ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 114, 2016-02-02 10:00

דוד אמסלם: בוקר טוב לכולם.

דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא תקצוב יצירת קווי חיץ למניעת שריפות יער, בהשתתפות דני עטר, יו"ר הקרן הקיימת לישראל.

דוד אמסלם: תשמעו, אני היום קצת מתרגש, בגלל שזו פעם ראשונה מאז שדני נבחר ליו"ר קק"ל.

דוד אמסלם: דני היה חבר בוועדה שלנו, תמיד ישב פה, לידי.

דוד אמסלם: עכשיו הוא יושב פה.

דוד אמסלם: הוא חבר אישי שלי וזו באמת הזדמנות ראשונה שלי במסגרת הוועדה, לברך אותך.

דניאל עטר: תודה.

דוד אמסלם: אני חושב שאתה עושה לנו הרבה גאווה.

דוד אמסלם: לי בכל אופן אישי, בוודאי.

דוד אמסלם: אני כמובן מחזק את ידיך, עוקב אחריך, מאחל ומצפה וכמובן גם שאין לי ספק בהצלחה שלך.

דוד אמסלם: ההצלחה שלך היא ההצלחה של מדינת ישראל, שלנו.

דוד אמסלם: אני גם חושב שיש בכנסת קונסנסוס בסיפור הזה.

דוד אמסלם: זו לא שאלה של מפלגות.

דוד אמסלם: באמת אתה איש נדיר ואני מאד מאד מתרגש שאתה בא אצלנו ושהיום אנחנו מארחים אותך בוועדה.

דוד אמסלם: תודה על זה שבאת.

דוד אמסלם: הנושא של קווי החיץ הוא נושא שאני מוקיר אותו באופן אישי כבר הרבה מאד שנים.

דוד אמסלם: אני לא רוצה להיכנס אליו.

דוד אמסלם: שלום לשחר.

דוד אמסלם: יש פה עוד הרבה חברים, ואם דילגתי על מישהו, אז אני כבר מצטער מראש ומתנצל.

דוד אמסלם: לכן אני בעצם רוצה כאן להעביר את רשות הדיבור קודם כל, ברשותכם, לשני אנשים.

דוד אמסלם: אני אתחיל עם חברת הכנסת נאוה בוקר.

דוד אמסלם: נאוה בוקר בעצם אמונה על הוועדה הקמנו לה, ועדת משנה בנושא כבאות והיא עשתה מספר דיונים בנושא של קווי החיץ ויצרה את הפלטפורמה לדיון הזה.

דוד אמסלם: אני מעביר אליה את רשות הדיבור, אחריה דני ואז נפתח את הדיון לשאר חברי הכנסת וחברי המקצוע.

דוד אמסלם: בבקשה, נאוה.

נאוה בוקר: בוקר טוב לכולם.

נאוה בוקר: גם אני נרגשת היום, בעיקר משום שהנושא הזה נופל בין הכיסאות כבר מאז אסון הכרמל.

נאוה בוקר: אתם יודעים שברחבי הארץ ישנם מעל 100 יישובים שהבתים של התושבים - - -

דוד אמסלם: סליחה, תרשי לי, אני מקבל בברכה את חברת הכנסת כבל, יושב ראש ועדת הכלכלה.

דוד אמסלם: כבוד גדול בשבילנו, איתן.

נאוה בוקר: יושב ראש ועדת הכלכלה.

דוד אמסלם: תרשה לנו לקום גם.

נאוה בוקר: איתן, כל הכבוד.

איתן כבל: שלא תתלהבו, זה רק לכמה דקות.

דוד אמסלם: דרך אגב, הוא בא לכבד אותך.

דוד אמסלם: זו פעם ראשונה שהוא אצלנו בוועדה.

דוד אמסלם: שנפתחה הדלת לא הבנתי למה ופתאום נזכרתי, הוא בא לכבד אותך, אז זה בסדר.

דוד אמסלם: בבקשה

נאוה בוקר: אני רוצה לספר לכם שברחבי הארץ נמצאים מעל 100 יישובים שבתי התושבים שלהם גובלים ביערות והחיים שלהם נמצאים בסכנה במקרה של דליקה.

נאוה בוקר: מדובר בכ-100,000 אזרחים במדינת ישראל, ואם לא נקים את אזורי החיץ האלה, זאת רק שאלה של זמן עד שהאסון הבא יגיע.

נאוה בוקר: חמש שנים שהנושא הזה – מאז דו"ח מבקר המדינה שקבע כי אם היו שבילי חיץ בין היערות ליישובים בכרמל, סביר להניח שהאסון הזה, שבו נשרפו למוות 44 איש, היה נמנע.

נאוה בוקר: ובמשך חמש השנים האחרונות הנושא הזה נופל בין הכיסאות.

נאוה בוקר: בין המשרד לביטחון הפנים למשרד האוצר, למשרד הפנים, למשרד להגנת הסביבה.

נאוה בוקר: הרשויות המקומיות, שלא יכלו לעמוד בנטל הזה, שהוטל עליהן, מיליוני שקלים לכל רשות להקים את אזורי החיץ.

נאוה בוקר: הן לא ידעו מאיפה לקחת את התקציב.

נאוה בוקר: חמש שנים שהנושא הזה פשוט מתמסמס, ולשמחתי, זמן לא רק לאחר שדני עטר, יושב ראש קרן קיימת לישראל נכנס לתפקידו, איך אמר אשר?

נאוה בוקר: עשית לנו סחרחורת.

נאוה בוקר: מראש מועצה, חבר כנסת, עכשיו ישוב ראש קרן קיימת לישראל, אבל שווה.

נאוה בוקר: אין מילים.

רויטל סויד: דני, תראה כמה מחמאות אתה מקבל מהליכודניקים.

נאוה בוקר: ולא סתם, תאמיני לי.

דוד אמסלם: שזה לא יעבוד נגדו.

איתן כבל: כבר לא יכול לעבוד נגדו.

נאוה בוקר: אגב, אני מניחה שכולכם יודעים מה זה קווי חיץ, אבל זה שבילים באורך של בין 70 ל-100 מטר מחוץ לישוב שמסירים בהם את הצמחייה ומדללים את העצים.

נאוה בוקר: באמת, דני נרתם.

נאוה בוקר: הוא אמר לי נאוה אנחנו איתך, תקיימי את הדיון.

נאוה בוקר: מדובר בהצלת חיים.

נאוה בוקר: דני, אני מודה לך.

נאוה בוקר: הנושא הזה הוא בנפשי ואתה יודע מאיזה מקום זה מגיע, ומה שאתה עושה כאן היום זה מבורך ואין לנו מילים.

נאוה בוקר: אני רוצה להציג בפניכם מספר ממצאים מוועדת המשנה, מהדיונים שערכנו לאחרונה.

נאוה בוקר: 51% מהשטחים בהם צריכים ליצור קווי חיץ, נמצאים תחת האחריות של הרשויות המקומיות.

נאוה בוקר: ראשי המועצות פשוט נתקלו בבעיה קשה.

נאוה בוקר: אגב, הבעיה העיקרית שלהם, שזה גם מגובה באחריות פלילית, אז מה שיעשה כאן היום באמת יקל עליהם מאד.

נאוה בוקר: אין אחריות על גיזום בשטח פרטי.

נאוה בוקר: את כל הדברים האלה אנחנו אמורים לפתור בעזרת התקציב שאנחנו נקבל מכם.

נאוה בוקר: אין גוף מרכזי לצערנו, שמנהל ומפקח על יצירת קווי החיץ, כדי שהרשות הארצית לכבאות והצלה תטפל בזה, אנחנו צריכים להשיג את התקציב הדרוש, ואני מקווה שעם קבלת התקציב אנחנו נוכל להתגבר על הבעיות האלה וליצור מערכת משומנת שבאמת תוכל להתמודד עם כל האתגרים האלה.

