ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 122, 2016-01-11 12:00

יעקב מרגי: שלום.

יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת.

יעקב מרגי: 11 בינואר 2016, א' בשבט תשע"ו, הנושא על סדר היום הוא התבטאויות חריפות של מרצים באקדמיה נגד נבחרי ציבור ונגד סטודנטים, של חבר הכנסת מרדכי יוגב.

יעקב מרגי: המציעה השנייה, התבטאויות חריפות של מרצים באקדמיה הישראלית נגד חברי ציבור ונגד סטודנטים, חברת הכנסת שרן השכל, והמציע השלישי, האיום על מרצים באקדמיה בגין התבטאויות, של חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

יעקב מרגי: מאחר שאנחנו בני אדם שנעים בתנועה ומפיקים לקחים, כדאי שחברי הכנסת יקשיבו לי, כי לא תרתיע אותי שום תלונה לוועדת האתיקה.

יעקב מרגי: אם לא יהיה פה דיון, אני לא אאפשר פה הפקרות, אני אומר לכם מראש, לכן תשמעו להצעות לסדר שלי, כרגע איך הדיון הולך להתנהל.

יעקב מרגי: אני אומר לכם, אני אתן לכל אחד להתבטא ולא מעניין אותי מה דעותיו וכמה זה יקפיץ אחד את השני, אבל אני לא אתן לאף אחד לקפוץ כאן.

יעקב מרגי: אם מישהו פה יקרא קריאת ביניים או יתפרץ שלא ברשותי, אני קורא אותו לסדר, אחת, שתיים, שלוש ומוציא החוצה.

יעקב מרגי: אני רוצה לקיים דיון, עם כל הסימפתיה והאמפתיה שלי לכל חברי הכנסת, ואתם מכירים אותי, אני מיודד עם כולם.

יעקב מרגי: אני אומר לכם, אני רוצה דיון, אני רוצה לשמוע.

יעקב מרגי: אני מקדם בברכה את כל התלמידים והסטודנטים והאורחים שלנו בוועדה.

יעקב מרגי: לכן, חברי הכנסת והנוגעים בדבר, אנא, כבדו את הדיון, למרות שהנושאים הם לכאורה, לא מבין למה, אבל בליבו של השיח הציבורי.

יעקב מרגי: כדאי וראוי, במיוחד שנמצאים התלמידים הצעירים שלנו וכדאי שיראו התנהגות - - -

אורן אסף חזן: בית ספר עתיד, כיתות ד' עד ח'.

יעקב מרגי: יפה, לכן כדאי שיראו התנהגות נאותה של חברי כנסת, גם כשהנושא הוא טעון ומתוח.

יעקב מרגי: לכן, כדרכנו בקודש, מיד לאחר דברי הפתיחה שלי אתן לשלושת המציעים לומר את דבריהם בטווח של שלוש דקות, לאחר מכן לסירוגין חבר כנסת ואורח, חבר כנסת ואורח.

יעקב מרגי: מי שרוצה לדבר מקרב האורחים צריך להירשם בפתק אצל מנהלת הוועדה לימיני.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: אין ספק שהיה אך טבעי שחברי הכנסת ידרשו דיון בסוגיה הזו, הנושא עלה לכותרות בשבועיים האחרונים, לאחר התבטאויות כאלה ואחרות של מרצים כלפי שרת המשפטים, לאחר מכן כלפי חיילים וזה לא חדש.

יעקב מרגי: אנחנו רגילים להתבטאויות של אנשי רוח, הרבה רוח - - -

ענת ברקו: זה לא אנשי רוח, זה אלה שעושים רוח.

יעקב מרגי: סליחה, ענת, האזהרות שאמרתי חלות גם עלייך.

יעקב מרגי: אנשי רוח, סופרים, משוררים, מרצים באקדמיה.

יעקב מרגי: הקדימו אותנו ואותם חכמים ואמרו 'חכמים, היזהרו בדבריכם', שמא יבואו התלמידים וישתו את אותם מים רעים.

יעקב מרגי: אני לא מצטט את זה במדויק, אבל זה ככה.

יעקב מרגי: נאמתי בשבוע שעבר בהצעה לסדר ואמרתי, רבותיי, אפשר לומר מה שרוצים, אבל אפשר גם למתן את השיח הציבורי.

יעקב מרגי: הרי אף אחד לא רוצה שכל אחד יוותר על דעותיו, ככל שיהיו צודקות אפשר לומר אותן גם בדרך אחרת.

יעקב מרגי: מה אנחנו תורמים לדורות הבאים בשיג ושיח שלנו, ברמת השיח הציבורי, באופן שאנחנו מנהלים את הוויכוח הציבורי, הן בפרלמנט והן בחברה הישראלית?

יעקב מרגי: אני מבקש שזה יהיה גם לעיני המתדיינים כאן.

יעקב מרגי: חבר הכנסת מוטי יוגב, בבקשה.

מרדכי יוגב: תודה רבה, אדוני היושב ראש, לך ולכל מי שהגיעו ואכפת להם.

מרדכי יוגב: אני סבור, אדוני היושב ראש, שהביטויים שנשמעו, גם באופן כללי, אבל בדגש נגד נבחרי ציבור, במקרה הזה ספציפית נגד שרת המשפטים, נגד סטודנטים, נגד ארגונים שונים באוניברסיטה, נגד חיילי צה"ל, בעיקר אותם ביטויים שהשמיע ד"ר כסיף באוניברסיטה, חצו כל גבול.

מרדכי יוגב: יש חופש ביטוי, יש חופש אקדמי, אין חופש שיסוי.

מרדכי יוגב: ישנה כנראה הסתה הולכת וגוברת מצד מרצים מסוימים באוניברסיטאות מסוימות, פה לפנינו עומדת אוניברסיטת ירושלים, נגד נבחרי ציבור, ופירטתי עוד, וכפי שראינו ביטויים כמו 'חלאה ניאו נאצית', או כינויים כמו 'נערי היטלר', 'חלאות', או 'זבלים', שיש להקיא אותם מהאקדמיה, לומר את הדברים הללו על שרת המשפטים וגם על אחרים שמביעים את עמדותיהם, יש בזה, לפי דעתי, מעבר גבול.

מרדכי יוגב: כאשר לא מתנצלים על כך, הרי שאני מצפה מראשי אוניברסיטת ירושלים, אחת, שיקיאו את אותו דוקטור שפיו הביע דברים חמורים, אלא אם כן יבקש סליחה או יתנצל.

מרדכי יוגב: אני יודע שעל דבר הרבה פחות חמור שאני ביטאתי, בעניין בולדוזר על בית משפט, מיד הסברתי שזה מטפורה ולא הייתה לי שום כוונה שכזאת ואני מחשיב מאוד את בית המשפט.

מרדכי יוגב: התבטא הדבר לא טוב, אז אמרתי שהבעיה היא שלי, כי אני ביטאתי דבר שלא היה ראוי שיישמע.

מרדכי יוגב: זה מה שאני מצפה ממרצה שכזה.

מרדכי יוגב: ואם הוא לא יודע לעשות את זה, אז שהממונים עליו יפסיקו את העסקתו, או מראשי האוניברסיטה, שיבחנו האם יש חופש ביטוי בתוך מרחב הקמפוס שלהם, או שמא פיות או דעות מסוגים מסוימים שביטוייהם אינם אפשריים או אותם סטודנטים חוששים מלהביע את עמדותיהם, כאשר החופש האקדמי מחייב.

מרדכי יוגב: אני אסיים את דבריי, אני לא רוצה להאריך.

מרדכי יוגב: יש חופש ביטוי, יש חופש אקדמי, ראוי שיהיה, אין חופש שיסוי.

מרדכי יוגב: צריך לגנות את הביטוי הזה של ד"ר כסיף.

מרדכי יוגב: אם הוא לא חוזר בו, לא מתנצל ולא מבקש סליחה, צריך במיידית להרחיק אותו מהמגרש האקדמי.

יעקב מרגי: חברת הכנסת שרן השכל, בבקשה.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: האמת היא שהכנו גם מצגת, שאני אשמח שנראה אותה אחר כך ואני אשמח גם לתת רשות דיבור לדניאלה, אפילו אם זה דקה במקומי.

יעקב מרגי: היא תקבל אם היא תירשם בלי שום קשר אלייך, והיא רשומה כבר.

שרן השכל: נהדר.

שרן השכל: לי היה מאוד חשוב לקיים את הדיון הזה מכמה סיבות.

שרן השכל: האמרות האחרונות שנשמעו מפי מרצים באוניברסיטה העברית, חשוב שנבין שמרצים הם לא רק אדם שהוא המורה שלנו, שהוא נותן לנו את ההשכלה, מעביר אלינו את המידע, אנחנו גם סופגים ממנו הרבה פעמים ערכים ומוסר ועמדות אידיאולוגיות.

שרן השכל: כשמרצה באוניברסיטה מדבר בצורה כזו, אומר שלאחד מאיתנו, נבחרי הציבור, וזה לא משנה מי זה, שידיו מגואלות בדם, איך אפשר לעבור לסדר היום אחרי דבר כזה?

שרן השכל: אנחנו שמענו מספיק אמרות, גם מאותו מרצה, כדי להבין שזה משהו שחוזר על עצמו.

שרן השכל: הוא קורא ככה לא רק לשרה איילת שקד, אלא הבנתי שגם לחברי כנסת אחרים.

שרן השכל: זה דבר שאסור שיעבור לסדר היום.

שרן השכל: אי אפשר שסטודנטים יספגו ולו מעט מגישה כזו, מערכים כאלה, מאלימות כזו.

שרן השכל: אני חושבת שכולנו למדנו טוב מאוד את הלקח מה קורה מהתלהמות, מדיבור לאלימות.

שרן השכל: לכן חשוב לי מאוד לשמוע גם את הנציגים של האוניברסיטה העברית ולשמוע מה הם עושים בעניין.

יעקב מרגי: הם ישמיעו.

שרן השכל: תודה רבה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, המציע השלישי, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה, כבוד היושב ראש.

אורן אסף חזן: - - - הקמפוסים ברשות.

יעקב מרגי: לא להפריע.

אורן אסף חזן: לא, התייחסות לקמפוסים - - -

יעקב מרגי: אני אקרא לך פעם ראשונה, זו התראה לפני קריאה.

יעקב מרגי: אין, כלום.

יעקב מרגי: זו לא ועדה רגילה, אין קריאות ביניים.

יעקב מרגי: זה הנוהג כאן.

ג'מאל זחאלקה: על פי ההיגיון של חבר הכנסת יוגב לא צריך רק לגרש מרצים מהאוניברסיטה, צריך למחוק מההיסטוריה של האוניברסיטה העברית אנשים כמו מגנס ומרטין בובר, כי הם התנגדו להקמת מדינת ישראל, רצו מדינה דו לאומית, אפילו הלכו לאו"ם נגד זה.

ג'מאל זחאלקה: אם היו באים ככה, היית מכניס אותם לבית סוהר.

ג'מאל זחאלקה: אתה מכניס אנשים כאלה שהם אקדמאים ברמה בינלאומית, את מרטין בובר היית שם בכלא איילון ואת מגנס בכלא באר שבע - - -

אורן אסף חזן: הם לא אזרחי ישראל.

ג'מאל זחאלקה: וגם עינויים היית מציע.

ג'מאל זחאלקה: קודם כל המרצים האלה עשו - - - למען ההגינות, אני מכיר את פרופ' עמירם גולדבלום, הוא המורה שלי, אני למדתי אצלו, הוא אפילו נתן לי את הציון על עבודת המאסטר שלי והוא לימד אותי כמה קורסים באוניברסיטה, אני מכיר אותו מקרוב.

ג'מאל זחאלקה: אני יודע, אני מכיר אותו בתור אדם הגון ושקט ולא מתלהם.

ג'מאל זחאלקה: אם הוא צעק את הצעקה הזאת אז המצב באמת חמור.

ג'מאל זחאלקה: לא ההתבטאויות קשות, המצב קשה.

ג'מאל זחאלקה: המצב מאוד קשה.

ג'מאל זחאלקה: כאשר מעבירים חקיקה שהיא אנטי דמוקרטית בעליל, פשיסטית בעליל, אז צריך לקרוא לכלב בשמו.

ג'מאל זחאלקה: יש סטנדרטים מה זה פשיזם.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שארגון כמו 'אם תרצו' עומד בכל הסטנדרטים, עונה על כולם - - -

אורן אסף חזן: מה נהיה?

אורן אסף חזן: אנחנו הולכים להכפיש - - -

יעקב מרגי: '

יעקב מרגי: אם תרצו' - - -

אורן אסף חזן: מותר להכפיש פה?

יעקב מרגי: מותר, כן, יש זכות תגובה.

אורן אסף חזן: - - - כשאני אדבר.

יעקב מרגי: בסדר.

ג'מאל זחאלקה: המומחה בה"א הידיעה לתנועות פשיסטיות - - -

אורן אסף חזן: במקום שיגנה את עזרא נאווי.

יעקב מרגי: יש זכות תגובה אחר כך.

ג'מאל זחאלקה: פרופ' שטרנהל ופרופ' הראל ומרצים רבים אומרים היום שיש תהליך של פשיזציה וזה הגיע כבר לקו האדום וצריך להקשיב להם.

ג'מאל זחאלקה: צריך להביא אותם לכאן.

ג'מאל זחאלקה: הם אפילו לא באו לכאן, למה?

ג'מאל זחאלקה: כי הם חששו שיהיה פה בית משפט שדה, כי האווירה בכנסת היא אווירה מתלהמת, אווירה שהיא לא מכבדת חופש ביטוי, לא מכבדת מרצים.

ג'מאל זחאלקה: יש אנשים שבקושי גמרו תיכון והם מדברים על פרופסורים כמו על ילדים קטנים.

ג'מאל זחאלקה: צריך קצת לתת כבוד לפחות למרצים ולתרומה שלהם.

ג'מאל זחאלקה: מה שנאמר הוא במסגרת חופש הביטוי, יכול להיות שיש אנשים שלא מרגישים נוח עם זה, טוב מאוד שהם לא ירגישו נוח.

ג'מאל זחאלקה: דרך אגב, עופר כסיף אמר לי שהוא קיבל תגובות של עידוד מחלק גדול מהציבור, מכתבים שאמרו לו 'וואלה, אתה צודק'.

ג'מאל זחאלקה: דרך אגב, הוא לא אמר את זה באוניברסיטה, הוא אמר את זה בפייסבוק שלו, שזה משהו אחר.

ג'מאל זחאלקה: זה לא אותו דבר.

ג'מאל זחאלקה: הוא שומר על חופש הביטוי שלו בפייסבוק כמו כל אחד.

ג'מאל זחאלקה: אני דוחה בשאט נפש את האיומים על המרצים והניסיון להשתיק אותם, כפי שנשמעו על ידי חברי כנסת - - -

אורן אסף חזן: אתה גם דוחה בשאט נפש - - -

יעקב מרגי: אורן חזן, פעם ראשונה.

אורן אסף חזן: לא, רק אם הוא דוחה - - -

יעקב מרגי: אין לא, כן כן.

יעקב מרגי: פעם ראשונה.

יעקב מרגי: פעם ראשונה.

יעקב מרגי: אל תתקדם, תעצור שם.

אורן אסף חזן: מנהלים דיון.

יעקב מרגי: לא, אין שאלות.

יעקב מרגי: עוד לא דיון.

