כולל במגזר הערבי.

<חיים שפירא: בשנים האחרונות אנחנו מפעילים הרבה מאוד קבוצות תמיכה.

<חיים שפירא: אנחנו מנסים, מתוך היכרות אישית וממה שקורה, ללמד את המשפחות איך לחזור לחיות בצד האסון.

<חיים שפירא: אני כל שנה אומר שהלוואי שאני לא אצטרך ואני אוכל לעזוב ולהגיד, זהו, אין יותר משפחות, אבל אנחנו כל פעם חוטפים את זה חזרה בפנים, המספר רק חוזר ועולה.

<חיים שפירא: הלוואי, ואני מדבר בשם כל אחת מהמשפחות, שלא נראה יותר הרוגים.

<חיים שפירא: אני יודע שהשאיפה ל-0 הרוגים היא אופטימית ולא הגיונית, אבל השאיפה היא למינימום.

<חיים שפירא: אני מקווה שנעלה ונצליח, אם אפשר לקרוא לזה בצורה כזאת.

איתן כבל: אמן.

איתן כבל: יישר כוח על כל אשר אתם עושים.

איתן כבל: אריה אשד, מנכ"ל איגוד המוסכים, בבקשה.

<אריה אשד: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

<אריה אשד: הנקודה הראשונה שאני רוצה לדבר עליה היא נקודה שכבר דיברו עליה פה, ואני רק אטבל אותה בנתון אחד קטן.

<אריה אשד: מדובר בנושא של חקר אמת של תאונות דרכים.

<אריה אשד: אין חקר עומק של תאונות דרכים במדינת ישראל.

<אריה אשד: מנתוני הלמ"ס מופיע שהגורם הטכני לתאונות דרכים הוא רק 0.2%.

<אריה אשד: אם אנחנו עושים השוואה למדינות ה-OECD או למדינות מערב אירופה, הגורם הטכני לתאונות דרכים הוא 10%.

<אריה אשד: כמו שנאמר פה, יש מקום לבצע חקירת עומק, זה גם יעזור לקבל החלטות.

<אריה אשד: הנקודה השנייה היא נקודה אופרטיבית.

<אריה אשד: אנשים לא יודעים שיש במדינת ישראל, לעומת מדינות מערב אירופאיות אחרות, הרבה מאוד מתקנים פיראטים.

<אריה אשד: התיקון הפיראטי הוא בכל המגזרים, גם במגזר הערבי, גם במגזר היהודי.

<אריה אשד: אם נזכיר את המקרה של אשר אוחנה שנהרג בגליל לפני כמה שנים, זה דבר ידוע.

<אריה אשד: הוא נהרג כתוצאה מזה שהמשאית תוקנה אצל מתקן פיראטי, היא נסעה ללא בלמים, הבלמים נקשרו באיזה שהוא חוט ברזל שלא החזיק בירידות של אחד הכבישים בגליל.

<אריה אשד: הנושא של מתקנים פיראטים צריך לקבל התייחסות.

<אריה אשד: אני יודע, אדוני, שהתייחסת לזה גם בכנסות הקודמות, אבל אני חושב שזה צריך לקבל משנה תוקף וטיפול.

איתן כבל: בוועדה שאנחנו עוסקים בימים אלה עם סמנכ"ל משרד התחבורה, אבנר פלור, אנחנו מוצאים לנכון לנסות ולהתמודד עם התופעה הזאת.

<גבריאל גולדשטיין: למען הגילוי הנאות, אני עוסק באיזה שהוא ציוד בטיחותי שאני תיכף אסביר עליו.

<גבריאל גולדשטיין: אני לא איש של דברים, אני בדרך כלל שוכב מתחת לרכבים, עושה כל מיני דברים.

<גבריאל גולדשטיין: באנגליה הורידו בצורה חדה מאוד את תאונות הדרכים, את הנפגעים.

<גבריאל גולדשטיין: לא הורידו את האלכוהול, פשוט הוסיפו תקני שוטרים, העלו את הקנסות בצורה מטורפת.

<גבריאל גולדשטיין: אני מדבר על קנסות בתחום של חריגה ממשקל, העמסה לא נכונה, אם מאחורה או מקדימה, או דברים כאלה במשאיות.

<גבריאל גולדשטיין: צריך להבין, והאיש מהמוסכים ודאי יודע ויגיד את זה, שהמשאיות המודרניות פחות סלחניות מהמשאיות בעבר.

<גבריאל גולדשטיין: צריך היום מכשור.

<גבריאל גולדשטיין: אני אדם שנוסע אלפי קילומטרים בחודש.

<גבריאל גולדשטיין: בהרבה מקומות שאני מגיע אליהם אני נזכר בחברים שאיבדו את החיים שלהם.

<גבריאל גולדשטיין: רבותיי, אם אתם רוצים לטפל בגורם האנושי, בואו נחזור לסוסים, בלי מרכבות, כי המרכבות כבר עשו תאונות.

<גבריאל גולדשטיין: הגורם האנושי תמיד יהיה קיים.

<גבריאל גולדשטיין: אנחנו חייבים אלקטרוניקה, טכנולוגיה.

<גבריאל גולדשטיין: כיום יש בעולם מערכות לניטור משקל על גבי משאיות.

<גבריאל גולדשטיין: הנהג יכול לדעת בכל רגע נתון משקל על כל אחד מצירי המשאית.

<גבריאל גולדשטיין: הנתון הזה יכול להיות משודר.

<גבריאל גולדשטיין: לאיתוראן יש כבר היום ממשק לדבר הזה.

<גבריאל גולדשטיין: קצין הרכב יודע, בעל החברה יודע, כולם יודעים.

<גבריאל גולדשטיין: דירקטיבה חדשה של ה-EC, שהתחילה לא בגלל בטיחות בדרכים אלא בשביל זה שנהגים שנוסעים בעודף מורידים מחירי הובלה, דיברה על לשים אנטנות בדרכים שיקלטו את המשאיות האלו, מה שיגרום לשלט להידלק ויהיה כתוב בו: רדי מהכביש לבדיקה חוקית, כי המשקל הזה הוא לא חוקי.

איתן כבל: אני מציע שתעביר לנו את ההצעה.

<גבריאל גולדשטיין: היא הועברה הבוקר.

איתן כבל: אנחנו נעביר אותה למי שצריך.

איתן כבל: תודה רבה.

<משה בר: המדרכות במדינת ישראל נהפכו להיות חניות.

<משה בר: לנכים, לנשים עם תינוקות אין איך לעבור.

<משה בר: בתור נכה אני לא יכול לעבור על המדרכה.

<משה בר: זה מהווה סכנה מספר אחת במדינה.

<משה בר: צריך לבוא לכל הרשויות על-מנת להפסיק עם הדברים האלה.

איתן כבל: אני מודה לך מאוד על הדברים.

איתן כבל: אני מזמין את כולם לדיון הבא.

איתן כבל: אני מניח שיגיעו אורחים נוספים.

איתן כבל: אני מודה לכם.

איתן כבל: כמו אמרתי, חברים יקרים, לא באנו להמציא שום דבר.

איתן כבל: שום דבר מהדברים שנאמרו כאן לא היו חדשים.

איתן כבל: כל העניין הוא לשים את הנושא על סדר היום הציבורי בכל הכוח.

איתן כבל: אני נחוש לעשות את זה.

איתן כבל: אני מקווה שיחד אתכם נצליח לעשות את זה.

איתן כבל: זו משימה לאומית.

איתן כבל: תודה רבה לכם, סעו בזהירות.