נאוה בוקר: עכשיו אליך יעל, עם הנזק לסביבה ולטבע.

נאוה בוקר: אני קיבלתי מספר רב של פניות מכל מיני ארגונים שפועלים לשמירה על הסביבה ובראשם גם החברה להגנת הטבע.

נאוה בוקר: הם טוענים שאין דגש על שימור סביבתי בתקנות הקיימות, וזאת למרות ההמלצות שפורסמו לאחר אסון הכרמל; וזה במיוחד בנושא אזורי החיץ.

נאוה בוקר: אני חושבת שיש מקום לשקול, יחד עם נציגי הארגונים האלה, איך אפשר גם ליצור את קווי החיץ, גם לחסוך בעלויות וגם לשמר בצורה מקסימאלית ולשמור על הטבע ועל הסביבה.

נאוה בוקר: אני מבקשת מאותם גורמים שמשתתפים כאן, לפרט לנו.

נאוה בוקר: אני אשמח אם הם יפרטו איך הם מתכוונים לבצע את זה בפועל ולהציג איזה שהוא לוח זמנים מרגע קבלת התקציב ועד החתימה.

נאוה בוקר: תודה רבה והמון תודה, דני.

דוד אמסלם: תודה רבה לחברת הכנסת נאוה בוקר.

דוד אמסלם: דני, אליך, חנוך, מה שנקרא.

איתן כבל: דני, אני מתנצל, אני חייב לחזור לוועדה שלי.

דוד אמסלם: אז רק רגע, שנייה.

דוד אמסלם: כבל, בבקשה, שתי דקות.

איתן כבל: אני מאחל לכם באמת הצלחה.

איתן כבל: אני בטוח, דני, שתעמוד במשימות הגדולות שעומדות לפניך, נושא שגם מעלה אותו נאוה.

איתן כבל: אין מה להרחיב בו ואני באמת באמת אומר את זה מכל הלב.

איתן כבל: יש כאן חברים נוספים שאמונים על הנושא.

איתן כבל: עשה בחכמתך כי רבה היא.

איתן כבל: אני בטוח שהדברים ייעשו בצורה שאני מכיר אותך, עם נחישות.

איתן כבל: פשוט, זה מסוג אותם הדברים שאין סיבה שזה יקרה.

<קריאה: שזה לא יקרה.

איתן כבל: פשוט מאד.

איתן כבל: תודה, אני לא רוצה - - - שלי, אז תודה רבה לכם.

דניאל עטר: יש לו רובוט שמחליף אותו כיושב ראש.

איתן כבל: אני לא רוצה להתחיל איתו אפילו.

נאוה בוקר: זה לא ייגמר.

דוד אמסלם: אני אענה לו, לכבל אין מחליפים.

דוד אמסלם: אתה יודע מה, אני אעשה קצת שינוי.

דוד אמסלם: החברים רוצים לדבר לפני, אז אני אעביר את זכות הדיבור לחברתנו, אחותנו, רויטל, בבקשה.

רויטל סויד: בוקר טוב לכולם ובוקר טוב לכל האורחים.

רויטל סויד: דני, מבחינתי אתה לא אורח, אתה חלק מובנה מהבית הזה ובטח מהוועדה הזו.

רויטל סויד: אני רוצה להודות לך, דודי, על כינוס הישיבה החשובה הזאת, וכשפניתי אליך באמת נענית מיד ואכן התכנסנו.

רויטל סויד: ותודה לך דודי, ראש מועצת טבעון, שפנית אלי והבאת לידיעתי את הנתונים.

רויטל סויד: אזורי החיץ הם דבר שאתם מכירים הרבה יותר מאיתנו, על החשיבות של היצירה שלו, על החשש לפגיעה בחיי אדם ועל העובדה שלמעשה מעל חמש שנים, על אף מסקנות מאד מאד ברורות שהגיעו אליהם, תקנות שיש להוציא ולחוקק וחלקן כבר תוקנו, עדיין לא נעשה מספיק, בוודאי ובוודאי לא ביישובים שבהם מי שאחראי וצריך לשאת בעלויות אלה המועצות האזוריות והמקומיות, שמתקשות לשאת בנטל הכלכלי של יצירת אותם אזורי חיץ והגנה על התושבים שלהם.

רויטל סויד: לא מכיוון שהן אינן רוצות, אלא מכיוון שהן אינן מסוגלות לעמוד בנטל הזה.

רויטל סויד: דני, כולם מודים לך פה ואנחנו בוודאי מודים לך.

רויטל סויד: מודים לך על הנכונות שאתה מגיע לכאן ומודים לך על העובדה שאתה נכון, מכספי הקרן הקיימת, להביא סך כספי מאד משמעותי, גם בשנת 2016 וגם בשנת 2017, על מנת שאנחנו נוכל באיזו שהיא דרך לסייע למועצות המקומיות לעמוד במחויבות שהן חייבות, הן הסטטוטורית, הן כמובן אחר כך מבחינת מחויבות פלילית, אבל בעיקר מבחינת המחויבות לתושבים.

רויטל סויד: אבל מה התפקיד שלנו היום פה בוועדה ומה הקול הקורא שאני מצפה ומאמינה, דודי, יושב ראש הוועדה, שאנחנו נוציא מפה.

רויטל סויד: הקול הקורא הזה צריך להיות שכבר עכשיו, בשנת 2016 ועל אף הסכומים שהקרן הקיימת לישראל התחייבה להעביר למדינת ישראל, ועל אף שהסכומים האלה כבר היום מיועדים למטרות שהן כבר ברורות וידועות, הצפייה שלנו, התקווה שלנו פה בוועדה, שתצא כאן החלטה בוועדה שתחייב את המדינה לאפשר לקרן הקיימת לישראל להעביר את הסכומים, בין אם זה 100 מיליון שקלים או יותר או קצת פחות, אבל שתאפשר להעביר בשנת 2016, כבר עכשיו, את הסכומים האלה באמת להגנה על אזורי החיץ, ליצירת אותם אזורי חיץ ולהגן על התושבים.

רויטל סויד: אז אנחנו מאד מודים לך דני, על שהגעת ומאד מודים לך על הנכונות, אבל המחויבות שלנו פה בוועדה היא לגרום לכך שממשלת ישראל, הכספים שכבר צבועים בצבעים ומיועדים למטרות, יזוזו באמת למטרה הכל כך חשובה שבגינה אנחנו נמצאים פה.

רויטל סויד: לא מספיק לדבר בסיסמאות, אלא צריכה גם להתקבל החלטה.

דוד אמסלם: תודה רבה לחברת הכנסת סויד.

דוד אמסלם: חברת הכנסת יעל פארן, בבקשה.

יעל כהן-פארן: טוב, אז תודה רבה.

יעל כהן-פארן: אני מצטרפת לברכות לדני כמובן ולדודי על הוועדה ולנאוה על ועדת המשנה.

דניאל עטר: תברכי את קרן קיימת, בזכותה את נכנסת ל - - -

יעל כהן-פארן: אני מברכת אותך.

יעל כהן-פארן: דני, כל הברכות זה רק על זה.

<קריאה: היא באה לוודא שאתה נשאר שם.

יעל כהן-פארן: בדיוק.

יעל כהן-פארן: להישאר הוא חייב, לחזור הוא לא יכול.

יעל כהן-פארן: אני רוצה להגיד כמה דברים.

דוד אמסלם: שניהם ברכו אותך על זה.

דוד אמסלם: רויטל על זה שהיא באה לוועדה במקומך, והיא גם, על זה שהיא באה לכנסת.

דניאל עטר: רק מרוויחים יש.

רויטל סויד: בקיצור, רק נאוה פה אומרת באמת את הברכות.