ג'מאל זחאלקה: אני יודע מה אמר פרופ' ליבוביץ, אחרי מלחמת לבנון הוא השתמש בביטוי יודו-נאצים.

ג'מאל זחאלקה: גם אותו צריך להכניס לבית סוהר, או לחלל את המצבה שלו.

יעקב מרגי: לא, אבל לגנות גינינו אותו.

יעקב מרגי: תודה.

ג'מאל זחאלקה: אני מכבד את חופש הביטוי - - -

יעקב מרגי: ודאי, ודאי.

אורן אסף חזן: אני שואל - - -

יעקב מרגי: לא, אתה לא שואל אותו.

יעקב מרגי: בהמשך.

יעקב מרגי: בשלוש דקות שאתה תדבר אתה תוכל לשאול מה שאתה רוצה.

אורן אסף חזן: קצרן, אבל אתה - - -

יעקב מרגי: נמצאים איתנו נציגי המל"ג?

<מרק אסרף: כן.

יעקב מרגי: יש פה האשמות קשות, פוליטיזציה של כל נושא האקדמיה, הקמפוסים.

יעקב מרגי: יש לכם אמירה בסוגיה הזו?

יעקב מרגי: או ראוי שתהיה לכם אמירה לגבי השיח?

יעקב מרגי: בבקשה.

יעקב מרגי: כמובן, חס ושלום, מבלי לפגוע בחופש האקדמי ולא בחופש הביטוי.

<מרק אסרף: שמי מרק אסרף, עובד המועצה להשכלה גבוהה.

<מרק אסרף: המועצה להשכלה גבוהה נדרשה לנושא של חופש אקדמי וההתבטאויות בתוך המוסדות להשכלה גבוהה מספר פעמים ובשנת 2010 היא קיבלה החלטה מפורטת, עם גילוי דעת למוסדות להשכלה גבוהה, אני יכול להקריא את העקרונות שלה ואחר כך לתת לכם את ההחלטה כעותק.

<מרק אסרף: העקרונות, אני מקריא את זה בקצרה: 'החופש האקדמי הינו ערך יסוד בהשכלה ובמחקר והוא ערך שעליו יש להגן על מנת להבטיח את המצוינות בהשכלה הגבוהה, הוא חשוב למחקר ולהוראה וחיוני להיותה של ישראל חברה חופשית.

<מרק אסרף: יש לדחות כל ניסיון לפוליטיזציה של האקדמיה.

<מרק אסרף: יש למנוע מצב שבו סטודנטים או מרצים יסבלו מדחייה, השתקה, הדרה או אפליה בשל מאפייניהם או השקפותיהם האישיות ובכלל זה עמדותיהם הפוליטיות.

<מרק אסרף: מינויים של מרצים וקידומם צריכים להתבסס על מצוינות ומחקר והוראה ולא על שיקולים זרים, ובכלל זה עמדותיהם הפוליטיות.

<מרק אסרף: העיקרון החמישי, החופש האקדמי הוא החופש לחבור ולחשוב ללא מגבלה' וביחס לתלמידים המחויבות של המוסד היא לחתור לחשיפתם למבט מקיף ככל שניתן על מגוון המידע והטיעונים הרלוונטיים בתחומי הידע.

<מרק אסרף: עיקרון נוסף, השמירה על האמור בגילוי הדעת שפרסמה המועצה להשכלה גבוהה היא באחריות המוסדות האקדמיים, כלומר המוסדות להשכלה גבוהה, היא נובעת מהמחויבות לחופש האקדמי והיא חיונית לשמירה על אמון הציבור במערכת ההשכלה הגבוהה.

<מרק אסרף: במקרים בהם תוגשנה תלונות בנושאים אלה על המוסדות להשכלה גבוהה לפעול לבדיקתן ולטיפול בהן לפי הנדרש, בדרכים מתאימות.

<מרק אסרף: לגבי המל"ג.

<מרק אסרף: בתוקף תפקידה על המועצה להשכלה גבוהה לוודא שאכן המוסדות מקיימים את האחריות הזו שלהם.

<מרק אסרף: העיקרון האחרון אומר שהמועצה להשכלה גבוהה תקיים דיאלוג עם המוסדות להשכלה גבוהה בכל הנוגע ליישום של האמור בגילוי הדעת ותסייע ל - - -

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: תאמין לי, יכולתי לקרוא את זה בקווי היסוד של המל"ג.

יעקב מרגי: אנחנו ציפינו למשהו יותר, אבל אני מבין את הקושי שלך, בסדר.

יעקב מרגי: חבר הכנסת איתן ברושי, בבקשה.

איתן ברושי: אדוני היושב ראש וחברי הכנסת, אני חושב שהחופש האקדמי וחופש הביטוי הם ערכים מוסכמים, אבל הם לא נותנים לגיטימציה לחופש מאחריות.

איתן ברושי: נדרשת אחריות, כמו מחברי הכנסת, בוודאי גם מאנשי האקדמיה, בוגרי המוסדות להשכלה גבוהה של מדינת ישראל, במימון מדינת ישראל בדרך כלל.

איתן ברושי: אני רוצה לומר עוד הערה.

איתן ברושי: הימין הוא לא במחתרת, הימין בשלטון כבר הרבה מאוד שנים ושלא ישתמע פה איזה רגשות קיפוח.

איתן ברושי: השאלה שאנחנו דנים בה היום היא לא רק של אדם מסוים, אלא היא תרבות ההתנהלות ואנחנו לא שכחנו את מה צעקו לרבין מלמעלה ומלמטה ואיך הלבישו פה את מי שהלבישו, באיזה ביטויים חריפים שלא היה להם מקום אז ואין להם מקום היום.

ענת ברקו: מימין ומשמאל.

איתן ברושי: לכן אני אומר שהחלוקה היא לא - - -

יעקב מרגי: ענת, לא להפריע, הוא אמר, הוא אמר 'אין להם מקום'.

איתן ברושי: הימין לא במחתרת, הוא בשלטון ואני אומר את זה, זה לא מתחלק לימין ושמאל, זה מתחלק לחוסר אחריות ולא חשוב התואר האקדמי של אנשים מסוימים, שאי אפשר להתעלם ממעמדם ותפקידם.

איתן ברושי: עם כל הכבוד למרצים, ואני מכבד, אני חושב, חברים במוסדות להשכלה גבוהה או ועדת החינוך צריכה כן לנקוט באיזה צעד.

איתן ברושי: אני חושב שכמו שיש בכנסת ועדת אתיקה חייבת להיות איזה שהיא סמכות ערכית מוסרית של המוסדות להשכלה גבוהה, שהם מוסדות ממלכתיים, וגם המל"ג זה לא ג'וב פרטי, עכשיו ממנים יושב ראש, מחליפים.

איתן ברושי: שר חינוך הוא דמות של נבחר ציבור, לא יכול להיות שמערכת החינוך בישראל תגלה חוסר אחריות עד כדי הפקרות בהתבטאות שמובילה למקרים קיצוניים, ואני לא רוצה להרחיב.

איתן ברושי: כמו שחבר הכנסת יוגב אמר שהוא טעה כשהוא אמר את מה שהוא אמר והוא לא התכוון, אבל זה היה ביטוי אומלל, כך צריך לומר שיש כאן ביטויים שאינם מכבדים, אבל הם לא רק בעיה אישית ביניכם לאדם זה או פרופסור זה או אחר, עד כדי שלילת מעמד ותואר והערה בתיק האישי.

איתן ברושי: כמו שמדיחים פרופסור על התנהגות לא נורמטיבית ברחבי האוניברסיטה, הוא לא יכול להישאר כאילו לא קרה כלום יום אחרי זה.

איתן ברושי: יש איזה סמכות, רוחנית, חברתית, ערכית, חינוכית.

ג'מאל זחאלקה: לא צריך ימין עם - - -

יעקב מרגי: לא צריך להפריע גם.

ג'מאל זחאלקה: אתה אומר לא צריך - - -

יעקב מרגי: ג'מאל, קריאה ראשונה.

יעקב מרגי: ג'מאל, אל תפריע, נתנו לך לדבר - - -

ג'מאל זחאלקה: הם יותר מתונים ממך.

יעקב מרגי: ג'מאל, אל תפריע.

איתן ברושי: אני אומר את זה לכל הכיוונים.

איתן ברושי: לא יכול לקום מישהו ולהרים יד מילולית על שר בישראל גם אם יש לו דעות אחרות.

איתן ברושי: בדיוק הפוך, כמו שלא היה מקום להתנהלות שהייתה, ואני לא רוצה לעשות סקירה היסטורית, מי התבטא יותר, הימין לא בא עכשיו לקבל פה הגנה והוא לא בא לקבל חסות, יש לו חלק גדול בתרבות השיח הזאת.

איתן ברושי: ולכן אני חושב, אדוני היושב ראש, אם רוצים שהכנסת לא תהיה רק מועדון של מילים, אלא גם שיקרה פה משהו, אני מציע לנסח פה הצעת החלטה, אם לא כרגע, אז בנפרד, איך כן ניתן לבוא ולומר שמי שמייצג את ההשכלה הגבוהה בישראל, אין לו חופש הביטוי.

איתן ברושי: יש לו חופש הדעה, יש לו חופש העמדה, לא מקדמים אותו לפי מינויים פוליטיים, אבל יש איזה גבול שמי שעובר אותו לא יכול להיכלל בתוך המערכת הזו.

איתן ברושי: תודה.

ג'מאל זחאלקה: גם בכימיה צריך - - -

יעקב מרגי: סליחה, ג'מאל.

ג'מאל זחאלקה: עמירם הוא במקרה כימיה.

יעקב מרגי: פרופ' הופנונג, תציג את עצמך בבקשה.

<מנחם הופנונג: שלום וברכה.

<מנחם הופנונג: שמי מנחם הופנונג, אני פרופסור באוניברסיטה העברית, ראש המחלקה למדע המדינה.

<מנחם הופנונג: ד"ר עופר כסיף מלמד במחלקה שלי, אבל הוא לא איש סגל קבוע.

<מנחם הופנונג: הוא מלמד בשלושה מוסדות ובערך בשש מחלקות, מתוכן הוא בחר להציג את עצמו כאיש במחלקה למדע המדינה, שזאת עובדה נכונה, אבל הוא לא איש סגל קבוע.

<מנחם הופנונג: אני שוחחתי עם עופר כסיף, ביקשתי ממנו שיימנע בעתיד מלשון בוטה וגידופים.

<מנחם הופנונג: זה כל מה שאנחנו יכולים לעשות במסגרת הזאת, כיוון שקיים חופש אקדמי והדברים נאמרו מחוץ לכיתה.

<מנחם הופנונג: הדיבור שלי איתו היה באופן אישי, אני מכיר אותו, אבל במסגרת האוניברסיטה אני לא יכול וגם לא רוצה לעשות שום דבר, כי יש עיקרון של חופש הביטוי.

<מנחם הופנונג: קורה לאנשים שהם מועדים, זה לא צריך להוביל ישר לאמצעים משמעתיים או אפילו אמצעים אחרים.

<מנחם הופנונג: אם מישהו חושב שיש פה עבירה על חוקי המדינה, יתכבד ויגיש תלונה למשטרה והמשטרה תטפל.

<מנחם הופנונג: אנחנו באוניברסיטה לא מנטרים אתרי פייסבוק של מרצים ולא מגיבים על כל אמירה שהיא נעשית מחוץ לכיתה.

<מנחם הופנונג: אם זה היה בתוך הכיתה, זו פרשה אחרת, זה לא המקרה.

יעקב מרגי: אני מודה לך שהגעת לוועדה.

יעקב מרגי: לפחות עשיתם משהו.

יעקב מרגי: דווקא בגלל האמירה שלכם אני חייב לכם את הציטוט המדויק מפרקי אבות, כי אמרתי אותו קודם בצורה משובשת.

יעקב מרגי: אבטליון אומר, התנא באבות אומר ככה, 'חכמים היזהרו בדבריכם, שמא תחובו חובת גלות ותגלו למקום מים הרעים וישתו התלמידים הבאים אחריכם ונמצא שם שמים מתחלל'.

יעקב מרגי: זה בדימוי, בעולם הדימויים.

יעקב מרגי: זה מה שאמרתי בפתיח.

יעקב מרגי: רמת השיח, עומק השיח ביחס הפוך - - -

חנין זועבי: הם שתו לפני כן.

יעקב מרגי: יכול להיות, לא להפריע.

יעקב מרגי: ביחס הפוך לבוטות שלו.

יעקב מרגי: ככה אני חונכתי.

יעקב מרגי: בצבא המפקד היה אומר לי, אני זוכר, 'כשאתה צועק אני שומע, כשאתה מדבר אני מקשיב', הבנת?

יעקב מרגי: אז הבנו את האמירה, אבל כולנו עינינו לכיוון הדור הבא, לכיוון התלמידים והאמירה, נכון, המים הרעים לא רק פרופסורים ככל שיהיו נרגנים ונרגזים, זה לא נחלתם בלבד, אנחנו עדים גם לחברי כנסת, גם לסופרים, גם לנהג ברחוב.

יעקב מרגי: עלינו החובה, והדיון היום מתקיים ואנחנו לא נעזוב זאת כדי לנסות, אנחנו קצת יומרניים, לנסות למתן את צורת השיח הציבורי בחברה הישראלית ולהביא אותו לרמות גבוהות יותר.

יעקב מרגי: חבר הכנסת איציק שמולי, בבקשה

איציק שמולי: תודה רבה, אדוני היושב ראש.

איציק שמולי: קודם כל השורה התחתונה, אני חושב שאני פחות מסכים עם חברי, הפעם, איתן ברושי, ויותר מסכים עם דבריו של ראש החוג למדעי המדינה, שבסופו של דבר הטיפול שיש פה, אין פה איזה שהם צעדים כאלה או אחרים שאפשר וצריך לנקוט מול המרצים.

איציק שמולי: יש בחודשים האחרונים אמירות קשות, גם מימין וגם משמאל, שבמסגרת חופש הביטוי, תאמינו לי, גם לי הן מרתיחות את הדעת, אבל אין מה לעשות, יש לנו חופש ביטוי וטוב שכך.

איציק שמולי: במסגרת חופש הביטוי מותר להגיד לאנשים דברים מעצבנים, זה נכון.

איציק שמולי: אני אומר לאנשים במחנה השמאלי של הצד הפוליטי, להגיד על מישהו שמדבר, מתנסח בצורה כזאת, של ביטויים ניאו נאציים, ולהזכיר כאן את חופש הביטוי זה לשאת את חופש הביטוי לשווא.

איציק שמולי: אי אפשר להתייחס לזה ברצינות.

איציק שמולי: אני אומר לכם שזה מקרה קלאסי של זאב זאב, בסוף באמת, במקרים שבהם יש פגיעה ממשית, ולא חסרות פגיעות כאלה באקדמיה, אז איך יתייחסו לדברים שלנו ברצינות?

איציק שמולי: אני אומר לכם, אנחנו חוטאים פה פעמיים.

איציק שמולי: אני חושב שהמדיניות שאותה מקדמת איילת שקד והמפלגה שלה היא מדיניות אסונית למדינת ישראל, נקודה, אבל אם מישהו במחנה שלי חושב שביטויים מהסוג הזה גורמים לנו לקדם את האג'נדה שלנו בחברה הישראלית לאן שהוא לאן שהוא, אז הוא טועה ומטעה ולא יודע על מה הוא מדבר.