יעל כהן-פארן: אוקיי.

יעל כהן-פארן: התייחסה קודם חברת הכנסת נאוה בוקר לארגונים הסביבתיים, שאני מייצגת את קולם בכנסת ובוועדה הזאת.

יעל כהן-פארן: ואני חייבת לומר שכמובן שמדובר פה בנושא של חיים ומוות, אבל צריך לזכור לא לשפוך את התינוק עם המים.

יעל כהן-פארן: אנחנו יודעים, אני אספר לכם.

יעל כהן-פארן: אני הייתי בקריית טבעון השבוע עם נציגי התושבים ועם נציגי המועצה, מנכ"ל המועצה, בסיור.

יעל כהן-פארן: יושב ראש המועצה לא יכול היה להצטרף מסיבות פרטיות, אבל כמובן שאני בקשר יום יומי גם איתו.

יעל כהן-פארן: כמעט.

יעל כהן-פארן: נכון, דודי?

<דודו אריאלי: נכון.

יעל כהן-פארן: העניין הוא כזה.

יעל כהן-פארן: קחו לדוגמא את טבעון.

יעל כהן-פארן: יש שם מצב טופוגרפי מאד ייחודי.

יעל כהן-פארן: בעצם היער מקיף את כל היישוב, זה לא שהוא רק נמצא בקצות היישוב.

יעל כהן-פארן: היישוב טובל ביער, מה לעשות?

יעל כהן-פארן: זה היישוב ואנשים עוברים לטבעון בגלל המצב הזה, בגלל היופי שלו, כך הם רוצים לחיות.

יעל כהן-פארן: עכשיו נשאלת השאלה, אם נגיד יש וואדי, מסביבו בתים ובוואדי, בעצם טווח של 70 מטר כולו הוואדי - אז צריך לכס את כל הוואדי, כי זה אזור החיץ?

יעל כהן-פארן: ופה נשאלות באמת שאלות קשות, איך מתאימים את התכניות ואת הכוונה המאד חשובה להגן על התושבים מפני שריפות יער, עם המציאות, עם טופוגרפיה, עם מצב ייחודי; וכולנו, וזה ברור כאן לכל אנשי המקצוע, שיער אורנים ויער אלונים, חורש אלונים, לא נשרפים אותו דבר.

יעל כהן-פארן: יש עצים פולשים, יש עצים שנשרפים יותר בקלות.

יעל כהן-פארן: בקיצור, אני חושבת שצריך לחשוב טוב מאד, שוב, עם הכוונה של להגן מפני אש, לחשוב טוב מאד על כל יישוב ואולי חלק מהתקציב גם צריך להיות מוקדש לתכנון מפורט, שאני יודעת שבטבעון למשל הם באמת התחילו תהליך כזה, לפחות בחלקים שהם באחריות המועצה.

יעל כהן-פארן: תכנון מפורט בהתאם לטופוגרפיה, בהתאם לסוג היער, בהתאם לטוואי השטח.

יעל כהן-פארן: אם יש כזה מדרון, אז האש אולי לא תעלה למעלה.

יעל כהן-פארן: אני לא יודעת.

יעל כהן-פארן: בקיצור, דבר אחרון, התקציב.

יעל כהן-פארן: פה בעצם היום מדובר בעיקר על התקציב, נכון, דודי, ואני מבינה שיש תקנות חדשות והן בדרך להגיע גם כן לאישור הוועדה.

יעל כהן-פארן: אני חושבת שצריך לוודא שבתקנות החדשות יש הנחיות שמאפשרות ונותנות את המרחב.

יעל כהן-פארן: הרי בסופו של דבר ראש העיר של טבעון-.

יעל כהן-פארן: ראש מועצה או ראש עיר?

דניאל עטר: ראש מועצה.

יעל כהן-פארן: סליחה, ראש מועצה טבעון, על ראשו - - -

דניאל עטר: לפי הרעש שהוא עושה זו עיר גדולה.

יעל כהן-פארן: על ראשו, אם יקרה משהו והוא לא עשה שום דבר.

יעל כהן-פארן: זה באמת על ראשו.

יעל כהן-פארן: אני לא מאשימה אף אחד, אבל אנחנו צריכים לעזור למקומות הייחודיים שיש בארץ לשמור על צביונם ועדיין לשמור על התושבים והבתים.

יעל כהן-פארן: רק כאנקדוטה, כי אני בררתי את העניין, למשל באוסטרליה, שהיא מדינה בה יש לי גם משפחה, מדינה מוכת שריפות.

יעל כהן-פארן: אתה נוסע שם בכבישים, יש שלטים, ובאמת אין מה להשוות את שריפות היער שיש באוסטרליה לישראל.

יעל כהן-פארן: אתה נוסע ויש שלטים אלקטרוניים שמראים כל הזמן, בכבישים וביערות, אתה נכנס ליער – סכנת אש – מס סכנת האש היום וזה זז מירוק לאדום וכל אחד שמסתובב שם יודע שהיום צריך יותר להיזהר ובימים אחרים, שהם רטובים יותר ולחים, יש פחות סכנת אש.

יעל כהן-פארן: זו דוגמא.

יעל כהן-פארן: יש רעיונות חדשים.

יעל כהן-פארן: צריך לחשוב קצת מחוץ לקופסא.

יעל כהן-פארן: אני אתן לכם עוד רעיון, עוד דוגמא שעלתה גם בטבעון.

יעל כהן-פארן: הרי כל העניין הוא גילוי מוקדם, נכון?

יעל כהן-פארן: אם את השריפה בכרמל היו מגלים תוך חצי שעה ולא אחרי 6 שעות, כל המצב היה אחר.

יעל כהן-פארן: ופה אנחנו מדברים על הגנה של יישובים ומסביב ליישובים.

יעל כהן-פארן: היום, עם הטכנולוגיות הקיימות, אפשרות של שליטה, הרי מצלמות יש בכל מקום ומעקב מסיבות כאלה ואחרות.

יעל כהן-פארן: מצלמות מעקב על גגות הבתים שנמצאים ליד היער ומוקד עירוני, שעוקב אחרי מצב של אש.

יעל כהן-פארן: הרי אם מגלים את האש מהר, תופסים את זה בזמן.

יעל כהן-פארן: דוגמא.

יעל כהן-פארן: חשיבה מחוץ לקופסא.

יעל כהן-פארן: זה מה שהייתי רוצה גם לראות, כי אולי בסופו של דבר זה יכול להציל ולעשות הרבה יותר.

יעל כהן-פארן: תודה רבה.

דוד אמסלם: תודה לחברת הכנסת פארן.

דוד אמסלם: חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף, בבקשה.

דוד אמסלם: עבדאללה הוא אחד החברים שלי הכי טובים בכנסת.

דוד אמסלם: הוא הבן אדם שנוכח בוועדה הכי הרבה.

דוד אמסלם: אני והוא תמיד פה.

רויטל סויד: ואתמול בשתים עשרה בלילה הוא גם עמד ונאם על הדוכן.

דוד אמסלם: אני רוצה להגיד לך, בוועדה, אחרי שעזבת - - -

דניאל עטר: התחילו לבוא?

דוד אמסלם: אז לא.

דוד אמסלם: יש דבר אחד בטוח בוועדה, שאני מגיע ועבדאללה.

דוד אמסלם: כל השאר מתחלפים.

דוד אמסלם: בבקשה.

עבדאללה אבו מערוף: בוקר טוב לכולם.

עבדאללה אבו מערוף: בקיצור, אנחנו דנו בנושא כמה פעמים, על כל ההיבטים שלו, גם על הפלוסים והמינוסים.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו מבינים שצריך לשמור על אזורים, מה שאמרה חברת הכנסת, אבל הגענו עד כאן ואני חושב שהדבר כמעט מושלם, אבל בלי כסף הוא לא יהיה מושלם ואני מבין את העניין היטב.

עבדאללה אבו מערוף: לכן צריך להוציא את זה לפועל עכשיו.

עבדאללה אבו מערוף: אני בטוח שגם יישמרו וייקחו בחשבון את העניינים שצריך לשמור ומה לשמור.

עבדאללה אבו מערוף: בקיצור, חבר הכנסת לשעבר, שעכשיו הוא המחליט – אתה ואנחנו – אני מקווה שהיום תצא החלטה והתכנית ומה שהוחלט – ייצאו לפועל.

עבדאללה אבו מערוף: ובהצלחה.

עבדאללה אבו מערוף: נשמור על הטבע, נשמור על היערות, נשמור על חיי בני אדם.

דוד אמסלם: תודה לחבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף.

דוד אמסלם: חבר הכנסת איתן ברושי, בבקשה.

איתן ברושי: בוקר טוב.

איתן ברושי: גם אני רוצה להצטרף לברכות לדני.

איתן ברושי: אמנם השאיר אותי כנציג יחיד של ההתיישבות, אבל אני בטוח כי הוא מיישם את הדברים החשובים בקרן הקיימת לישראל.

רויטל סויד: סומכים על הכתפיים הרחבות שלך.

דוד אמסלם: אל תדאג, הוא מדבר איתי כל יום.

איתן ברושי: וחיים לא הגיב לזה.

חיים ילין: שכחת מילה, במחנה הציוני.

איתן ברושי: זה נכון.

איתן ברושי: בואו נחזור לעניין.

איתן ברושי: תראו, השריפה שהייתה בכרמל תרשם בטח בדרכה של המדינה ושל מערכות כיבוי.

איתן ברושי: כמי שהסתובב שם כעוזר שר הביטחון, בתקופה ההיא לא היינו אחראים על משהו ישירות, אין ספק שהיו בוודאי דיונים רבים אחרי השריפה הזאת ואף אחד לא יסלח לעצמו אם משהו מהלקחים לא יישום ונהיה עדים לעוד מחדל שראינו באותה שריפה, עם האסון הגדול ועם הנזקים המאד כבדים.

איתן ברושי: תראו, שמירת השטחים הפתוחים והירוקים זה חלק מהיעדים של קק"ל וגם שלנו כמועצות אזוריות; ומניעת האש באותם שטחים עליהם אנחנו אחראים, היא חלק מתכנית העבודה ולא טובה של אף אחד.

איתן ברושי: ולכן, השאלה של האיזונים בין השטחים הירוקים לבנויים ובין שימור והגנת הסביבה ובין הגנת האנשים, היא לא שאלה שאפשר כל רגע לעסוק בה.

איתן ברושי: אבל בכל החיים אנחנו מחפשים את האיזונים הנכונים.

איתן ברושי: וכשראינו את השריפה בכרמל והסתובבנו אז וגם היום, אתה לא מבין כאילו מה לא היה ברור פה, ממה שדני מבין היום, לעשות כדי ליצור את החיץ הזה.

איתן ברושי: ולכן, אני חושב, עם כל הכבוד ויש כבוד לכל השאלות, בסופו של דבר אין משהו יותר חשוב מהגנת חיים ואין דבר יותר נכון מאשר לנקוט בצעדים של פעולות מקדימות, לרבות שמירת החורש והיער בכל מקום, אבל בקרבת האוכלוסייה בוודאי.

איתן ברושי: אנחנו ראינו את זה גם בעבר, יעל, גם באזור הדרוזים, שהיו שאלות לא פשוטות מה קודם למה – האדם שמתפרנס או העץ שצריך לצמוח ולעיתים גם לבעלי החיים שם.

איתן ברושי: ולכן אני בטוח שהקרן הקיימת לישראל, שזה גוף ירוק - לזכותו ייאמר אף פעם לא היה גוף ירוק קיצוני – ההנהלה בתוך הקק"ל יכולה למצוא את שביל הזהב בין שמירת השטחים הפתוחים הירוקים, לבין שמירת חיי אדם ומניעת נזקים.

איתן ברושי: מי שעובר בכרמל גם היום יכול להתפעל מהתחדשות הצמיחה.

איתן ברושי: לעתים זה מפתיע כמה אחרי כל השריפות זה חוזר ופורח וצומח, אבל אני לא מציע לבחון את הטבע כל כמה שנים מחדש, את יכולת ההסתגלות שלו.

איתן ברושי: ולכן נדרשת פה אחריות לאומית.

איתן ברושי: הקרן הקיימת לישראל, כזרוע שבאחריותו של דני, אני בטוח יעמדו בזה.

איתן ברושי: אני רוצה לומר גם לראשי המועצות וגם לראשי הערים, שאנחנו הרי דוגלים בהשארת השטחים הפתוחים באחריותנו, שהאחריות מעבר לשאלה של המימון היא אחריות כבדה שמוטלת על מי שבתוך האג'נדה שלו שמירת השטחים הפתוחים והירוקים.

איתן ברושי: ברשותך, דודי, אני רוצה רק להגיד מילה אחת למערכת כיבוי האש, אבל מילה אחת.

איתן ברושי: אבקש פעם אולי דיון.

איתן ברושי: אני חושב שזו הזדמנות שיהיה פה אולי דיון על הדרישות שכיבוי האש דורש מעסקים קטנים וגדולים, מכל מיני מקומות, דרישות כיבוי - - -

נאוה בוקר: איתן, סליחה.

נאוה בוקר: זה אחד הדיונים הבאים שלי, דרך אגב.

איתן ברושי: אוקיי, אז אני מזמין את עצמי.

איתן ברושי: אחת הדרישות המקשות ביותר ואולי גם המוגזמות שהכיבוי אש מטיל על מי שגם אמור להתפרנס ו - - -

דוד אמסלם: ברושי.

איתן ברושי: סיימתי.

דוד אמסלם: תשתדל לא להעלות נושאים שלא קשורים.

דוד אמסלם: אני תמיד אתן לך עוד משפט, אבל רק שיהיה קשור לעניין.

דוד אמסלם: אתה רוצה שנעשה עכשיו דיון על רישוי עסקים?

איתן ברושי: לא, הנה, נאוה הזמינה אותי.

דוד אמסלם: הזמינה אותך, מצוין, אבל אמרתי לך, במסגרת רישוי עסקים לא נעלה את הדיון עכשיו.

איתן ברושי: טוב.

דוד אמסלם: תודה רבה לחבר הכנסת ברושי.

דוד אמסלם: חבר הכנסת חיים ילין, בבקשה.

חיים ילין: בוקר טוב לכולם.

חיים ילין: אני קצת מודאג כשמחלקים את הכספים של קרן קיימת לישראל ככה בצורה פתוחה לחלוטין.

חיים ילין: הרי כבר מיליארד שקלים אתה צריך לתת שיק.

חיים ילין: או 1.1 מיליארד, ומהרגע שזה קורה זה כל שנה.

חיים ילין: המשמעות היא שצריך לראות איך משלבים בפרויקטים עצמם בין כולם.

חיים ילין: הנושא של מה שאנחנו קוראים שבילי אש בחקלאות או ביערות, הוא נושא שהוא מאד כאוב, כי חלקם עושים את זה בגלל הביטוח וחלקם צריכים לעשות את זה לא בגלל הביטוח, אלא בגלל שצריכים להציל חיי אדם.

חיים ילין: ואז אנחנו נכנסים תמיד להיבט של ההיתרים.

חיים ילין: לא רק היתרים, אלא ההתנגדויות שקיימות, גם בוועדות המקומיות וגם בוועדות המחוזיות, כאשר באמת מול הוועדות לא תמיד עומדים חיי אדם, אלא חיי העץ.