איציק שמולי: אני חושב, בסופו של דבר, אדוני היושב ראש, ביטויים כאלה בוודאי שלא צריכים להישמע בתוך האקדמיה.

איציק שמולי: אני מברך אותך שעשית את אותה שיחה עם ד"ר כסיף, וזהו, כל מה שנותר לעשות לוועדת החינוך, אדוני היושב ראש, זה לקוות שדברים כאלה לא יקרו.

יעקב מרגי: תודה רבה, אדוני.

איציק שמולי: ועוד מילה אחת, לחברי ג'מאל זחאלקה, לא כל אמירה שהיא איזה שהיא אמירה שיש בה מן ההיגיון, לא כל דבר, ג'מאל, ידידי, אתה צריך לשלוח אותנו למחנה הנגדי.

איציק שמולי: בסוף, כשבאים לכנסת ונאבקים על זכויות אדם ונגד הסתה בימים האלה ונגד גזענות, עם מי אתה רוצה להילחם, אם כל שני וחמישי כל אמירה שפויה שאנחנו אומרים פה, ישר אתה שולח אותנו לביבי נתניהו.

איציק שמולי: מה אתה רוצה?

איציק שמולי: אנחנו חרדים לחופש הביטוי ולזכויות האדם ולגזענות לא פחות ממך.

אורן אסף חזן: הוא אומר דברי טעם.

אורן אסף חזן: תן לו עוד דקה, זה נדיר, תן לו.

יעקב מרגי: לא נדיר, אצל איציק שמולי זה לא נדיר.

איציק שמולי: אבל כאשר מישהו בא ומדבר בצורה כזאת, של ביטויים ניאו נאציים, לדבר בשם חופש הביטוי, זה - - -

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: תשאיר את זה ב'צריך עיון'.

יעקב מרגי: ליאת הלבץ, התאחדות הסטודנטים.

יעקב מרגי: בבקשה.

<ליאת הלבץ: אני אשמח אם זכות הדיבור תינתן לנו בהמשך ותמשיך עם סדר הנוכחים.

יעקב מרגי: אני לא ערב לכך, אבל אין בעיה, אני מכבד.

יעקב מרגי: חבר הכנסת עודד פורר, בבקשה.

עודד פורר: תודה, אדוני יושב הראש.

עודד פורר: אני רוצה להודות למציעים על ההצעה לדיון הזה, כי זה באמת עניין שהוא קריטי והוא בכלל לא קשור לימין או שמאל.

עודד פורר: הנושא של אם אתה בצד הימני של המפה הפוליטית או בצד השמאלי של המפה הפוליטית הוא לא רלוונטי.

עודד פורר: אם אנחנו מרשים לעצמנו לשמוע ולהשמיע בישראל קריאות אנטישמיות ונאציות, וזה הופך להיות גם חלק מהאקדמיה ומושמע על ידי אנשי אקדמיה - - -

יעקב מרגי: אתם מפריעים לי שם, פעם שנייה.

עודד פורר: אז זה גם פוגע בסוף בלגיטימיות של האקדמיה ובסוף זה ישמוט מתחת לכל טענות חופש הביטוי, כמו שאמר חברי איציק שמולי קודם, את כל הקרקע.

עודד פורר: אי אפשר לדבר על חופש הביטוי ובה בעת לדבר ולקרוא קריאות אנטישמיות ונאציות במדינת ישראל.

עודד פורר: קל וחומר כשאנחנו מדברים על מרצים, כשבאופן טבעי מרצה הוא לא רק מי שאמור להעביר את החומר, וזה לא משנה אם הוא מלמד כימיה, היסטוריה, גיאוגרפיה או משפטים, יש למרצה ולדמות הזו שעומדת מול הסטודנטים גם איזה שהיא משמעות ערכית, גם איזה שהיא משמעות של דוגמה אישית כזו או אחרת.

עודד פורר: צריך להבין שהמרצים האלה, רובם נהנים גם באמת ממערכת השכלה גבוהה שמסובסדת על ידי אזרחי מדינת ישראל.

עודד פורר: על עובדי המדינה חלים כל מיני כללים וכשעובד מדינה לא נוהג כשורה, או מתבטא התבטאויות כאלה, הוא ימצא את עצמו כנראה באיזה שהיא מדרגה לפני הדין הפלילי, בפני דין משמעתי בנציבות שירות המדינה בצורה כזו או אחרת.

עודד פורר: נותנים איזה שהיא מדרגה שמאפשרת לטפל בדברים האלה בתחומים האלה.

עודד פורר: אני אומר את זה פה לנציגי האקדמיה, אם אנחנו כמחוקק נגיע למצב שאנחנו נצטרך להתערב במה שקורה באקדמיה בגלל חופש השיסוי שמתחיל לבעבע שם, מצבה של מדינת ישראל יהיה רע מאוד.

עודד פורר: אני קורא פה לאקדמיה, תטפלו בעניין הזה בתוך הבית.

עודד פורר: ולטפל בעניין הזה בתוך הבית זה לא להגיד 'הוא לא אמר את זה בכיתה, הוא אמר את זה בחוץ'.

עודד פורר: חברים, מי שיש לו עמדות אנטישמיות ונאציות לא יכול להיות מרצה במדינת ישראל, נקודה.

עודד פורר: בזה זה נגמר.

עודד פורר: הוא לא יכול לעמוד בפני סטודנטים וליהנות מהסבסוד הזה של מערכת ההשכלה הגבוהה במדינת ישראל.

עודד פורר: אם האקדמיה לא תבין את זה ויצטרכו להתערב פה, זה המדרון החלקלק.

עודד פורר: אני קורא לאקדמיה ולמועצה להשכלה גבוהה ולמוסדות עצמם ולהנהלת המוסדות, טפלו בדברים האלה כדי שמישהו אחר לא יצטרך לטפל בזה.

עודד פורר: וכשאני מדבר על מישהו אחר, זה המחוקק, אנחנו לא רוצים להתערב שם, אבל לא נוכל להשלים עם מרצים שקוראים קריאות נאציות ואנטישמיות, בוודאי נגד הממסד במדינת ישראל וכלפי כל אחד.

עודד פורר: אני חושב שטיפול כזה הוא לא בלגלגל עיניים לשמים ולהגיד 'הוא אמר את זה רק בדף הפייסבוק שלו' ואז זה הופך את זה לבסדר.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: נעמה כרמל, תציגי את עצמך.

<נעמה כרמל: מהמשמר הציוני דמוקרטי של 'אם תרצו'.

<נעמה כרמל: בתור סטודנטית ב'עברית', בתור פעילה ב'אם תרצו' אנחנו מפחדים לבוא לשיעורים של מרצים שידועים בהתבטאויות כאלה ואחרות נגד - - -

יעקב מרגי: מה אכפת לך?

יעקב מרגי: סליחה, אני מנהל איתך דיון, מה אכפת לך לבוא לדיון ולשמוע גם דברים שמקוממים אותך?

יעקב מרגי: למה את מפחדת מזה?

<נעמה כרמל: לא, כי בעצם אנחנו מפחדים שהציונים שלנו ייפגעו - - -

עודד פורר: היא תביע עמדה והיא תקבל ציון יותר נמוך.

<נעמה כרמל: בדיוק, וזה לא אמור להיות ככה.

יעקב מרגי: אבל רציתי שהיא תאמר את זה.

ג'מאל זחאלקה: אין דבר כזה בעולם.

ג'מאל זחאלקה: אין, באחריות.

יעקב מרגי: ג'מאל, שמענו את ההערה שלך.

אורן אסף חזן: אולי אצלכם בביר זית אין כזה דבר.

עודד פורר: לך זה לא קרה, כי אתה - - - יותר גבוה.

ג'מאל זחאלקה: זו זילות של האקדמיה.

יעקב מרגי: אל תפריע לה.

יעקב מרגי: היא שמעה אותך בקשב רב.

<נעמה כרמל: בתור סטודנטית באוניברסיטה העברית זה קורה.

<נעמה כרמל: אנחנו התהלכנו במסדרון וד"ר כסיף קרא לנו 'ניאו נאצים'.

יעקב מרגי: אני אוציא אותך בסוף.

יעקב מרגי: אתה אצלי על הכוונת, אתה מפריע לי.

ענת ברקו: בתוך האוניברסיטה הוא קילל אתכם?

<נעמה כרמל: באוניברסיטה העברית.

יעקב מרגי: אם רק תיתנו לה להתבטא לא יהיו שאלות.

ענת ברקו: מה למשל?

<נעמה כרמל: הוא צעק לנו 'חלאות'.

ענת ברקו: אה, אז הוא לא קילל?

ענת ברקו: 'חלאות' זה לא קילל?

יעקב מרגי: ענת.

אורן אסף חזן: את הגשת עליי תלונה כשאמרתי לך שאני קורא לך 'חלאה'.

אורן אסף חזן: חלאה זה לא קללה?

יעקב מרגי: אורן, תודה.

יעקב מרגי: זהו.

יעקב מרגי: תנו לה, בבקשה, לסיים.

<נעמה כרמל: זהו, זה מה שאני אומרת.

<נעמה כרמל: זה לא אמור להיות ככה, במיוחד ב - - - תודה רבה.

יעקב מרגי: את צודקת.

ג'מאל זחאלקה: מה, 'את צודקת'?

ג'מאל זחאלקה: זה לא עובדה שמרצים נותנים ציונים נמוכים - - -

יעקב מרגי: זה לא צריך להיות ככה.

ג'מאל זחאלקה: זה לא עובדה.

ג'מאל זחאלקה: אי אפשר - - -

יעקב מרגי: תודה, אמרת.

יעקב מרגי: תודה.

מרדכי יוגב: תראה מי החברים של ד"ר כסיף תבינו מי הוא ומי זה ג'מאל זחאלקה.

יעקב מרגי: ענת ברקו ברשות דיבור, בבקשה.

ענת ברקו: מי היה יודע מי הוא ד"ר כסיף אלמלא הקללות האלה והשיסוי הזה?

ענת ברקו: מי היה יודע מי הוא?

ענת ברקו: איזה מחקר הוא עשה, ד"ר כסיף?

ענת ברקו: אפשר לשמוע ממך, אדוני ראש החוג?

ענת ברקו: איזה מחקרים הוא פרסם?

ענת ברקו: מה ה - - -

<קריאה: מה זה שייך?

יעקב מרגי: סליחה, אני מבקש לא להפריע, זכותה לשאול.

ענת ברקו: אני רוצה לומר שאלו שאין להם שום אמירה אקדמית בשם החופש האקדמי מתייחסים כך לסטודנטים.

ענת ברקו: איך יכול להיות, וזה אצלך באוניברסיטה ולא בביר זית, באוניברסיטה העברית, העברית, ככה מתייחסים לסטודנטים.

ענת ברקו: ומה זה משנה מאיפה הם?

ענת ברקו: לקרוא לסטודנטים חלאות, לדבר על ניאו נאצים.

ענת ברקו: אני שמעתי מהבת שלי יום אחד שמרצה עולה ומקלל את ראש הממשלה.

ענת ברקו: זה חלק מהחופש האקדמי.

ענת ברקו: זה כל כך אקדמי לדבר בשפה כזו.

ענת ברקו: אני יודעת מה זה חופש אקדמי.

ענת ברקו: הדבר הנוסף, אלה שקוראים לחרמות נגד מדינת ישראל ולאחר מכן מביאים מענקי מחקר ומבקשים שייתנו להם כסף כדי לחקור באוניברסיטה.

ענת ברקו: איזה מחקרים הם כבר יכולים להפיק?

ענת ברקו: הם רוצים שיחרימו את האוניברסיטה שהם מלמדים בה והם מקבלים בה משכורת, אבל הם ימשיכו לקבל משכורת ולטייל בעולם.

ענת ברקו: לוגיקה הם לא למדו, זה בטוח, משהו לא מסתדר פה.

ענת ברקו: לכן מה שאני חושבת, שזה די מוזר שאתה אומר, אדוני ראש החוג, שזה לא עניינה של האוניברסיטה.

ענת ברקו: עניינה של האוניברסיטה שמרצה לא יתבטא באופן כל כך לא מכבד.

ענת ברקו: אפשר לחלוק והמרחב האקדמי נותן חופש למגוון דעות, צריך גם לדעת איך להגיד אותן.

ענת ברקו: אם יש לו מה להגיד הוא יכול להגיד אותן בכל צורה שהיא.

ענת ברקו: ואם יש מרצים שקוראים ל-BDS נגד מדינת ישראל זה כבר לא חופש אקדמי, אלא עבודה נגד המדינה, ברמה הכי הכי ירודה.

ענת ברקו: סטודנטים פוחדים להיכנס עם מדים לאולמות של הרצאות?

ענת ברקו: זה לא יעלה על הדעת פה.

ענת ברקו: אנחנו שולחים אותם על פי חוק לשרת בצבא ויש מרצים שאומרים להם 'אתם לא תיכנסו עם מדים'.

ענת ברקו: אני יכולה להגיד לך שאת רוב ההשכלה האקדמית שלי אני עשיתי כשהייתי במדים וזה לא קרה, הדבר הזה.

ענת ברקו: יש איזה שהיא זילות באקדמיה, ביחס לאנשים שגם ממלאים את חובתם למדינה.

ענת ברקו: לכן אני חושבת שאם באמת האוניברסיטה העברית - - - וזה חוזר על עצמו, אם אתה חושב, הקדמת ותיארת את הסיטואציה ואת הסטטוס המיוחד שהמרצה המכובד נמצא אצלכם באוניברסיטה והוא משתמש בשמה של האוניברסיטה, בשמה המהולל של האוניברסיטה העברית, אז בבקשה, תעשו מעשה.

ענת ברקו: זה מתבקש.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: עזריאל, סטודנט, תציג את עצמך.

<עזריאל צפה: עזריאל צפה, חבר מועצה מאגודת הסטודנטים בר אילן.

<עזריאל צפה: אני קיבלתי הזמנה הבוקר, שיניתי את כל סדר היום שלי בשביל להגיע לפה, לטובת הסטודנטים.

יעקב מרגי: איזה מועצה?

יעקב מרגי: אמרת חבר מועצה.

<עזריאל צפה: חבר מועצה של אגודת הסטודנטים בבר אילן.

<עזריאל צפה: יש לנו מועצה לאגודת הסטודנטים.

איציק שמולי: תגיד מועצת הסטודנטים.

איציק שמולי: אתה יודע כמה מועצות יש?

<עזריאל צפה: אז אני פשוט הלכתי לאחרון העיתונאים, הלכתי דווקא למערכת 'הארץ', וליקטתי כמה דברים שקרו בבר אילן מ-2007 עד 2015.

<עזריאל צפה: אני אתחיל מ'צוק איתן', משהו שקרה לא מזמן.

יעקב מרגי: תצליח בשתי דקות?

<עזריאל צפה: אני אצליח בשתי דקות.

<עזריאל צפה: היה מרצה למשפטים בשם חנוך שיינמן, הוא שלח מייל לסטודנטים ואמר, ואני מצטט, 'אני בטוח שהמלחמה מוצאת אתכם במקום בטוח ושאתם ומשפחותיכם והקרובים לכם אינם בין מאות האנשים שנהרגו, האלפים שנפצעו, או עשרות האלפים שבתיהם נהרסו או שנאלצו לעזוב את בתיהם במהלך או כתוצאה ישירה מהעימות האלים ברצועת עזה וסביבתה'.