חיים ילין: החי והצומח ואנחנו חלק ממנו.

חיים ילין: אני חושב שצריך פה חשיבה של איך משלבים את הכל ביחד.

חיים ילין: זאת אומרת, אם בלאו הכי אתה נמצא באזורים שאנשים באים לטייל, איך החיץ יכול להפוך להיות מגרש חנייה, איך חלק ממאגרי המים, שיש לנו סביב המועצות, יכולים להפוך להיות חיץ.

חיים ילין: פשוט, כל התפיסה התכנונית צריכה להיות אחרת לחלוטין.

חיים ילין: ואיך אנחנו גם יכולים להיעזר במים האלה לא כחיץ, אלא גם כחלק מהתפיסה הירוקה שאנחנו רוצים להנחיל.

חיים ילין: כל הנושא של שבילי אופניים, שהוא חודר עמוק לתוך הקרן הקיימת לישראל, צריך פשוט לייצר אותו בצורה כזאת שהוא גם הופך להיות חיץ בין היערות ואני חושב שאלה דברים שישלבו גם טבע וגם יצילו חיי אדם.

חיים ילין: ועדיין, אנחנו תמיד נלחמים את המלחמה הקודמת, לא את המלחמה הבאה.

חיים ילין: תמד זה קורה במדינת ישראל.

חיים ילין: אני לא יודע מה תהיה המלחמה הבאה בנושאים האלה, מצד אחד.

חיים ילין: ומצד שני אני אומר את זה כאחד שבילה לא מעט בחו"ל וראה גם את השריפות.

חיים ילין: המשפט שתמיד אמרו לי, עוד לפני שהיה אדם בעולם הזה, לפני שאלוהים ברא אותנו, הוא ברא את השריפה ואת העצים.

חיים ילין: זאת אומרת זו מן תפיסה שבאה ואומרת שהטבע בעצמו יודע לייצר את השריפה בשביל להתחדש, ואנחנו לא תמיד צריכים לפחד, כל עוד שההתחדשות היא באופן טבעי ולא מסכנת את חיי האדם.

חיים ילין: זה אחד הדברים שאני למדתי בחו"ל, שבעצם נותנים לשריפה להתקיים, אבל בשליטה.

חיים ילין: מתחמים את השטח בדיוק שרוצים שהשריפה הזאת תתקיים ושהיא לא תצא ממנו.

חיים ילין: לדעתי זה הדיון של המלחמה הבאה, איך אנחנו לא מפחדים מהשריפה, אבל אנחנו שולטים בה והיא לא שולטת בנו.

חיים ילין: כי בסופו של דבר מדינת ישראל נמצאת בתרבות של הצל"ש.

חיים ילין: מי שמביא את הסופר טנקר הוא מקבל את הצל"ש.

חיים ילין: מי שמונע את השריפה, הוא לא מקבל שום דבר, בטח לא דקה בתקשורת.

דוד אמסלם: תודה רבה לך, חבר הכנסת חיים ילין.

דוד אמסלם: חבר הכנסת אורי מקלב, בבקשה.

אורי מקלב: תודה, אדוני יושב הראש.

דוד אמסלם: אתה רוצה לדבר אחר כך?

דוד אמסלם: עכשיו נכנסת, אתה רוצה לדבר אחר כך, להיכנס לאווירה.

אורי מקלב: בסדר גמור.

דוד אמסלם: מה שנוח לך.

דוד אמסלם: אני בדרך כלל גומר עם חברי הכנסת ונכנס לדיון המקצועי.

אורי מקלב: אז רק במשפט אחד, קודם כל לברך את דני, שנמצא איתנו עכשיו בכובע אחר.

אורי מקלב: אף פעם אי אפשר לדעת איך האם מתגלגל, מה הוא עשה קודם, מה עשה אחר כך.

אורי מקלב: והוא יעזור לנו עכשיו בדברים החשובים באמת.

אורי מקלב: שמעתי את סוף דבריו של חיים, חברי.

אורי מקלב: היום אנחנו יודעים איזה דברים יכולים להציל חיים ואיזה דברים יכולים למנוע שריפות, ואנחנו יודעים שהדבר הזה הוא אחד הדברים המרכזיים בעניין הזה.

אורי מקלב: אז אולי זה לא דבר כמו המטוסים וזה נשמע פחות שרוצים בסך הכל להקים אזורי חיץ, אבל זה לא פחות חשוב, זה לא פחות מתוקשר וזה חלק מההכרח שהוא הכרחי כדי למנוע והמניעה היא לא פחות חשובה ממשהו שהוא אפקטיבי בעשייה, שהוא מכבה.

אורי מקלב: המניעה היא לא פחות חשובה.

אורי מקלב: ולכן המאמצים בין הדרך לראות איך אנחנו מממנים את זה, זה באמת היעד הכי חשוב שיש לנו, ואנחנו על כך מתכנסים עוד פעם ויושב ראש הוועדה לא מניח לעניין הזה.

אורי מקלב: עד שייצא עשן מהשריפה הזאת, עשן חיובי מהשריפה הזאת, אנחנו לא נוותר.

אורי מקלב: אני רוצה להזכיר שבמקורות דווקא כתוב שהאש נבראה אחרי החטא של האדם.

אורי מקלב: אש היא דבר שיכול להיות טוב ולא טוב, תלוי.

אורי מקלב: הוא יכול להיות מחמם את האוכל והוא יכול להיות אסון.

אורי מקלב: תלוי איך משתמשים בו ולמה.

אורי מקלב: אנחנו אומרים שמים מכבים את האש, תלוי, הסיר בא באמצע.

אורי מקלב: לכן אחרי החטא של האדם באה השריפה, ואנחנו צריכים לתקן אותו היום.

אורי מקלב: כל יום.

דוד אמסלם: תודה רבה לחבר הכנסת מקלב.

חיים ילין: לפני זה לא ידעו לכתוב, כי לא היו בני אדם.

חיים ילין: לא ידעו אם הייתה שריפה או לא.

אורי מקלב: במוצאי שבת אנחנו עושים הבדלה בגלל הדבר הזה, שאז לימדו את האדם איך ליצור אש.

אורי מקלב: לפני זה הוא לא היה צריך את זה.

דוד אמסלם: תודה רבה חבר הכנסת מקלב.

דוד אמסלם: דני, לפניך עוד שני דוברים בקצרה ואחרי זה אני אעביר את רשות הדיבור אליך.

דוד אמסלם: דודי אריאלי, ראש מועצת קריית טבעון, בבקשה.

דוד אמסלם: שתי דקות ואחריו כרמל סלע, תכין את עצמך.

דוד אמסלם: אחרי זה דני.

<דודו אריאלי: קודם כל תודה באמת ליושב הראש, דודי אמסלם, לרויטל ולדני עטר וגם תודה מיוחדת לחברת הכנסת נאוה בוקר, שכבר חודשים ארוכים מובילה את זה בוועדת המשנה.

<דודו אריאלי: זה באמת נושא חסר תקדים בחשיבות שלו.

<דודו אריאלי: אני לא חושב שאין קונסנסוס על זה.

<דודו אריאלי: יש קונסנסוס שצריך לקדם את זה.

<דודו אריאלי: באמת סוף כל סוף מגיעים לתכלס, שזה התקציב, כי כולם כבר מסכימים על העיקרון, אבל חשוב גם לחדד כמה נקודות.

<דודו אריאלי: קודם כל, אנחנו לא מדברים על שריפות באופן כוללני, מדברים על שריפות בממשק שבין יער לבתי מגורים.

<דודו אריאלי: ולכן יעל, הדוגמא של אוסטרליה היא פחות טובה, משום ש - - -

דוד אמסלם: זה בזווית שלך.

<דודו אריאלי: כן.