<עזריאל צפה: סוף ציטוט.

<עזריאל צפה: כנגד המרצה הזה נפתחה ועדת בדיקה - - -

ג'מאל זחאלקה: מה לא נכון במה שהוא אמר?

יעקב מרגי: רגע, ג'מאל, אל תפריע לו.

אורן אסף חזן: אתה בקריאה ראשונה, אל תפריע.

יעקב מרגי: ג'מאל, אל תפריע לו.

ג'מאל זחאלקה: צריך לתת לו - - - הוא בבדיקה?

ענת ברקו: - - -

יעקב מרגי: ענת, סליחה.

ג'מאל זחאלקה: זה מקרתיזם, מה שאתה עושה.

יעקב מרגי: תן לו, הוא לא סיים.

ג'מאל זחאלקה: זה מקרתיזם.

יעקב מרגי: ג'מאל זחאלקה, אני קורא אותך פעם ראשונה.

ג'מאל זחאלקה: זה מקרתיזם.

יעקב מרגי: אני קורא אותך פעם ראשונה.

אורן אסף חזן: קראת אותו כבר, מרגי.

יעקב מרגי: חברי הכנסת, אל תעזרו לי.

ענת ברקו: שישמור את הדעה שלו, את מי זה מעניין?

ענת ברקו: מה זה מעניין?

<עזריאל צפה: תלמידים רבים יצאו נגד זה, יצאו גם לעיתונים ונפתחה ועדת בדיקה.

<עזריאל צפה: אני ממשיך הלאה, סגן שר הביטחון, מתן וילנאי, אמר לבר אילן בשנת 2011, אני מצטט, 'אני חושש שצה"ל יצטרך לבחון את קשריו עם אוניברסיטת בר אילן אם היא תמשיך להעסיק את הלל וייס'.

<עזריאל צפה: פרופ' הלל וייס אמר דבר כזה, ואני מצטט, בראיון לגלי צה"ל, הוא איחל מוות למח"ט יהודה ושומרון, לו ולאמא שלו והאוניברסיטה פיטרה אותו.

יעקב מרגי: טוב מאוד.

<עזריאל צפה: ב-2012, כשאני הייתי במכינה, בשיעור אנגלית, באה המרצה, נשמור את שמה במערכת כי היא התנצלה, ובגלל שהיא התנצלה לא ננקטו נגדה כל צעדים מהאוניברסיטה, היא אמרה משהו נגד חיילי צה"ל.

<עזריאל צפה: אני אישית נכה צה"ל, נפצעתי במוצב בהר דב, היא אמרה משהו נגד חיילי צה"ל בסגנון ואני אצטט גם אותה, 'חיילי צה"ל ונכי צה"ל עושקים את המדינה'.

יעקב מרגי: מי אמרה את זה?

יעקב מרגי: מה היא באוניברסיטה?

<עזריאל צפה: היא הייתה מרצה לאנגלית במכינה.

יעקב מרגי: אצלכם בבר אילן?

<עזריאל צפה: כן, אני הייתי נוכח בשיעור.

<עזריאל צפה: זה לא מהעיתונות.

יעקב מרגי: שומו שמים.

<עזריאל צפה: ואני אסיים ככה, במקרים שמניתי עכשיו הבעיה מתחילה כאשר מרצים מלמדים, בעיקר במחלקה כמו מדעי המדינה, ובמקום לעשות דיון הולם בקורס הם מטים את הדיון לצד מאוד מסוים וסטודנטים רבים מצרים על כך אך נרתעים מעוצמתו של המרצה ו - - -

יעקב מרגי: תתחילו לגדל מרצים.

יעקב מרגי: במקום להיות כלכלנים ורואי חשבון תגדלו גם בימין מרצים, שיהיו לכם פרופסורים שלשונם משוחררת.

אורן אסף חזן: אבל הם לא מקיימים הסתה, זה ההבדל.

<עזריאל צפה: אני יכול לסיים?

יעקב מרגי: תודה, משפט אחרון.

<עזריאל צפה: משפט אחרון.

<עזריאל צפה: ולכן הם מעירים להם.

<עזריאל צפה: לעניות דעתי, חופש הביטוי הוא לא חופש השיסוי.

איציק שמולי: תגיד, אתם מנטרים גם אמירות נגד שמאלנים או רק נגד ימניים?

<עזריאל צפה: הם עושים - - -

איציק שמולי: אתה יכול לשלוח לוועדה כמה אמירות?

<עזריאל צפה: - - - אמירות נגד ההתנתקות, אותו מרצה פוטר.

<עזריאל צפה: מרצה מדהים.

יעקב מרגי: חברת הכנסת חנין זועבי.

אורן אסף חזן: הכיבוש.

אורן אסף חזן: ..

יעקב מרגי: אורן.

חנין זועבי: אני לא רוצה שהוא - - -

יעקב מרגי: היא ביקשה יפה.

איציק שמולי: גם הוא לא רוצה שאת - - -

יעקב מרגי: תעמוד בזה.

חנין זועבי: אדוני היושב ראש, זה שבכנסת רגילים לסתימת פיות - - -

ענת ברקו: במיוחד לך סותמים את הפה.

ענת ברקו: ממש במיוחד לך.

יעקב מרגי: ענת ברקו, פעם ראשונה.

עודד פורר: גברת שעולה על משט טרור - - -

אורן אסף חזן: - - - נגד חיילי צה"ל - - -

עודד פורר: והיא מדברת על - - -

יעקב מרגי: ענת, את בפעם ראשונה.

חנין זועבי: - - - לא תמיד מצליחים, לא יצליחו.

חנין זועבי: אבל אני מתפללת - - -

אורן אסף חזן: לא, אני רק תוהה - - -

יעקב מרגי: אני לא רוצה להוציא אותך.

אורן אסף חזן: אני רק רוצה להבין.

חנין זועבי: אני מתפלאת מנציגי האקדמיה שלא באים להגן בצורה מאוד חדה, מאוד ברורה, על אי של חופש ביטוי, על האחריות של האקדמיה, על השליחות של האקדמיה, להרתיע מפני פשיזם, להרתיע מפני גזענות - - -

אורן אסף חזן: אני מתפלא שאת לא מגנה על הפלסטינים שעזרא נאווי הסגיר למנגנוני ה - - -

יעקב מרגי: אורן, פעם שנייה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אורן חזן.

יעקב מרגי: ראשונה, זה היה הכנה.

יעקב מרגי: אתה חוזר לראשונה בתנאי שאתה לא מפריע יותר.

אורן אסף חזן: אני פשוט מתפלא.

חנין זועבי: אז אני חוזרת, כאשר הוא - - -

יעקב מרגי: אני לא לקחתי לך.

יעקב מרגי: יאללה, בסדר, תחזרי.

חנין זועבי: אני אחזור על הדברים שלי.

עודד פורר: גם אם תגידי אותם מאה פעם הם לא יהיו נכונים.

חנין זועבי: בכנסת, בזירה הפוליטית חברי כנסת, כמו חברי הכנסת שאתם מקשיבים להם, לא מבחינים בין גזענות לבין להרתיע מפני גזענות.

חנין זועבי: הם לא מבחינים בין להרתיע - - -

אורן אסף חזן: להרתיע מפנייך זה לא גזענות.

חנין זועבי: בין להזהיר מפני פשיזם לבין פשיזם, להזהיר מפני - - -

ענת ברקו: את מומחית בפשיזם.

חנין זועבי: להזהיר מפני אנטישמיות לבין להיות אנטישמי.

חנין זועבי: בכנסת לא מבחינים, אבל באקדמיה כן מבחינים.

חנין זועבי: אנשי הרוח הם לא כמו חברי הכנסת, לא צריכים להיות כמו חברי כנסת - - -

ענת ברקו: ואת שייכת ל - - -

אורן אסף חזן: את, חנין, שייכת גם ל - - -

מרדכי יוגב: יש לה רוח במפרשים של הספינות - - -

אורן אסף חזן: - - -

יעקב מרגי: אורן, פעם שנייה.

יעקב מרגי: ענת ברקו, פעם שנייה.

ענת ברקו: - - -

יעקב מרגי: חברת הכנסת ענת ברקו, את רוצה להצטרף למועדון של המורחקים?

יעקב מרגי: אורן, אתה לא עונה לה.

יעקב מרגי: חנין, יש לך דקה לתכנים שלך, עזבי אותם.

חנין זועבי: אתה לא מגן על הדברים שלי.

יעקב מרגי: בבקשה.

יעקב מרגי: דברי.

יעקב מרגי: אני מגן עלייך.

יעקב מרגי: את פונה אליו, את גוררת תגובה.

חנין זועבי: פה לא במקרה מרצים מחרימים, סטודנטים מחרימים ולא באים להציג את התמונה שהיא דווקא ההיפך ממה שמציגים כאן.

חנין זועבי: דווקא האמירות הגזעניות כלפי הפלסטינים, המרצים, יש אווירה של פחד, מרצים פוחדים, אתם חייבים להבין שמרצים - - -

יעקב מרגי: גברתי, את פטורה משלוש קריאות.

יעקב מרגי: תוציא אותה, בבקשה.

חנין זועבי: וסטודנטים - - -

אורן אסף חזן: תן לה, תן לה.

יעקב מרגי: לא אתן.

יעקב מרגי: למען תראו אתם ותיראו.

יעקב מרגי: בבקשה להוציא אותה.

יעקב מרגי: אין קריאות ביניים כאן.

אורן אסף חזן: אמרת שתיתן להם הזדמנות להגיב.

אורן אסף חזן: תעשה לה ביטול.

יעקב מרגי: יש להם הרבה נציגים שיגיבו, אל תדאג.

חנין זועבי: דווקא הסטודנטים ומרצים שרוצים לממש את השליחות שלהם, שהיא להיות ביקורתי כלפי החברה, לא להיות מנותק מהמציאות והמציאות היא כן מציאות של פשיזם, היא כן מציאות של גזענות וזו השליחות.

חנין זועבי: וצריכים לתת צל"ש על אלה שיש בהם אומץ, אומץ לה - - -

יעקב מרגי: חנין, תודה.

אורן אסף חזן: אנחנו נסדר להם - - -

יעקב מרגי: אל תסדר כלום.

יעקב מרגי: אתה הבא בתור בחברי הכנסת.

חנין זועבי: באווירה גזענית - - -

אורן אסף חזן: אנחנו - - -

יעקב מרגי: אורן, אתה לא מפריע, אתה לא תדבר.

חנין זועבי: - - - האוניברסיטה.

חנין זועבי: ואתם, נציגי האוניברסיטה, זו השליחות שלכם ואנחנו צריכים - - -

יעקב מרגי: חנין, זהו, תודה.

חנין זועבי: האווירה הפשיסטית - - -

יעקב מרגי: תודה, חנין.

יעקב מרגי: פעם ראשונה.

חנין זועבי: - - - לאווירה - - -

יעקב מרגי: את לא מקשיבה לי, פעם שנייה.

יעקב מרגי: חנין, את רוצה שאני אוציא אותך, נכון?

יעקב מרגי: תודה, אמרת.

יעקב מרגי: זהו.

עודד פורר: זה מה שהיא רוצה, שתוציא אותה.

חנין זועבי: - - - אתם פשיסטים - - -

יעקב מרגי: אל תפריע לי, תודה.

אורן אסף חזן: ואת פלסטינית שמחפשת - - -

יעקב מרגי: חנין זועבי, פעם שלישית.

יעקב מרגי: את רוצה לצאת, מה אני אעשה לך? לא רציתי, את רוצה לצאת.

יעקב מרגי: אל תוציא אותה.

חנין זועבי: - - - מה האווירה הזו פה?

חנין זועבי: אווירה של הפחדה.

יעקב מרגי: חנין זועבי, פעם שלישית, תוציא אותה.

יעקב מרגי: נא להוציא את חנין זועבי - - -

חנין זועבי: אבל אני - - -

יעקב מרגי: אז תשתקי.

עודד פורר: אבל את לא מקשיבה ליושב ראש.

יעקב מרגי: אל תנהל.

אורן אסף חזן: שתנוח דקה בחוץ.

יעקב מרגי: לא, אתה תנוח עוד מעט.

יעקב מרגי: תקשיב.

יעקב מרגי: רבותיי, עם כל הכבוד - - -

אורן אסף חזן: לי אין בעיה, אבל יש גבול - - -

יעקב מרגי: אל תפריע לי.

יעקב מרגי: עם כל הכבוד, הכנסת היא אי של שפיות ואי של דמוקרטיה.

יעקב מרגי: אל תפריע לי.

יעקב מרגי: עם כל הכבוד, זה המקום היחיד שאפשר לדבר.

יעקב מרגי: ההבדל בינינו לבין האקדמיה, שלנו יש ועדת האתיקה.

אחמד טיבי: לנו יש את חזן, זה ההבדל.

יעקב מרגי: אחמד טיבי, ברוך הבא.

יעקב מרגי: לא צריך, למה?

יעקב מרגי: אנחנו לא רוצים לפוצץ את הדיון.

יעקב מרגי: אם הייתי רוצה כותרות הייתי מרחיק בפתיח שניים-שלושה והייתי מקבל כותרות פה בדיון.

יעקב מרגי: לא רוצה להרחיק.

יעקב מרגי: ההבדל בינינו לבין - - - לכם יש על מה להסתתר, במשרד החינוך מסתתרים מאחורי החופש הפדגוגי, לכם המל"ג ואתם, האוניברסיטאות, חיים קלים, החופש האקדמי.

יעקב מרגי: עם כל הכבוד, כמו שאתם יודעים בקנאות לייצר קורסים ובחינות, מל"ג, והאוניברסיטאות, כדי להעשיר את הקופה, כדי למתג את האוניברסיטה, עם הקשיים, וככל שיש יותר קשיים יש מיתוג יותר גדול, אפשר למתג את האוניברסיטה ואת הקמפוס גם לטוהר האווירה הטהורה, טהרת הדיון וטהרת הלשון.

יעקב מרגי: אפשר גם למתג את האוניברסיטה, לא הכול על מזבח החופש האקדמי.

יעקב מרגי: שיסוי לא נכנס בשום קטגוריה בחופש האקדמי, הן לימין והן לשמאל.

יעקב מרגי: ורבותיי, כשאני אומר חכמים היזהרו בדבריכם, הכוונה גם לימין וגם לשמאל.

יעקב מרגי: שלא ילין, מי שמרים את הדיון ואת השיח הציבורי לספרות גבוהות, שלא יתלונן שהוא חוטף גם בספרה גבוהה.

אחמד טיבי: אני רק הגעתי כי ראיתי את הכותרת.

אחמד טיבי: הצעה לסדר.

אחמד טיבי: אני שואל האם דנים רק בהצהרות האחרונות של - - -

יעקב מרגי: הכותרת היא כזו, מאחר שהדיון הוא על פי ההצעות לסדר של חברי הכנסת, אז מה שכתוב, הנה הנושא.

יעקב מרגי: תנוח דעתך.

אחמד טיבי: השאלה אם זה כולל למשל הצהרה של אקדמאית כמו זאת - - -

יעקב מרגי: לא, אחמד.

יעקב מרגי: בזמנך תזכיר אותם, את כל ההצהרות.

אחמד טיבי: לא, הצעה לסדר.

יעקב מרגי: עניתי לך, דנים בכל ההצהרות.