דוד אמסלם: בזווית של קרן קיימת לישראל יש עוד כמה נושאים.

<דודו אריאלי: יכול להיות, אז סליחה.

<דודו אריאלי: אני לא ידעתי.

<דודו אריאלי: אני אומר מהזווית שלי ושל עוד כמאה יישובים.

דוד אמסלם: לא, אני אומר קווי החיץ באופן בסיסי מתייחסים גם לממשק בין היישוב לבין היער, וגם בתוך היער עצמו, מה שלא קשור ליישוב.

<דודו אריאלי: נכון.

<דודו אריאלי: טוב שציינת את זה, נכון.

<דודו אריאלי: אני בא מהזווית של כ-100 יישובים שהם באותה בעיה.

דוד אמסלם: בוודאי.

דוד אמסלם: אתה בא מזווית היישוב, לא מזווית היער.

דוד אמסלם: זה בסדר.

<דודו אריאלי: אני רוצה להגיד כמה דברי הרגעה לחברת הכנסת יעל פארן.

<דודו אריאלי: צריך להגיד גם כמה מילים מחמיאות לרשות כיבוי אש, שלמרות שבהוראות הנציב כתוב קווי חיץ של 76 מטרים, במקרה של טבעון מצאנו הרבה פתיחות ואנחנו לא מדברים על קווי חיץ של 76 מטרים חישוף מלא.

<דודו אריאלי: במקרה של טבעון, שהיא בעצם הרשות היחידה בישראל שיש לה כבר תכנית ברזולוציה גבוהה.

<דודו אריאלי: אנחנו מדברים על כ-60 מטרים וגם בתוך ה-60 מטרים, חישוף מלא יהיה אולי אולי ל-8-10 מטרים, כדי שכבאיות תוכלנה לחלוף אחת בסמוך לשנייה.

<דודו אריאלי: אנחנו מדברים בעיקר על אלמנטים של דילול ואנחנו לא מדברים על עצים מוגנים, שזה אלות ובעיקר אלונים.

<דודו אריאלי: אנחנו מדברים בעיקר על אורנים, ויש שם המון.

<דודו אריאלי: באמת, כיבוי אש נמצאים כאן וגם חיים וגם שחר וגם האנשים במחוז, והם מאד פתוחים כדי לא לפגוע ביער ובאמת לראות איך אפשר לחיות ביער, להנות ממנו וגם לא להיפגע ממנו.

<דודו אריאלי: אז הגישה היא מאד חיובית.

<דודו אריאלי: צריך בתקנות לשמור שיקול דעת לכבאות והצלה.

<דודו אריאלי: זאת אומרת שלא יהיה כתוב 76 מטרים, אלא שיהיה כתוב 76 מטרים או משהו להנחת דעתו של קצין היערות, או מי שזה לא יהיה הגורם הרגולטורי, וככה באמת אפשר ליצור את האיזון, כי מאד מאד חשוב לחיות ביער ולשמור.

<דודו אריאלי: כל היישובים שאנחנו מתייחסים אליהם, כ-100 יישובים, הם יישובים שבעצם נהנים מהממשק עם היער וחיים בתוך היער, ואפשר ליהנות גם מהיער וגם להישמר מפניו.

<דודו אריאלי: לגבי הסכומים, במכתב שאני העברתי נקבתי בסכומים שלהערכתי הם מאד מאד סבירים.

<דודו אריאלי: אני מאד מאד מקווה שהסכומים האלה יעברו.

<דודו אריאלי: צריך לזכור שלא הכל חייב להגיע בשנה אחת.

<דודו אריאלי: גם פה כבאות והצלה באו בגישה מאד חיובית ואמרו – אפשר לעשות משהו תלת-שנתי, ארבע-שנתי.

<דודו אריאלי: זאת אומרת הגישה היא מאד חיובית, אבל מה, רוצים לראות התחלה של עבודה ובזה אני חושב שהם צודקים.

<דודו אריאלי: אנחנו התחלנו, וכאן היום אפשר לעשות משהו היסטורי ולהוביל את זה כפרויקט לאומי וזאת בעצם המטרה ועל כך אני באמת אסיר תודה.

דוד אמסלם: תודה, תודה רבה.

דוד אמסלם: כרמל סלע, שתי דקות ואחר כך ניתן את זכות הדיבור ליושב ראש הקרן הקיימת לישראל.

<כרמל סלע: ברכות לדני ודודי, לנאווה ולכל אותם אנשים שמטפלים בעניין והם בהחלט עושים פה עבודת קודש, אבל אני אמשיך את דברי דודי מהמבט האישי ולמען הגילוי, אני בא מהמקום האישי.

<כרמל סלע: חוף הכרמל חווה באופן סדיר מחזוריות של שריפות בטבע.

<כרמל סלע: כמו שיש מחזוריות בארץ של מלחמות, יש גם מחזוריות של שריפות ושיטפונות ורוחות.

<כרמל סלע: חווינו את זה שלוש פעמים גדולות והמסקנה היא שאי אפשר להשתלט על הטבע, הטבע עושה את שלו והמחזוריות שלו היא כמו שהיא, אבל לאדם, הסיפור של המחזוריות הוא מאד קשה.

<כרמל סלע: הקטע הוא - - - ונפש.

<כרמל סלע: בואו נגיד את האמת, כל הסיפור שעשו על הכרמל הגדול, שנשרפו 30,000 דונם, אם לא היו 44 נספים אז זה לא היה באותה עוצמה.

<כרמל סלע: זאת האמת.

נאוה בוקר: נכון.

נאוה בוקר: כמה שנים קודם הייתה שריפה מאד גדולה.

<כרמל סלע: אז אני אומר, והיא לא הייתה בעוצמה, לא של השריפה, אלא של - - -

דוד אמסלם: כרמל, היא מחדדת את מה שאתה אומר.

נאוה בוקר: כן.

<כרמל סלע: עכשיו תראו, בסוף כולם פה מדברים אותו דבר.

<כרמל סלע: אולי יש פה איזה 50 אנשים, כולם מדברים אותו דבר.

<כרמל סלע: מה אנחנו מבינים במדינה הזאת?

<כרמל סלע: בסוף הכל זה כסף.

<כרמל סלע: אין שום דבר חוץ מכסף.

<כרמל סלע: מה העניין?

<כרמל סלע: המדינה גם יוצרת המון גופים.

<כרמל סלע: הגנת הטבע, הרט"ג, קק"ל, אבל בסוף, מי שיש לו כסף אמיתי זה רק לקק"ל.

<כרמל סלע: אין מה לעשות, דני.

<כרמל סלע: תשמע, זה גוף - - -

דניאל עטר: אמרת את זה והסתכלתי אחורה.

דניאל עטר: איפה?

<כרמל סלע: עם כל הכבוד לרט"ג ולהגנת הטבע ולכל הגופים האלה, גם לאוצר, אבל - - -

חיים ילין: שאול, תגיד אני עכשיו נפגע ולוקח עכשיו מדני שיק.

דוד אמסלם: כרמל, אני רוצה להרגיע אותך.

דוד אמסלם: אין דיון אם הוא לא בא עם המזוודה של הכסף.

דוד אמסלם: מה נראה לך?

דוד אמסלם: איך אני אומר לכם?

דוד אמסלם: זה לא שבת תרבות פה.

<כרמל סלע: אני אמרתי לפני שנכנסנו שהבעיה של דני, עכשיו כולם על הכיסים שלו.

<כרמל סלע: יושבים על הכיסים שלו.

<כרמל סלע: כולם.

יעל כהן-פארן: לכל מקום שהוא ישלח כסף זה גם כסף שלך.

<כרמל סלע: הוא אומר כמה יש לי בכיס?

<כרמל סלע: כמה אני יכול לפזר?