אחמד טיבי: אבל זה הצעה לסדר.

יעקב מרגי: אמרתי לך, קיבלתי את ההצעה לסדר שלך.

אחמד טיבי: אתה לא יודע מה אני הולך להגיד.

יעקב מרגי: אתה מדבר אחר כך, כל ההצעות לסדר תזכיר אותן.

אחמד טיבי: יש לי דיון בוועדת הפנים.

יעקב מרגי: בסדר.

אחמד טיבי: לא, אבל תשאל מה רציתי להגיד.

יעקב מרגי: אז אני אומר, כל ההצעות לסדר - - -

<קריאה: היא תלמד להתאפק.

אחמד טיבי: '

אחמד טיבי: הדבר היחידי שיכול להרתיע מחבל פלסטיני הוא הידיעה שאם ייתפס אחותו או אמא שלו תיאנס'.

יעקב מרגי: לא ראוי לתגובה.

<קריאה: נו באמת.

אחמד טיבי: מה זה באמת?

אחמד טיבי: זה אמר ד"ר מרדכי קידר.

יעקב מרגי: תודה.

אחמד טיבי: זה אמר מרצה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

אחמד טיבי: אמר או לא אמר?

מרדכי יוגב: אדוני היושב ראש, דינו של אחמד טיבי להיות בקריאה ראשונה.

ענת ברקו: - - - שיפטרו אותו.

יעקב מרגי: ענת ברקו, תודה.

חנין זועבי: זו תמונה חלקית.

חנין זועבי: יש הרבה כאלה - - -

יעקב מרגי: דניאל אוחנה.

חנין זועבי: לא הביטויים של - - -

עודד פורר: זה בדיוק מה שנאמר כאן, טפלו בכל האמירות האלה בתוך האוניברסיטה.

עודד פורר: אבל שיטפלו בזה.

עודד פורר: הם לא מטפלים.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: תנו גם לאורחים לדבר.

אחמד טיבי: לא הייתה סערה כזאת.

יעקב מרגי: אורן, אתה הולך לדבר אחריה.

אורן אסף חזן: תן לה גם ואז אני אדבר.

<דניאל אוחנה: אני מסיימת השנה תואר במדעי הרוח והחברה במכללת ספיר.

<דניאל אוחנה: השנה התחלתי ללמוד באוניברסיטה העברית חינוך וזו הסיבה שהוועדה הזאת מאוד חשובה לי ודברים שחוויתי על בשרי במהלך לימודיי במכללת ספיר, אחד מהם היה אירוע מכונן, אפשר להגיד, בחופש הביטוי ובפוליטיזציה במכללת ספיר.

<דניאל אוחנה: מה שהיה, היה הייד פארק, במה פתוחה, בכיכר המרכזית של המכללה ואני הגעתי בתור נציגה של 'אם תרצו' בתוך רכזת תא של 'אם תרצו' לדבר על הטיה פוליטית באקדמיה, בתכנים של הקורסים.

יעקב מרגי: זה הפריע לך, את לא חייבת לענות לי, גם כשעשו במגמה לאמנות אנשים עירומים עם תפילין על הראש?

<דניאל אוחנה: מאוד הפריע לי, כן.

יעקב מרגי: תמשיכי, בבקשה.

<דניאל אוחנה: מה שקרה, אני הגעתי לדשא, לכיכר קצת באיחור לדבר, וחיכיתי שיזמינו אותי לבמה.

<דניאל אוחנה: איך שאמרו את השם שלי, אני הייתי עם חולצה של 'אם תרצו', 'דניאל אוחנה', התחלתי לשמוע מאחוריי קריאות 'פשיסטית', 'חתיכת פשיסטית', 'בגלל אנשים כמוך הייתה שואה', 'צריך להעיף אותך מכאן', אני מסתובבת, חשבתי סטודנטים מתא אחר אולי, ואני ממש נדהמת לגלות מולי מרצה, הגב' אורית יקותיאלי, מרצה להיסטוריה במכללה.

<דניאל אוחנה: שנה אחרי אני הייתי צריכה ללמוד אצלה.

יעקב מרגי: מה עשית?

יעקב מרגי: אל תספרי את כל הסיפור.

<דניאל אוחנה: קודם כל הייתי בהלם, אני נורא פחדתי לעלות - - -

חנין זועבי: אי אפשר להזכיר שמות כשהם לא פה, לא נוכחים.

אורן אסף חזן: זה חופש הביטוי.

עודד פורר: יש חופש ביטוי.

עודד פורר: את רוצה להגיד נאצים ואנטישמים והערות כאלה, אבל אי אפשר להזכיר שמות.

עודד פורר: זה אי אפשר.

יעקב מרגי: תודה.

חנין זועבי: אי אפשר, היא לא פה.

יעקב מרגי: בבקשה, תסיימי, מה עשית?

<דניאל אוחנה: הייתי בהלם, זו הייתה פעילות ראשונה שלי בתור פעילה ואני ממש פחדתי לעלות לבמה.

<דניאל אוחנה: רק אחרי שיחות עם הצוות, אמרתי 'אוקיי, אני עולה' ובאמת כל הזמן שעליתי ודיברתי היא לא הפסיקה לצעוק.

<דניאל אוחנה: עברה בחורה בדואית, חברה שלי לכיתה, והיא אמרה לה, 'את רואה את דניאל?

<דניאל אוחנה: היא רוצה לזרוק אותך מהארץ ששייכת גם לך' וממש ככה התחילה להתסיס את האווירה.

באסל גטאס: מה זה, רכילות?

יעקב מרגי: סליחה, באסל גטאס, ברוך הבא.

עודד פורר: זה עדות, היא שוברת שתיקה עכשיו.

עודד פורר: זו עדות חשובה.

יעקב מרגי: דניאל, שאלתי שאלה, לא ענית לי.

אורן אסף חזן: - - - תפסת צבע מהשטח.

יעקב מרגי: אורן.

יעקב מרגי: מרגע זה את סיימת את רשות הדיבור.

יעקב מרגי: שאלתי האם התלוננת?

<דניאל אוחנה: כמובן, התלוננתי, שלחנו מכתב למל"ג וגם לנשיא ומה שקיבלתי תשובה מהנשיא, 'תקשיבי, אנחנו מחשלים אותך פה באקדמיה'.

יעקב מרגי: כן, מה שלא הורג אותך מחשל אותך.

יעקב מרגי: הבנתי, תודה.

<דניאל אוחנה: רק חשוב לי להגיד לחברת הכנסת חנין זועבי שזו הפחדה ש - - -

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: את לא יכולה לפנות לחברת כנסת.

חנין זועבי: אני לא חושבת - - -

יעקב מרגי: חבר הכנסת אורן חזן, בבקשה.

יעקב מרגי: אתה רוצה?

יעקב מרגי: אז אני נותן לחבר כנסת אחר.

יעקב מרגי: רויטל סויד, בבקשה.

חנין זועבי: התמונה היא הפוכה.

<דניאל אוחנה: אף אחד לא עלה לדבר אחריי.

רויטל סויד: התמונה שאנחנו שומעים פה היא עגומה, מאוד, לשני הכיוונים.

רויטל סויד: כשהגעתי לדיון הזה באתי מתוך תובנה שהדיון יהיה גם לגבי ההתבטאויות המאוד מאוד אומללות, בלשון המעטה, של ד"ר כסיף ושל פרופ' עמירם גולדבלום, אבל אני חייבת לומר, את חוק עמותות, חוק השקיפות, של איילת שקד, אני חושבת שהוא חוק חשוך, חושבת שהוא חוק לא דמוקרטי וחושבת שהוא חוק שאסור שיהיה, מחד, מאידך, האופן שבו הושמעה הביקורת הוא אופן שאני אינני יכולה לקבל אותו, לא כשהיא נשמעת ממרצים באוניברסיטה, שהם בעיניי סמכות, ולא כשנשמעת ביקורת הפוכה מצד רבנים, שהם בעיניי סמכות רוחנית, כשהם מעידים ההיפך - - -

יעקב מרגי: אבל לרבנים יש חוקים, פה חופש אקדמי, אי אפשר לעשות להם כלום.

רויטל סויד: בוא נאמר כבר עכשיו, כל הדברים - - -

<קריאה: שמה חופש רבני.

יעקב מרגי: למה?

יעקב מרגי: חקרו אותם.

רויטל סויד: כל הדברים שנאמרים, גם על ידי אנשי אקדמיה וגם על ידי אנשי הרוח, הרבנים, חוסים תחת חופש הביטוי.

רויטל סויד: אלה לא דברים שאסור לומר אותם, אבל לא אומרים את זה נערים, אומרים את זה אנשי סמכות, אומרים את זה אנשי אקדמיה, רבנים, נבחרי ציבור, שחלק מהם יושבים פה איתנו עכשיו מסביב.

רויטל סויד: איפה האחריות שלנו מול הנוער?

רויטל סויד: מול הילדים?

רויטל סויד: מול הסטודנטים?

רויטל סויד: סטודנטים צריכים לפחד במדינת ישראל?

רויטל סויד: וזה לא משנה אם משמאל או מימין.

רויטל סויד: אני שומעת פה גם מה שאת אומרת וגם מה שאתה דיברת לגבי הדברים שנאמרו בזמן מהלך מבצע 'צוק איתן'.

רויטל סויד: זאת בושה וחרפה.

רויטל סויד: אני רוצה לומר לכם, חבריי חברי הכנסת, אתם יודעים מי אמור להוות דוגמה לכל זה?

רויטל סויד: אנחנו.

רויטל סויד: אנחנו פה.

רויטל סויד: כי אנחנו לא מהווים דוגמה.

רויטל סויד: יש לנו חופש ביטוי, זכותנו לבקר באופן ענייני ולומר את הדברים הכי קשים, גם בצד ימין וגם בצד שמאל, אבל השאלה היא איך אנחנו מבקרים ואיך אנחנו מדברים.

רויטל סויד: ושלא נתפלא אחר כך שאנחנו מגדלים דור אלים גם בצד הזה וגם בצד הזה.

יעקב מרגי: ליאת הלבץ.

<ליאת הלבץ: תודה רבה, חבר הכנסת.

<ליאת הלבץ: קודם כל אני חייבת להצטרף לדברים של חברת הכנסת סויד.

<ליאת הלבץ: לשבת כאן ולראות את השיח מתנהל כאילו אנחנו באמצע סיטואציה ב'אח הגדול', שהם ככה צורחים שם אחד על השני, זה פשוט לא נעים.

<ליאת הלבץ: זה מביך להיות אזרחית במדינה שככה נבחרי הציבור שלה מדברים ו - - -

יעקב מרגי: אחרי תוכחת המוסר של חברי הכנסת, ומאחר שהדיון - - -

<ליאת הלבץ: לא, אני אומרת - - -

יעקב מרגי: את התאחדות הסטודנטים שמענו לגבי שכר הלימוד, שמענו אתכם - - - תאמרי לנו גם מה דעתכם על הנושא הזה.

<ליאת הלבץ: זה מתחבר גם לזה.

יעקב מרגי: זה שלא מפריע לכם שחולבים אתכם כבר כמה שנים, אין לי בעיה, אל תנהלו מאבק, אבל לפחות בנושא שהתכנסנו אליו היום - - -

<ליאת הלבץ: בשבוע שעבר - - -

יעקב מרגי: בבקשה, בואי נראה.

יעקב מרגי: קיבלתי את תוכחת המוסר, זה מתאים לי לדברי הפתיחה.

יעקב מרגי: עכשיו לנושא שהתכנסנו, בבקשה.

<ליאת הלבץ: הנושא שכאן התכנסנו, אני חייבת לומר, אנחנו חס וחלילה לא תומכים או מחזקים את הדברים שנאמרו והדברים פה שהסטודנטים גם השמיעו מהמרצים שלהם, אבל בסופו של דבר האקדמיה היא אי של חופש ביטוי.

<ליאת הלבץ: נכון, לא חופש שיסוי, נכון, צריך להיזהר בדברים, נכון, בסופו של דבר האנשים האלה הם סמכות - - -

עודד פורר: את אומרת שהתאחדות הסטודנטים תומכת במה שאמר - - -

יעקב מרגי: סליחה, סליחה.

אורן אסף חזן: תני לי להבין, שאלה לי - - -

יעקב מרגי: לא, היא עוד לא סיימה.

יעקב מרגי: היא תסיים.

יעקב מרגי: היא שמעה אותך.

יעקב מרגי: תבהירי.

אורן אסף חזן: - - - הצגה - - -

<ליאת הלבץ: אני התחלתי את הדברים שלי מזה שאני אומרת שאנחנו לא תומכים, אנחנו מגנים את השיח הזה, מכאן או מכאן, לא משנה, אנחנו מגנים.

<ליאת הלבץ: חד משמעי.

<ליאת הלבץ: אבל עם זאת לומר שבסופו של דבר חברי הכנסת הם אחרים, השיח הזה נוצר מאיפה שהוא, הוא מגיע לא מאיזה ריק.

<ליאת הלבץ: וכששיח פה בבית הנבחרים, וכשחברי הכנסת - - -

יעקב מרגי: את בטוחה שזה מבית הנבחרים?

יעקב מרגי: התאים באוניברסיטה הם תאים סטריליים?

<ליאת הלבץ: אני לא אומרת שזה רק, אני אומרת שבסופו של דבר הדוגמה האישית היא חשובה וזה קריטי.

ענת ברקו: כל היום על ערוץ הכנסת - - -

יעקב מרגי: סליחה, ענת.

יעקב מרגי: תודה.

<ליאת הלבץ: חברי הכנסת הם דוגמה.

יעקב מרגי: אבל בואי תקשיבי, מעבר לזה שאת סטודנטית את גם התאחדות הסטודנטים, אתם גוף שיש לו מעמד וסטטוס.

יעקב מרגי: יש לאקונה כלשהי בשיח הציבורי בתוך הקמפוסים?

<ליאת הלבץ: כן.

יעקב מרגי: בין המרצים לסטודנטים, בין התאים לבין - - -

<ליאת הלבץ: זה בדיוק מה שאני באה לומר.

יעקב מרגי: מה אתם עושים?

<ליאת הלבץ: זה בדיוק מה שאני באה לומר.

<ליאת הלבץ: אנחנו מייצגים את הסטודנטים וזה בדיוק מה שאני באה לספר פה, על הסטודנטים, שאולי לא מכירים, זה שיש אפשרות, במידה שסטודנט מרגיש שיש איזה שהיא פגיעה באמת בעבודות שלו, בציונים שלו, כל דבר כזה, יש ועדות משמעת.

<ליאת הלבץ: היה פסק דין בבית משפט שנותן לכם, כסטודנטים, את האפשרות להגיע - - -

אורן אסף חזן: יש מקום כזה ב - - -

יעקב מרגי: אורן, לא.

יעקב מרגי: נתת לה זכות דיבור, אל תפריע לה.

אורן אסף חזן: אני רק רוצה להבין, שתחדד, שלא תלך סחור סחור.

<ליאת הלבץ: אני לא הולכת סחור סחור.

<ליאת הלבץ: אני אומרת שסטודנט יכול להגיע לוועדות המשמעת האלה, ביחד עם עורך דין ולהיות מיוצג על ידי עורך דין ולעמוד - - -

יעקב מרגי: אני שמח לשמוע את זה.

<ליאת הלבץ: לעמוד מול המרצה ומול ה - - -

יעקב מרגי: אתם עשיתם מה שכנראה המל"ג לא עושה, והם ישיבו לי בסוף אם הם עשו.

<ליאת הלבץ: יש נציגים של האגודות בכל הקמפוסים שדואגים שהסטודנטים יידעו את הזכויות שלהם והסטודנטים צריכים לדעת את הזכויות שלהם ולעמוד על שלהם, בצורה חד משמעית.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אורן חזן.

אורן אסף חזן: אדוני היושב ראש, אולי די, מספיק עם היפות נפש הזאת.

אורן אסף חזן: יש פער עצום בין חופש ביטוי שמתבטא בשטויות כמו כיבוש מיבוש, לבין אמירות קיצוניות שמתירות דם, נקודה.

אורן אסף חזן: צריכה לצאת מפה אמירה אחת חד משמעית, לא משנה ימין ושמאל, אין מקום ולא צריך שיהיה, לא עכשיו ולא בעתיד, למרצים כאלה באקדמיה, נקודה.

<ליאת הלבץ: מהבית הזה יוצא שיח כזה.

יעקב מרגי: סליחה, ליאת.

אורן אסף חזן: את אל תחנכי אותנו.

אורן אסף חזן: תעצרי.

אורן אסף חזן: אני חייב לענות לה.

יעקב מרגי: תענה לה, מותר לך.

אורן אסף חזן: לא מזמן הוגשה תלונה על ידי חנין זועבי שאני קראתי לה 'חלאה' ואני נענשתי על זה.

אורן אסף חזן: היא היום אמרה שחלאה - - - היא הלכה, חבל.

אורן אסף חזן: אז אל תחנכי אותנו, פה יודעים גם להעניש, ואני אגלה לך סוד, גם - - -

יעקב מרגי: ליאת, את לא מגיבה.

אורן אסף חזן: אבל הפער בין זה לבין ההגנה הבלתי מתפשרת שאין לה התחלה ובטח שלא רואים את הסוף שבה, שבה מרצים יכולים להגיד מה שבא להם עד כדי פגיעה של ממש, שגם תוביל בסופו של דבר לפגיעה של ממש, היא צריכה להיעצר.

אורן אסף חזן: אני היום בבוקר הייתי באולם הזה בדיוק, בדיון של ועדה לענייני שקיפות ובוועדה דנו האם ייתכן שהרשויות בהתיישבות מממנות תג מחיר, פשעי שנאה וכן הלאה.

אורן אסף חזן: באו ויצאו בקריאה שלא יכול להיות מצב שבו מקום שמקבל מימון מהמדינה יממן גופים שאולי בדרך כזו ועקיפה - - - חשוב לציין באוזני כולם, נאמר בצורה חד משמעית, על ידי כל הגורמים, משטרה, משרד הפנים, פרקליטות, חינוך, שאין ולא היה ואין קשר בין ההתיישבות, בין הגורמים המממנים שבה, בטח ובטח לא לאף פשע שהוא.

אורן אסף חזן: עכשיו תגידו לי אתם, אנחנו באים כשזה נוח, בצד השמאלי, וכן, אני נכנס פה לענייני שמאל וימין, אני נכנס, מספיק עם ההצגה המטופשת הזאת.

אורן אסף חזן: לא שמעתי עד לרגע זה אף חבר כנסת מהשמאל או מהמרכז שבא ומתנער מעזרא נאווי.

אורן אסף חזן: הוא כל כך צדיק שהוא עשה דין מויסר על הפלסטינים.

אורן אסף חזן: התולדה של אנשים שכמותו, שמקומם מאחורי סורג ובריח, זה קשור לשיח שמתחיל פה, וכשמרצה מרשה לעצמו לדבר בצורה כזו - - - אני לא מדבר בכלל על כבוד מלכות, על עם אחד, על אחדות, מינורי.

יעקב מרגי: לסיכום?

אורן אסף חזן: לסיכום, אין מקום שבו מרצים ישתמשו בכיסא שלהם מחד כדי לכפות על סטודנטים לשמוע אידיאולוגיה קיצונית כזו או אחרת, כמו שראינו לא מכְּבר באוניברסיטת בן גוריון, כמו שאנחנו רואים גם היום במקומות אחרים, ובטח ובטח שאין מקום, אדוני הפרופסור, זה נכון שאם יש בעיה פלילית אז צריך להגיש תלונה, אבל השאלה הפלילית לא קשורה אליך בכלל.

אורן אסף חזן: אתה המראה של האקדמיה בישראל ואם אתה מאפשר ונותן גב לאמירות כאלה, בין אם נאמרו בכיתה ובין אם נאמרו ברשת החברתית, די עם התמימות, הרי אתה לא תמים, אם אנחנו לא נצא מפה בקריאה ברורה, אני מודיע לך שאנחנו נשלם על זה מחיר כבוד.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: ואני לא מרגיש מאוים.

אורן אסף חזן: אני גם לא.

אורן אסף חזן: שלחו לי הודעות, שלחו לי - - - אבל זה לא קשור.

יעקב מרגי: הבנתי.

יעקב מרגי: רבותיי, אני רוצה לתת את רשות הדיבור לפרד לנדאו, עם מצגת, שאנחנו נראה את הביטויים שנאמרו.

יעקב מרגי: אנחנו לפעמים רצים בשגרה, איך קוראים לך מהמועצה?

<עזריאל צפה: עזריאל צפה.

יעקב מרגי: עזריאל צפה, אפילו כשהוא נושם את זה, הוא התאמץ לקרוא ולהכין, בואו תראה - - -

<עזריאל צפה: תקפו אותי פה.

יעקב מרגי: נבהלת.

יעקב מרגי: אתה לא נראה לי מבוהל.

יעקב מרגי: נראה קצת במצגת, אבל טלגרפית, בלי נאומים אחרי כל מסך.

<פרדריק לנדאו: תודה רבה, אדוני.

יעקב מרגי: מצגת ודבר יחד עם המצגת.

יעקב מרגי: בלי דברי פתיחה.

<פרדריק לנדאו: כמו שכולם כאן - - -

יעקב מרגי: כנראה, אדוני, לא הבנת.

יעקב מרגי: תקשיב לי, אין לנו זמן, תריץ את המצגת יחד עם הדיבור.

<פרדריק לנדאו: אין בעיה, אני מריץ.

<פרדריק לנדאו: כמו שכולם כאן יודעים, היום זה ראש חודש שבט וכמו שאנחנו מדברים על אילנות עלינו לדבר גם על כמה עשבים שוטים.

<פרדריק לנדאו: שמי פרדריק לנדאו ואני מתא לביא, זה תא ליכוד, מהאוניברסיטה העברית.

<פרדריק לנדאו: התבקשתי לבוא לכאן לדבר על בעיה קשה של - - -

יעקב מרגי: המצגת תקועה?

יעקב מרגי: הוא לא יכתיב את הקצב, אני מכתיב את הקצב.

יעקב מרגי: תריץ את המצגת או שאני מוריד אותה.

<פרדריק לנדאו: הלך הרוח באוניברסיטה העברית שמוכתב ומנוהל - - -

יעקב מרגי: תסתכל, דבר.

יעקב מרגי: טלגרפית.

<פרדריק לנדאו: כמו שאפשר לראות, היו התבטאויות נגד ראש הממשלה ושרת המשפטים - - -

יעקב מרגי: ומה הן?

<פרדריק לנדאו: אנחנו עוברים, אדוני.

יעקב מרגי: יפה, תתחיל להקריא.

<פרדריק לנדאו: כמו שאפשר לראות, זה ד"ר עופר כסיף, שאומר נגד ראש הממשלה, 'פושע מלחמה', 'הוא מקדם דברים שקודמו בשנות השלושים', 'אפס מאופס'.

<פרדריק לנדאו: אין כאן שום דבר שקשור לחוק או שום דבר כזה, אבל מצופה ממרצה במוסד אקדמי בכיר שיפגין כבוד בסיסי ורמה מסוימת של שיח שתעודד דיון ותגרה את החשיבה של הסטודנטים.

<פרדריק לנדאו: זה לא מה שקורה כאן.

<פרדריק לנדאו: ד"ר כסיף ממשיך כנגד שרת המשפטים, אנחנו שמענו את זה, רואים את זה בפייסבוק, הוא דיבר על זה בתקשורת גם.

<פרדריק לנדאו: הוא דיבר על זה שהיא מומנה על ידי רוצח, על ידי סוחר סמים, לבחור קוראים סרז' מולר, הוא איש עסקים שתרם לפריימריז של עשרות חברי כנסת מימין ומשמאל, אין עם זה פסול.

<פרדריק לנדאו: אבל כשרואים את זה, שיש כאן מרצה שמדבר ככה, אז הסטודנטים, חבריי לקמפוס, שעוברים על ידו, הם מפחדים.

<פרדריק לנדאו: כי בעצם אותו מרצה חושב על ראש הממשלה ושרת המשפטים מה שהוא חושב על כל הימניים, הוא בעצם אומר, כשהם עוברים לידו, 'אתה ניאו נאצי', 'אתה שותף לפשיזציה של ישראל'.

יעקב מרגי: עבור דף.

<פרדריק לנדאו: וזה, גבירותיי ורבותיי, צריך לזעזע כל אחד ואחד מאיתנו.

<פרדריק לנדאו: עכשיו, כמו שאתם רואים כאן - - -

יעקב מרגי: רגע, אין לך במצגת - - -

<פרדריק לנדאו: ד"ר הרשטיין.

יעקב מרגי: אין לך במצגת גם מרצים מימין שאמרו על השמאל?

<פרדריק לנדאו: כן, יש לנו.

<פרדריק לנדאו: ד"ר הרשטיין דיבר על מירי רגב, אני מצטט מתוך מבחן.

<פרדריק לנדאו: רבותיי, מבחן, לא פייסבוק, 'השרה היא מיקרוב סטלינסטי', אני מצטט, אדוני, מתוך המבחן, 'מיקרוב סטלינסטי רפה שכל', בהמשך המבחן 'מצביעי הליכוד הם טיפשים במיוחד', אדוני היושב ראש.

יעקב מרגי: איפה הבחינה הזו נעשתה?

<פרדריק לנדאו: בקורס בדיני נזיקין בפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית.

<פרדריק לנדאו: אז עכשיו אני שואל אותך, כשמצביע ליכוד, ויש רבים כאלה בקמפוס, על אפם וחמתם של אנשים, איך אני אמור לענות לשאלה שלשרת התרבות והספורט קוראים, מה שהוא הגדיר, סטליניסטית ושמי שהצביע לה הוא טיפש במיוחד.

<פרדריק לנדאו: אני בתור סטודנט שניגש למבחן יודע שאסור לי להביע דעות ימניות, אל"ף, כי זה אסור, ובי"ת, כי אני לא אעבור את הקורס.

<פרדריק לנדאו: חד וחלק.

יעקב מרגי: הלאה.

יעקב מרגי: נציגי המל"ג והאוניברסיטה שומעים אותך.

<פרדריק לנדאו: יעלו על זה תיכף, אני בטוח בזה.

<פרדריק לנדאו: יש לנו גם עדויות של מרצים כנגד סטודנטים בעצמם.

<פרדריק לנדאו: כל המרצים, שהם אלה שקוראים לעצמם ליברלים גדולים, תומכי זכויות אדם, בחירוף נפש הם בעצמם אלה שמגבילים את השיח האקדמי בטקטיקות של הפחדה.

<פרדריק לנדאו: אפשר לראות את זה כאן, זו עדות אחת, ויש לנו עוד מספר עדויות, שדווקא הייתה פה ואתה, לצערי, הוצאת אותה.

ג'מאל זחאלקה: דווקא אתה מפחיד.

יעקב מרגי: לא, ג'מאל, אני קורא אותך לסדר.

ג'מאל זחאלקה: אתם אנשים - - -

אורן אסף חזן: ג'מאל, אל תפחיד דובר, עזוב את הבן אדם.

ג'מאל זחאלקה: מה בן אדם?

ג'מאל זחאלקה: - - - בן אדם?

אורן אסף חזן: הוא יותר בן אדם ממך.

שרן השכל: הסטודנטים אומרים שהם מפחדים.

יעקב מרגי: האמת לא מפחידה, ג'מאל.

יעקב מרגי: למה אתה נבהל?

אורן אסף חזן: אתה, זחאלקה, הוא יותר בן אדם ממך.

מרדכי יוגב: סניף ארגוני הטרור בכנסת.

ג'מאל זחאלקה: זה הקוזאק הנגזל.

אורן אסף חזן: הוא יותר בן אדם ממך, זחאלקה.

יעקב מרגי: אורן.

יעקב מרגי: ג'מאל, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

מרדכי יוגב: נציג ארגוני הטרור בכנסת

אורן אסף חזן: זחאלקה, מחפשים מרצים בביר זית.

יעקב מרגי: בבקשה.

<פרדריק לנדאו: משפט סיום.

<פרדריק לנדאו: אנחנו צריכים להבין כיצד סטודנט צריך להתמודד באוניברסיטה העברית ב-2016.

<פרדריק לנדאו: הסטודנטים, החברים שלי שיושבים פה, מבינים, כדי לסיים תואר באוניברסיטה העברית עליך להיות סטודנט שמאלני בשביל לשרוד את התואר, אחרת הציונים שלך יירדו ואתה תושמץ ברבים.

<פרדריק לנדאו: זה הדיון שמתנהל היום באוניברסיטה העברית.

<פרדריק לנדאו: עכשיו אנחנו הולכים להגיע לתגובת האוניברסיטה.

<פרדריק לנדאו: פרופ' הופנונג לימד אותי.

<פרדריק לנדאו: מרצה יקר מאוד, אבל תגובת האוניברסיטה, אני יכול רגע לתרגם לכם אותה, התגובה, כלום.

<פרדריק לנדאו: לא נעשה כלום.

<פרדריק לנדאו: מרבית מחברי ההנהלה של האוניברסיטה לא מתנגדים למתרחש - - -

ג'מאל זחאלקה: מה אתה רוצה שיעשו?

אורן אסף חזן: קודם כל רוצים שלא תפריע.

שרן השכל: שהסטודנטים יהיו חופשיים להביע את העמדות שלהם ולא יפחדו על הציונים שלהם.

שרן השכל: זה מה שרוצים.

אורן אסף חזן: אתה שמתחיל באות השביעית, קודם כל תשב ואל תפריע.

שרן השכל: תן חופש ביטוי גם להם.

שרן השכל: זה מה שרוצים.

ג'מאל זחאלקה: בחייך, איפה אנחנו חיים?

אורן אסף חזן: מה זה השפה הזאת?

ג'מאל זחאלקה: גם אני הייתי מרצה.

יעקב מרגי: ג'מאל, אתה מפריע לדיון.

אורן אסף חזן: ג'מאל, אל תפריע.

יעקב מרגי: ג'מאל, למה אתה מפריע לי לדיון?

יעקב מרגי: אני אקרא אותך לסדר.

אורן אסף חזן: אני חושב שקראת אותו לסדר כבר שלוש פעמים, שתדע לך.

אורן אסף חזן: אין מקומך בדיון הזה.

יעקב מרגי: אורן, תודה רבה על ה - - -

<פרדריק לנדאו: אני מסיים, אדוני.

אורן אסף חזן: שיהיה גיבור עלינו, שלא יהיה גיבור עליהם.

<פרדריק לנדאו: מרבית מחברי ההנהלה של האוניברסיטה מתנגדים למתרחש בלאו הכי.