<כרמל סלע: אבל באמת, חיי אדם, כמו שגם ברצועת עזה חיי אדם זה הסיפור וגם פה, הפחד מהשריפות הוא פחד לא נורמאלי וקווי החיץ שקבעו, ויש תכנית מאד מפורטת – 50 מטר, 70 מטר, מים, דרכים, הכל ברור כבר.

<כרמל סלע: דודי, הכל ברור, רק צריך כסף.

<כרמל סלע: שום דבר אחר חוץ מכסף.

<כרמל סלע: אכן, באמת הדיון חשוב והבקשה אליך ואל הוועדה, אנא מכם, נכון שעברו 5 שנים מהשריפה, אבל יש המון שריפות בדרך כל הזמן.

<כרמל סלע: כל הזמן.

<כרמל סלע: לפחות 3 שריפות בשנה בכרמל, בקטנה.

<כרמל סלע: נכון, מתלבשים על זה מהר ויש לנו יחידות מאד מיומנות עכשיו, אבל זה מפחיד.

<כרמל סלע: אני מקווה שאנחנו נאתר ונענה ותעזרו לרשויות שהכל מסביבן יער.

<כרמל סלע: נכון שאם יש אישורים שקק"ל יושב על הגדר אז הוא מטפל, אבל יש יישובים שקק"ל לא יושב על הגדר ולא הרט"ג, ואלה יישובים מאד מאד בעייתיים וצריך פה איזה כמה מיליונים טובים וזהו.

דוד אמסלם: תודה כרמל.

דוד אמסלם: אדוני יושב הראש, הבמה שלך.

דניאל עטר: בוקר טוב לכם.

דניאל עטר: אדוני יושב הראש, אני מודה לך מאד על ההזדמנות, גם על דברי הפתיחה שלך, המרגשים מאד.

דניאל עטר: האמת היא שאם יש משהו שהתגעגעתי אליו בעיקר, זה לדיונים בוועדת הפנים.

דניאל עטר: זה לא מצחיק.

דניאל עטר: זה הכי מעניין.

דניאל עטר: רק מי שמגיע לכאן לדיונים יודע שזו הוועדה בעיני הכי חשובה בכנסת, כי היא עוסקת בחיים של האנשים מכל הזוויות.

דניאל עטר: אני באמת מתגעגע לדיונים של הוועדה, כי היא עסקה במרכיבים – כמי שבא לכאן לכנסת מהשלטון המקומי – אז אתה נתקל בוועדה שעוסקת בכל המרכיבים של החיים.

דניאל עטר: גם הדיון הזה היום.

דניאל עטר: הייתה לי הזדמנות והיה לי הכבוד להיות שותף פעיל לדיוני הוועדה, אמנם זמן קצר, אבל בהחלט נהנתי וזו גם הזדמנות טובה מבחינתי להגיד תודה למנהלת הוועדה ולצוות שלכם, שעושה עבודה יוצאת מן הכלל.

דניאל עטר: לא תמיד אנשים שעובדים מאחורי הקלעים זוכים למילים שמגיעות להם.

דניאל עטר: מגיע לכם את כל הברכות וזו הזדמנות טובה מבחינתי לומר לכם.

דניאל עטר: תראו, אני הגעתי לכאן, לדיון הזה, כיושב ראש הקרן הקיימת לישראל, אחרי פנייה של שלושה אנשים.

דניאל עטר: של חברת הכנסת נאוה בוקר, של חברת הכנסת רויטל סויד ושל ראש המועצה של טבעון, דודי אריאלי.

דניאל עטר: ואמרתי בעצם, יש כאן הזדמנות וההזדמנות, פעם אחת היא הזדמנות לטפל בסוגיה מאד מאד קשה באופן מקצועי, והזדמנות גם מבחינת העיתוי של ההסכם שנחתם בין המדינה לבין הקרן הקיימת לישראל.

דניאל עטר: אבל אני רוצה לחדד כמה דברים, כיוון שגם קיבלתי לא מעט מכתבים ובעיקר מתושבים בטבעון.

דניאל עטר: אז אני רוצה לומר לכם שבהקשר המקצועי אני בהחלט מאמץ את הגישה שאומרת שכשניגש לשלב של הביצוע, צריך שתהיה תכנית פרטנית לכל יישוב בנפרד, עם התאמה לצרכים של היישוב, לצמחיה מסביב ליישוב וכן הלאה וכן הלאה.

דניאל עטר: הדבר השני, אני חושב שבטח אנחנו, הגופים הירוקים שעוסקים בנושאים של קיימות, יודעים שהמרכיב של שיתוף הציבור הוא מרכיב דרמטי בכל תהליך קבלת החלטות ואני ממליץ שבכל מקום שבו תהיה תכנית פרטנית, שהציבור תהיה לו האפשרות להיות שותף להחלטה.

דניאל עטר: יושבים איתנו כאן שני נציגים מהקרן הקיימת לישראל, קובי מור, מנהל מפ"ק (מנהל פיתוח קרקע) וד"ר דוד ברנד, שהוא נחשב לאחד המומחים, לא רק בארץ, בעולם, בנושא הזה של יער והם היו שותפים לסדרה של דיונים עם רט"ג, עם משרד החקלאות, עם המשרד לאיכות הסביבה, עם שירותי כבאות, וגיבשו תכנית עבודה, שאני לא יודע לאמוד אותה בכסף, אבל נאוה, לפי הנתונים שלנו יש, מדובר ב-450 יישובים שעטופים בעצים וסכנת חיים מרחפת מעל ראשם במדינה הלוהטת שלנו, וצריך להתמודד עם זה.

דניאל עטר: אני לא נכנס לסוגיה של איך מתמודדים, כי יש את הוועדה, שעשו צעד נוסף, מקצועי וחלק מהרעיונות גם עלו כאן.

דניאל עטר: אני רק יודע להגיד לכם את הדברים הבאים, כדי שנבין, מבחינתי לפחות איפה הדיון מתחבר לקרן הקיימת לישראל.

דניאל עטר: פעם אחת, אנחנו לא נהיה שותפים לתכנון המפורט.

דניאל עטר: זאת אומר זה דבר שצריך להיות באחריות של הרשויות המקומיות.

דניאל עטר: למי שלא יודע, אז אנחנו מטפלים כמעט בכל היערות בארץ, למעט אותם יערות שנמצאים בתוך הקו הכחול של היישובים.

דניאל עטר: מה שנמצא בתוך הקו הכחול של היישובים, ומי שבא מהשלטון המקומי או בכלל, יודע שפעם היה מושג כזה – כבישים ללא אבא.

דניאל עטר: זוכר את זה, כרמל?

<כרמל סלע: כן.

דניאל עטר: ובא שר התחבורה ישראל כץ, לזכותו ייאמר, קיים דיון, גמר את הסוגיה הזאת.

דניאל עטר: אין יותר כבישים ללא אבא.

דניאל עטר: חלק גדול מאד המדינה לקחה על עצמה.

דניאל עטר: חלק אחר הרשויות לקחו על עצמן, החלק הקטן.

דניאל עטר: אותו דבר כאן, יש יערות ללא אבא.

דניאל עטר: צריך בסופו של דבר לסיים את הדיון הזה בהגדרת בעלות ברורה, גם מקצועית.

דניאל עטר: אנחנו לא נהיה שם כי אנחנו גם ככה מטפלים עבור המדינה במיליון וחצי דונם של יערות, מעבר לאחריות שיש לנו כקרן קיימת.

דניאל עטר: אבל איפה ההזדמנות?

דניאל עטר: ההזדמנות היא בזה שאנחנו חתמנו הסכם עם המדינה.

דניאל עטר: אדוני יושב הראש, ההסכם הזה אומר שבשנת 2016 אנחנו נעביר בביצוע של פרויקטים למדינה, פרויקטים בשווי של 1.2 מיליארד שקלים ובשנת 2017 עוד מיליארד שקלים.