<פרדריק לנדאו: ההפחדה של סטודנטים ימניים והמגבלות המכוונות על השיח האקדמי לא מטרידים את הנהלת המוסד.

<פרדריק לנדאו: שוב, הסטודנטים הם אלה שמפסידים אל מול בעלי הכוח - - -

יעקב מרגי: תודה.

<פרדריק לנדאו: לסיום, עלינו להבין שהמרצים באוניברסיטה - - -

ג'מאל זחאלקה: נתן לנו הרצאה של מקרתיזם.

אורן אסף חזן: לא מתאים לך?

אורן אסף חזן: אתה יכול לצאת החוצה.

יעקב מרגי: אורן, אתה מפריע לי.

<פרדריק לנדאו: למרצה באוניברסיטה - - -

ג'מאל זחאלקה: צריך לקרוא לכלב בשמו, זה מקרתיזם.

שרן השכל: תן לו לסיים.

<פרדריק לנדאו: לגדף ראש ממשלה ולקרוא לשרת המשפטים ניאו נאצית ולהפחיד סטודנטים ימניים.

<פרדריק לנדאו: אנחנו קוראים לאוניברסיטה לטפל בבעיה - - -

ג'מאל זחאלקה: לגרש את כל המרצים שלא מוצאים חן בעיניך.

אורן אסף חזן: אני מסכים.

<פרדריק לנדאו: לטפל בבעיה מ - - -

שרן השכל: להחזיר להם את הביטחון.

אורן אסף חזן: אני מסכים.

אורן אסף חזן: חבל שפספסת את דבריי.

יעקב מרגי: רבותיי, הבנתי.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אורן חזן, אני קורא לך.

<פרדריק לנדאו: אדוני, לסיכום, הגיע הזמן להחזיר את הביטחון לכלל הסטודנטים באוניברסיטה העברית, גם אלה שלא מסכימים לגמרי עם הדעות הקיצוניות שהם שומעים מדי יום.

יעקב מרגי: רבותיי, לאחר כל מבקשי רשות הדיבור, לא כולם, חלק קיבלו והשעון מסרב - - -

ג'מאל זחאלקה: אני, ברשותך, רוצה להגיב על ה - - -

יעקב מרגי: לא, ברשותך אתה לא מפריע לי, ג'מאל.

ג'מאל זחאלקה: לא, על - - -

יעקב מרגי: לא, אתה לא מפריע לי.

<קריאה: אני יכולה לדבר חצי דקה על השעון?

יעקב מרגי: לא.

ג'מאל זחאלקה: לא יכול להיות שתוקפים את האקדמיה בצורה כזאת.

אורן אסף חזן: למה לא יכולים?

אורן אסף חזן: תפקידה לדעת את מקומה ו - - -

יעקב מרגי: אורן, אתה מפריע לי.

אורן אסף חזן: מה הוא מסובב את ה - - -

יעקב מרגי: אורן, אין לי בעיה, בואו תנהלו שניכם את הדיון בחוץ.

יעקב מרגי: אין לי בעיה, אני יכול לעשות את זה בשנייה.

אורן אסף חזן: מזל שאני חולה.

אורן אסף חזן: אני חולה היום, זה המזל.

אורן אסף חזן: 39 חום.

יעקב מרגי: אתה יש לך למי להתלונן, אני אין לי.

אורן אסף חזן: אני מתלונן רק אליך.

יעקב מרגי: רבותיי, תקשיבו, אני פונה במיוחד במיוחד למועצה להשכלה גבוהה ולא משנה זהותם הפוליטית של המרצים.

יעקב מרגי: דיברנו בתחילת הדיון על החשיבות של למתן את השיח הציבורי, אפשר לומר הכול בצורה מכובדת, במכובדות, לצערי הרב, אנחנו באמת רוצים להתייחס לפרופסורים ולאנשי רוח ולתת להם את הכבוד המגיע להם.

יעקב מרגי: אנחנו באמת רוצים, אנחנו באים מהמקום הזה, ואתה יודע מה?

יעקב מרגי: ועינינו נשואות אליהם, לכל אנשי הרוח, מהם יש לנו ציפיות גבוהות, אבל אי אפשר לטאטא את זה בביטוי של חופש הביטוי והחופש האקדמי.

יעקב מרגי: אף אחד לא ילמד אותי מה הוא הערך של חופש הביטוי, עם כל הכבוד, אני מאלה שסיגלתי לעצמי לשמוע, כמו שאני יודע לשמוע 70 שפות אני יודע לשמוע את כל הסגנונות ואני לא נבהל.

יעקב מרגי: גם כשהבטן מתכווצת לי ועוד כמה שרירים בגוף, אני יודע לשמוע את זה, אבל כשאומר לך סטודנט, כן, ברגע שהוא המרצה שלי - - - דוגמה, הסיפור של המבחן, של המרצה, עם השרה רגב, ד"ר הרשטיין, אני אתן לך, זכות התגובה עומדת לך - - - מל"ג, אתה איתי?

יעקב מרגי: אתה רוצה לדבר איתו.

<מרק אסרף: פונה אליי חבר כנסת.

אורן אסף חזן: אני ביקשתי יפה.

יעקב מרגי: הפרעת, לא.

יעקב מרגי: לא מגיע פרס למי שמפריע.

ג'מאל זחאלקה: אתה מבקש יפה?

ג'מאל זחאלקה: זה חידוש מרענן.

יעקב מרגי: מה אתה מצפה מסטודנט, שהוא מזוהה, דעותיו ידועות, והוא רוצה להתייחס לחופש האקדמי, קודש הקודשים, והוא רוצה להתייחס למבחן כפי שהוא מבין ומאמין, מה אתה מצפה ממנו?

יעקב מרגי: זה יצא בציבור, השרה מחתה, גם אם פחדו להתלונן אליכם, זה לא נעלם מנגד עיניכם, עשיתם משהו במקרה הזה?

יעקב מרגי: אתם תעשו משהו?

יעקב מרגי: נשמעה פה זעקת הסטודנטים, הם פחדו מאותו מרצה, הוא לא יבדוק להם את העבודות שלהם - - -

ג'מאל זחאלקה: לא מדובר בסטודנטים, מדובר בארגון קיצוני, הכי קיצוני שיש בארץ.

מרדכי יוגב: - - - נציג ארגוני הטרור - - -

אורן אסף חזן: בל"ד, זחאלקה.

יעקב מרגי: זה לא נוח לך, ג'מאל.

ג'מאל זחאלקה: זה 'אם תרצו' - - -

אורן אסף חזן: דיברנו על זה בהתחלה, אתה לא יכול בוועדת חינוך לתת לו להסית נגד - - -

יעקב מרגי: אורן.

יעקב מרגי: ג'מאל זחאלקה, אם לא נוח לך, אתה לא מסוגל לשמוע את זה?

יעקב מרגי: צא החוצה.

יעקב מרגי: אתה רוצה שאני אקרא לך פעם שלישית?

אורן אסף חזן: צריך להוציא אותך גם מהכנסת.

יעקב מרגי: אל תפריע לי.

יעקב מרגי: אתה לא עונה.

ג'מאל זחאלקה: אני לא רוצה שנחשוב שזה סטודנטים תמימים.

אורן אסף חזן: אלה סטודנטים תמימים.

יעקב מרגי: אורן, אתה לא עונה.

יעקב מרגי: אני מדבר כרגע.

אורן אסף חזן: מה זה הדבר הזה?

יעקב מרגי: אמרת שאתה חולה, נכון?

יעקב מרגי: אני מדבר כרגע.

ג'מאל זחאלקה: גם אני חולה.

אורן אסף חזן: זה לא חדש ואנחנו גם לא נדבר איפה.

יעקב מרגי: שניכם, תקשיבו.

יעקב מרגי: אני פונה למל"ג, אני לא יכול לטאטא את החשש הזה של הסטודנטים במחי יד.

יעקב מרגי: אני רוצה התייחסות.

יעקב מרגי: גם אם אין לך התייחסות כרגע אני רוצה לשמוע אותה בהמשך, כי אם לא אני אעלה את זה, במקום שיש ואקום המחוקק נכנס.

יעקב מרגי: אל תצרו ואקום, כי אחר כך אתם תגידו 'חופש אקדמי', 'חופש פדגוגי', 'עצמאות פדגוגית'.

יעקב מרגי: לא יהיה, איפה שיש ואקום - - - אנחנו רוצים לשמור על חופש הביטוי לכל צד.

יעקב מרגי: היום זה מרצה מהימין, מחר זה מרצה מהשמאל, ואני לא רוצה לחלק ציונים מי יותר ומי פחות.

אורן אסף חזן: זה גם לא רלוונטי.

יעקב מרגי: כשאתה תדבר, תאמין לי שאני לא אגיד לך לא רלוונטי.

אורן אסף חזן: לא, לא אמרתי על הדברים - - -

יעקב מרגי: אני יודע למה אני מכוון, אל תתקן אותי.

אורן אסף חזן: אני מחדד אותך.

יעקב מרגי: אני רוצה לשמוע את עמדת המל"ג בסוגיה הזאת ולאחר מכן זכות התגובה לפרופ' הופנונג.

יעקב מרגי: בבקשה.

<מרק אסרף: כפי שפירטנו בהתחלה, למל"ג יש עקרונות והיא פרסמה אותם בגילוי דעת.

<מרק אסרף: עקרונות ממש חשובים - - -

יעקב מרגי: אולי לא הבנת את ההערה שלי, חשבת שאני ציני, נכון?

יעקב מרגי: תדע לך, אני אחרון הציניקנים בכנסת.

יעקב מרגי: אולי אתה לא מכיר אותי, אני אחרון הציניקנים, כשאני אומר משהו אני אומר אותו עם תער חד, ותקשיב טוב טוב.

יעקב מרגי: אולי אתה לא מודע, יש לך תפקיד מעבר, אתה יודע למה?

יעקב מרגי: כי איפה שאתה רוצה אתה יודע את תפקידך ואפילו עושה פלוס מע"מ, לטעמי.

יעקב מרגי: יש לך תפקיד במקרה הזה, אתה לא תצא בהקראה של האני מאמין של המל"ג או קווי היסוד.

יעקב מרגי: אתם תצטרכו לתת לי לוועדה, אני יודע שאין לך, לפי איך שהתחלת, אתם תצטרכו, לפי הקריאה שלי, לתת לוועדה איך אתם הולכים להתמודד עם הפחד הזה של הסטודנטים מימין ומשמאל.

יעקב מרגי: אני אדרוש את זה בסיכום.

אורן אסף חזן: שאלה ל - - -

יעקב מרגי: לא, אתה לא יכול, שאלת יותר מדי.

יעקב מרגי: לא.

אורן אסף חזן: השאלה - - -

יעקב מרגי: אתה לא מכבד את הפרופסור?

יעקב מרגי: בבקשה, פרופ' הופנונג.

<מנחם הופנונג: אני קודם כל רוצה למחות על מה שהוצג פה בתחילת הדברים של מר לנדא - - -

<פרדריק לנדאו: לנדאו, אדוני.

<מנחם הופנונג: לנדאו, כאילו שבאוניברסיטה העברית מתנהל ציד לא מבוקר כנגד סטודנטים בעלי השקפה פוליטית מסוימת.

יעקב מרגי: יש חשש, הוא אמר.

שרן השכל: הם מפחדים, זה אמירה לגיטימית.

יעקב מרגי: תנו לו.

יעקב מרגי: הוא לא אמר את זה.

<פרדריק לנדאו: לא טענתי כלפי - - -

יעקב מרגי: אני מגן עליך.

<פרדריק לנדאו: תודה רבה, אדוני.

יעקב מרגי: הוא לא אמר זאת, הוא אמר שיש חשש.

<מנחם הופנונג: בתחילת הדיון נכחו פה, כפי שספרתי, מספר סטודנטים שלי לשעבר ובהווה שהלוואי שהייתי רואה נוכחות כזו בכיתה כל יום, הם יכולים להעיד על מה קורה בשיעורים באוניברסיטה העברית.

<מנחם הופנונג: אני חושב שאנחנו מכבדים מאוד שיח לא אלים, נותנים חופש ביטוי גם באוניברסיטה, ואנחנו נוקטים זהירות רבה כשמדובר בביטוי שהוא מחוץ לאוניברסיטה.

<מנחם הופנונג: ההתבטאויות שהיו פה, חלק מההתבטאויות שהתייחסו לדברים בתוך האוניברסיטה, לפחות אותו מבחן, הוא היה באותיות כל כך קטנות שאני לא ראיתי, אני אשמח לראות את המבחן - - -

יעקב מרגי: זה התפרסם בתקשורת.

יעקב מרגי: תנו לו את המצגת כולה אחר כך.

<מנחם הופנונג: לכן אני מתבטא בזהירות, אבל כדאי - - -

אורן אסף חזן: אבל מה העמדה?

יעקב מרגי: אורן, תן לו, הוא עוד לא סיים.

<מנחם הופנונג: אנחנו מעודדים שיח לא אלים, אנחנו פתוחים לשמוע את כל הדעות בתוך האוניברסיטה, אנחנו לא נסתום פיות מחוץ לאוניברסיטה.

<מנחם הופנונג: אין לנו את הכלים לזה ואני לא יכול על כל התבטאות של כל אדם, גם לא של סטודנט ולא של מרצה, להגיב.

אורן אסף חזן: איפה עובר אצלך הגבול?

אורן אסף חזן: מתי אתה תגיב?

יעקב מרגי: אורן, בוא נעשה החלפות, אני אהיה סגן יושב ראש ואתה תהיה יו"ר ועדה.

<מנחם הופנונג: אני רוצה רק להקריא קטע קטן מהתגובה של נשיא האוניברסיטה.

<מנחם הופנונג: נאמר פה שהאוניברסיטה לא הגיבה ולא הוציאה כלום, אז אני אקריא חלק מזה לפחות, 'האוניברסיטה העברית מגנה בחריפות שימוש בביטויים לא ראויים ופוגעניים בצורה קיצונית כגון ניאו נאצית, טינופת - - -

יעקב מרגי: אמרת זאת קודם.

<מנחם הופנונג: לא אמרתי את זה, 'שמרצה באוניברסיטה עושה בהם שימוש'.

ג'מאל זחאלקה: זה של בן ששון.

<מנחם הופנונג: 'הסגנון הזה אינו קביל, אינו משקף את ערכי האוניברסיטה ואת רוח הסובלנות והכבוד ההדדי שבהם דוגלת האוניברסיטה'.

אורן אסף חזן: אבל אין ענישה.

יעקב מרגי: אני, שוב, פונה אליך כפי שפניתי ל - - -

אורן אסף חזן: זה שיטה חדשה - - -

יעקב מרגי: אורן, אם אתה חושב שאתה תורם לדיון, אתה לא תורם לדיון בכלל.

אורן אסף חזן: לא, תשמע - - -

יעקב מרגי: יש תכלית לדיון הזה.

יעקב מרגי: אני שואל אותך, פרופסור, אותה שאלה שהפניתי למל"ג.

יעקב מרגי: מאחר שיש לכם גם עצמאות, הם אוהבים, אחד מקווי היסוד, מהאני מאמין שלהם, היה לתת לכם עצמאות ניהולית ועצמאות אקדמית, אז אני שואל, עלה חשש, יש מנגנון בקרה, ערר, בדיקה, שהאוניברסיטה לסטודנטים כאלה מימין ומשמאל, שחוששים להביע את העמדות שלהם בכתב, בעבודות, בדיונים - - -

<קריאה: זה לא קורה.

יעקב מרגי: אל מול המרצה שחשף את דעותיו ולפעמים בצורה גם בוטה ואגרסיבית, הייתי אומר?

<מנחם הופנונג: התשובה היא שכן.

<מנחם הופנונג: יש מנגנון משמעת פנימי, ועדת משמעת, כנגד מרצים במקרים שעולות תלונות ויש מרצים שהועמדו לדין - - -

יעקב מרגי: לא, לא הבנת אותי, פרופ' הופנונג, אולי אני אחדד את השאלה שלי.

אורן אסף חזן: היושב ראש, מתי זה קרה לאחרונה?

יעקב מרגי: אני סטודנט, אני לא אתלונן.

יעקב מרגי: אני תושב באר שבע, שכרתי דירה בירושלים, יקר מאוד, מכלכל את עצמי, משלם ארנונה, חשמל ומים, צריך גם להתנייד הרבה בירושלים, שילמתי שכר לימוד, קורסים נלווים, כי לא קיבלתי בפריפריה את האנגלית הראויה, אז לקחתי גם קורס אנגלית, לקחתי עוד קורס כזה ואחר ועובד בלילות ושוטף כלים והכול הכול הכול, ומחכה, תסלח לי על הביטוי, לא לראות יותר את שערי האוניברסיטה כי היא עולה לי ביוקר, רוצה לגמור את התואר שלי.

יעקב מרגי: תכבד את הפחד הזה שלי להתלונן, שמא אני אקבל ציון נמוך.

יעקב מרגי: תתייחס לזה.

יעקב מרגי: זה שאתה אומר לי, יש מנגנון, מה, ועדת משמעת?

יעקב מרגי: מי יתלונן?

שרן השכל: האם הם קיבלו מענה?

אורן אסף חזן: מרגי, משפט סיכום אחרון.

<מנחם הופנונג: אני לא יכול לעשות שום דבר - - -

יעקב מרגי: אתה לא יכול - - -

<מנחם הופנונג: תן לי לסיים את המשפט.

<מנחם הופנונג: אני לא יכול לעשות שום דבר אם לא מגיעה אליי תלונה שאומרת לי דבר כזה כך וכך.

<מנחם הופנונג: מי שיודע יודע שגם במקרה של המחלקה שלי, הדברים שהם לא קשורים לחופש הביטוי, נעשה הליך משמעתי רציני כנגד מרצה בשנה שעברה ומי שצריך יודע - - -

יעקב מרגי: אני, אל"ף, רוצה להודות לך שהגעת לדיון, ולא כל כך מודה לאלה שהלכו איתך ולא באו.

<קריאה: אדוני היושב ראש.

יעקב מרגי: את רוצה לא להפריע לי רגע, כי אני בא לתת לך רשות דיבור.

אורן אסף חזן: היושב ראש, אני רוצה משפט סיכום.

<קריאה: אני יכול להגיב?

יעקב מרגי: לא, אתה לא יכול.

<קריאה: נאמרו פה דברים שהם לא נכונים.

יעקב מרגי: דניאלה גל.

<דניאלה גל: אני חייבת להגיב פה - - -

יעקב מרגי: אל"ף, את לא חייבת - - -

אורן אסף חזן: היא רוצה.

יעקב מרגי: אני אומר לך מה את צריכה לעשות, אני אתן לך עצה, יש לך מה לומר סביב הדיון הזה?

<דניאלה גל: כן.

יעקב מרגי: תאמרי, אל תגיבי.

<דניאלה גל: אוקיי, לא מגיבה, סבבה.

<דניאלה גל: כולם דיברו על מה שקורה בתוך האוניברסיטאות, אני רוצה לדבר על מה שקורה מחוץ לאוניברסיטאות.

<דניאלה גל: ב-5 באוגוסט מונה דני דיין על ידי ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו לשגריר בברזיל, הגיע ד"ר אדון ליאל, מרצה במרכז הבינתחומי, ונפגש עם שגרירים לשעבר בברזיל וישראל ושגריר ברזיל ברשות הפלסטינית ועם ראש ממשלת ברזיל על מנת שיפעלו לסיכול המינוי.

<דניאלה גל: ברגע שהמרכז הבינתחומי חורת על דגלו ערכים של ציונות ודמוקרטיה ואותם ערכים נרמסים פעם אחר פעם ברגל גסה, אני חייבת לתת ציטוט קטן ממה שאלון ליאל אמר - - -

יעקב מרגי: תגידי, פעם שאלו אותך אם את נאיבית?

<דניאלה גל: למה?

יעקב מרגי: את יודעת שערכים של ציונות ודמוקרטיה זה לעיני המביט, יש מי שרואה את מה שאת עושה לא ציוני ולא דמוקרטי, וסליחה על הביטוי, שמעת מה אמרו לשרת המשפטים, ויש מרצה מצד שני שיבוא ויאמר ל - - - שמה שהוא עושה הוא בגידה, משת"פ - - -

אורן אסף חזן: אין בעלות על ציונות ודמוקרטיה.

יעקב מרגי: לכן אל תהיי נאיבית.

יעקב מרגי: בבקשה

<דניאלה גל: אני לא אהיה נאיבית, אני אקשיב למה שאתה אומר.

<דניאלה גל: אני חייבת לתת ציטוט קטן ממה שהוא אמר ברדיו: 'אני מהמחנה שלי לא מצפה להגיע לשלטון, אם הייתי חושב שהמחנה שלי יכול להגיע לשלטון הייתי באמת עובד בישראל.

<דניאלה גל: האידיאולוגיה שלי לא יכולה להגיע לשלטון בעתיד הנראה לעין - - -

יעקב מרגי: לכן, מה הוא אמר שמה הוא עושה?

<דניאלה גל: הוא מתערב פעם אחר פעם, במשך שנים הוא פוגע ביכולתה של מדינת ישראל למשול.

<דניאלה גל: אלון וחבריו הגיעו למסקנה שהשלטון הדמוקרטי מונע להם למשול וכך יש לרוקן את הדמוקרטיה הישראלית מתוכן ולחתור תחת השלטון הדמוקרטי בישראל.

<דניאלה גל: אני חייבת להוסיף עוד אירוע קטן של ד"ר ליאל.

<דניאלה גל: הוא פועל גם בחזית הטרור הדיפלומטי נגד מדינת ישראל, בשורה של מפגשים ברחבי אירופה.

<דניאלה גל: ד"ר ליאל ושותפיו פועלים על מנת ללחוץ על פרלמנטרים להכיר במדינה פלסטינית כדי שמועצת הביטחון של האו"ם תכפה על מדינת ישראל הקמת מדינה פלסטינית ושבירת כללי המשחק הדמוקרטיים.

יעקב מרגי: דניאלה, תודה.

יעקב מרגי: אני אגיד לך משהו, כשלא מקשיבים לך תפסיקי, תעצרי.

יעקב מרגי: ולאלה שחושבים שעדיין המצלמה עובדת, השידור הופסק, בואו נחזור למה שהתכנסנו, אנחנו באיחור ורוצים לסכם את הדיון.

<דניאלה גל: משפט סיכום.

<דניאלה גל: הוא פועל לכפות על הציבור הישראלי את דעותיו בעזרת הסתה, לחץ דיפלומטי, עידוד חרמות ופגיעה במדינת ישראל, ואני שואלת את כל אלה שנמצאים פה, האם התנהגות כזו יכולה להיות?

<דניאלה גל: הוא מרצה לדיפלומטיה, האם זה מה שאנחנו רוצים לגדל?

יעקב מרגי: שמת לב שזה כל כך מעניין אותם, שהם לא חיכו לדברי הסיכום.

<דניאלה גל: אני שמתי לב ולצערי, מירב בן ארי, שהייתה יושבת ראש אגודת הסטודנטים בבינתחומי הלכה והיא לא נמצאת פה והיא כנראה יודעת על מה אני מדברת, ורויטל סויד, שאני לא יודעת על איזה חופש ביטוי היא מדברת - - -

<ליאת הלבץ: בתור סטודנטית - - -

אורן אסף חזן: רק משפט על השריפה ב'בצלם'.

יעקב מרגי: סדרנית, תוציאי אותה.

יעקב מרגי: ליאת, את מוצאת.

יעקב מרגי: אני כמה דקות מנסה להשתיק אותך, את לא שמה לב.

יעקב מרגי: על דבר כזה נותנים לילד, שולחים אותו - - -

<דניאלה גל: אפשר 20 שניות להוסיף?

יעקב מרגי: לא, מה לעשות.

יעקב מרגי: הייתי מוכן להיות נחמד ולתת לכולם פה לדבר.

יעקב מרגי: השעון.

יעקב מרגי: משפט ומשפט, בבקשה, חבר הכנסת מוטי יוגב.

מרדכי יוגב: שמענו כאן, מעבר לביטויים הקשים, ואני פונה לפרופ' הופנונג ואני פונה למל"ג, שמענו פה ביטויים מאוד קשים קונקרטיים בהתייחס לד"ר כסיף או אולי לנוספים, אני חושב שבעיניי הם חצו כל גבול, הם לא בתחום חופש הביטוי והחופש האקדמי, הם בתחום חופש השיסוי ואין כזה.

מרדכי יוגב: שמענו גם על אווירה של פחד.

מרדכי יוגב: אני באופן אישי זוכר דברים דומים בתקופות שאני סיימתי שם מדעי המדינה תואר שני ותואר ראשון.

מרדכי יוגב: אני רוצה לומר שבעיניי יש פה איזה שהיא בריחה מאחריות.

מרדכי יוגב: אני אוהב לקחת אחריות, כשראיתי שביטוי שלי היה לא ראוי או לא הובן כראוי, אז אמרתי שהוא כנראה לא היה ראוי ולקחתי את שלושת האצבעות אליי.

מרדכי יוגב: לכן אני מצפה מכם, מהמועצה להשכלה גבוהה או מאוניברסיטת ירושלים, שכן תפעילו את אותה ועדת משמעת.

מרדכי יוגב: איזה תלונה יותר גדולה צריך לקבל ממה שנאמר פה וממה שאמרו פה סטודנטים, ושכן המל"ג ייצרו את אותה ועדת משמעת.

מרדכי יוגב: גם אני, פה בוועדת האתיקה, נשפטתי על מה שאמרתי וקיבלתי את עונשי, כפי שאמר פה חברי, חבר הכנסת חזן, הוא אמר דבר שלא ראוי וקיבל את עונשו.

מרדכי יוגב: וידענו לקבל את עונשנו.

מרדכי יוגב: ולכן אני רוצה לסיים באותו ביטוי שנאמר פה כבר הרבה, פתחנו בו ונסיים בו, חופש ביטוי הוא חופש אקדמי, חופש שיסוי ממש לא.

מרדכי יוגב: מי שעבר אותו, כמו ד"ר כסיף ושלל הביטויים שלו, לא אחד מהם, לא ראוי שיהיה באוניברסיטה העברית בירושלים וודאי לא ראוי שמדינת ישראל תממן - - -

יעקב מרגי: תודה.

שרן השכל: קודם כל אני מחזקת את דבריו של חבר הכנסת מוטי יוגב.

שרן השכל: אני באמת חושבת שאנחנו צריכים לתת מענה לסטודנטים שמפחדים, שלא מתלוננים - - -

יעקב מרגי: זה יהיה בסיכום.

שרן השכל: מעבר לזה, עולה פה עוד שאלה חמורה והיא המעורבות של המרצים שלכם בזירה הפוליטית.

שרן השכל: האם יש פה ערבוב אינטרסים - - -

<קריאה: בזירה הבינלאומית.

שרן השכל: האם נציגים של רשימות של מפלגות, או נציגים שפעילים בפוליטיקה משליכים את האג'נדה שלהם על הסטודנטים ומטרידים אותם ומאיימים עליהם.

יעקב מרגי: שרן, אנחנו אחרי הזמן, תודה.

יעקב מרגי: אני מודה לכל מי שהשתתף בדיון, הן לחברי הכנסת והן לאורחים.

יעקב מרגי: כל אחד תרם את חלקו לדיון.

יעקב מרגי: הוועדה מבקשת קודם כל, היא יכולה רק לבקש, מאחר שזו ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, אז יש לי רק לקרוא כרגע בשלב הזה מדברי הסיכום לראשי האוניברסיטאות ולמל"ג לעשות הכול למתן את השיח ההולך ומקצין בתוך הקמפוסים.

יעקב מרגי: זה לא מוביל לשום דבר, היום זה מכאן ומחר זה משם.

יעקב מרגי: אני חוזר ואני אומר לכם, דווקא לפרופסורים, אל תסתתרו אחרי שום מזבח, תנסו לעשות הכול, אפשר לקדש הכול על המזבח של החופש האקדמי, הכול, תאמינו לי, אני אביא לכם עוד 20,000 דוגמאות הזויות, ואני אומר להם, חכמים, היזהרו בדבריכם, שמא תחובו חובת גלות ותגלו למקום מים הרעים וישתו התלמידים הבאים אחריכם ונמצא שם שמים מתחלל.

יעקב מרגי: מה שקורה היום זה שם שמים מתחלל.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת למל"ג להכין נוהל שיקבע אמות מידה ברורות לבירור תלונות על מרצים שמפלים בציונים סטודנטים שחושבים אחרת בדעותיהם הפוליטיות מאותם מרצים.

יעקב מרגי: יש חשש וצריך להתייחס אליו.

יעקב מרגי: אני מבקש שהנוהל הזה באמת יוגש לוועדה ויביא - - -

<פרדריק לנדאו: במסדרונות - - -

יעקב מרגי: אתה לא מפריע לי.

<פרדריק לנדאו: לא יכול להיות שמרצה עובר במקרה במסדרון - - -

יעקב מרגי: תוציא אותו, בבקשה.

<פרדריק לנדאו: שמרצה עובר במסדרון, קורא למישהו 'חרא' ואז לא עושים לו כלום.

<פרדריק לנדאו: לא יכול להיות.

<פרדריק לנדאו: לא יכול להיות, המל"ג וההתאחדות, הם לא עושים כלום.

יעקב מרגי: הוועדה חייבת להתרשם מהנוהל הזה שיש בזה משום מסר מרגיע לסטודנטים.

יעקב מרגי: הוועדה לא מקבלת את עמדת המל"ג והאוניברסיטה העברית שכינוי כמו 'פושע מלחמה', 'ניאו נאצים', 'יודו-נאצים', 'מתנחבלים' הם בגדר חופש הביטוי והחופש האקדמי, ובמיוחד מצד אלה שטורחים להזכיר לביבי נתניהו את עמידתו במרפסת השכם והערב - - -

אורן אסף חזן: מי עמד לידו?

יעקב מרגי: אל תפריע לי.

יעקב מרגי: השכם והערב, שלא השתמשו בביטויים האלה.

יעקב מרגי: הביטויים, ואני חוזר עליהם בגלל שהם חמורים, 'פושע מלחמה', 'ניאו נאצים', 'יודו-נאצים', 'מתנחבלים', הם לא בגדר של חופש ביטוי ובטח לא חופש אקדמי.

יעקב מרגי: אני רוצה לקבל תשובות מה המל"ג וועד ראשי האוניברסיטאות מתכוננים לעשות בסוגיות האלה.

יעקב מרגי: תודה רבה, הישיבה נעולה.