דניאל עטר: אנחנו מוכנים.

דניאל עטר: לא רק מוכנים, זה מתחבר מאד למהויות ולערכים שלנו ולעולם המקצועי שלנו ולעולם התוכן שלנו ולמהות שלנו בכלל כקרן קיימת, להעמיד מתוך הסכומים האלה, עד 250 מיליון שקלים, שזו הערכה שלנו, של הטיפול המלא בכל אותם 450 יישובים.

דניאל עטר: אנחנו מוכנים להעמיד את הסכום הזה וכל מה שצריך בסופו של דבר זה את ההסכמה של ממשלת ישראל בשיח המשותף הזה.

דניאל עטר: אנחנו מוכנים להיכנס באופן מיידי לביצוע.

דניאל עטר: להערכתי בין שנתיים לארבע שנים מהיום, כל הסוגיה הזו יכולה להיות מאחורינו.

רויטל סויד: יפה.

דניאל עטר: ואני אומר לכם, אולי הדבר החשוב ביותר מבחינתנו.

דניאל עטר: אנחנו צריכים לקחת בחשבון שאם מחר בבוקר צריך לקבל את ההחלטה, זה החלטה בין לבצע בכסף הזה תשתיות לבניית בתים, וזה דבר מאד מאד חשוב בסיטואציה שאנחנו נמצאים בה, לבין פעולה מצילת חיים.

דניאל עטר: בדבר הזה אני יכול לדמות את זה רק להתקפה כימית על ישראל.

דניאל עטר: יש התקפה כימית על ישראל וחסרים 500,000 מסיכות אב"כ, ברור לכולם שסדר העדיפות יהיה כזה שייקחו כסף מתשתיות ויקנו מסכות אב"כ.

דניאל עטר: זה בערך ההקבלה הטובה ביותר שאני יכול להעמיד לטובת העניין הזה.

דניאל עטר: ואני אומר, צריכה להתקבל כאן החלטה ברוח של יושב ראש הוועדה, שמאפשרת לנו להיכנס לביצוע מהיר.

דניאל עטר: אמרתי, עד 250 מיליון שקלים ואפשר לפתור את כל הבעיה, בשיתוף של כל הגורמים שדיברתי קודם, כולל השלטון המקומי.

דניאל עטר: תודה.

חיים ילין: שאלה.

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: אתה צריך ללכת?

חיים ילין: לא, פשוט יש לנו עוד ועדות.

דוד אמסלם: תמיד אתה אומר לי את זה חיים.

דוד אמסלם: אתה יודע מה, בו תן שאלה קצרה, תשובה קצרה ונתחיל להתקדם בדיון.

דוד אמסלם: בבקשה.

חיים ילין: עזוב מה שבתוך הקו הכחול, את זה אני מבין שבתוך הקו הכחול.

דוד אמסלם: אני אתייחס לנושא בהמשך.

דוד אמסלם: אני מכיר את הנושא.

דוד אמסלם: ברשותכם, אני מרשה לעצמי.

חיים ילין: רק שאני אלך שקט, שאני אוכל לישון בלילה.

דוד אמסלם: אוקיי, בבקשה.

דוד אמסלם: אתה מדבר כל כך ברגש, קשה לי לעמוד בזה.

חיים ילין: קק"ל הרי בסופו של דבר זה התמ"א של יערות.

חיים ילין: בסדר?

חיים ילין: אני לא סתם שואל.

חיים ילין: השאלה אם מה שאתה אומר – רוח המפקד – היא גם מחלחלת פנימה, לתוך הוועדות המחוזיות והמקומיות.

חיים ילין: יש לך לנציג, גם לרט"ג, כמעט בכל מקום כזה.

חיים ילין: ואנחנו יודעים לפעמים שרוח המפקד לא יורדת עד למטה.

חיים ילין: זאת אומרת שאם צריך לעשות חניות או כל מה שאני אמרתי, שבסופו של דבר צריך היתרים, אז אנחנו יודעים שהם הראשונים שיבואו והתנגדו.

חיים ילין: אני בכוונה אומר אלף, האם יש תכניות כבר?

חיים ילין: זאת אומרת יש היתר לביצוע, או שעכשיו מתחילים להוציא את כל ההיתרים לביצוע ואת כל מה שנדרש לביצוע - - -

דניאל עטר: חיים, אמרתי את זה בצורה מאד ברורה.

דניאל עטר: כל מה שמחוץ לקו הכחול – הוא בניהול מלא שלנו.

דניאל עטר: אנחנו מבצעים שם עבודה יוצאת מן הכלל לאורך שנים.

דניאל עטר: אמרתי, יש פה את אנשי המקצוע המובילים בעולם, הם גם מוזמנים כמעט לכל מקום בעולם, אוקיי?

דניאל עטר: אנחנו מדברים על תוך הקו הכחול.

חיים ילין: רק על זה?

דוד אמסלם: לא צריך, הוא שאל - - -

דניאל עטר: אין לנו וגם לא יהיה.

דניאל עטר: אנחנו לא ניקח אחריות בתוך הקו הכחול.

דניאל עטר: אנחנו מוכנים להיות חלק מהפתרון, אבל לא לקחת אחריות על הניהול של זה ולא על התכנון של זה.

דוד אמסלם: אחרי זה בסיכום אני אתייחס.

דוד אמסלם: הרי אתה תמיד מעלה לי את השאלות שבסיכום אני רוצה להתייחס אליהן, חיים, אבל תהיה רגוע.

דוד אמסלם: אתה יכול ללכת, בסוף אני אספר לך מה סיכמנו.

חיים ילין: אתה דואג לי?

דוד אמסלם: אל תדאג.

דוד אמסלם: אם אתה רוצה יש לי גם - - -

דוד אמסלם: לא צריך, לא צריך.

דוד אמסלם: תדבר עם ברושי אחרי זה במסגרת רישוי עסקים, אולי יש לך איזה משהו במסגרת משרד השיכון.

דוד אמסלם: טוב, רבותי, תודה רבה.

דוד אמסלם: עוד מעט אנחנו נתייחס גם לנושא של איך עובר הכסף ומה ההצעה שלנו.

דוד אמסלם: אני הייתי רוצה לשמוע עוד שני דוברים ואחרי זה מי שעוד רוצה לומר.

דוד אמסלם: שחר, בוא תתייחס לנושא.

<שחר איילון: בוקר טוב לכולם.

<שחר איילון: קודם כל המקום הזה, הוועדה הזאת ואורי מקלב שיצא, הוא היה שותף בוועדה בראשותו של אמנון כהן, פה נקבע חוק הרשות הארצית לכבאות והצלה.

<שחר איילון: יחד איתי נמצאים פה חיים תמם, ראש אגף מניעה, קרן, היועצת המשפטית, וגם מהמשרד קריבו ויואל הדר, היועץ המשפטי.

<שחר איילון: דבר נוסף, יש פה בתוך האולם הזה הרבה מאד שותפים, דודי.

<שחר איילון: שותפים שבאמת נאמנים לדרך ולפעילות שלנו והפעולה היא כולה משותפת, משולבת, ואני יכול להגיד רק מילים טובות על כל השותפים.

<שחר איילון: אם ניקח למשל את טבעון, טבעון עשתה תכנית מסודרת עם אגרונום.

<שחר איילון: עברנו שם עץ-עץ, מטר-מטר, איזה עץ מורידים, איזה עץ לא מורידים, לשמור על הטבע.

<שחר איילון: אבל כשאנחנו מדברים על יישובים מוגני יער, בתקנה, בחוק במדינה, אנחנו מדברים על עבודה של למעלה משלוש שנים.

<שחר איילון: קודם כל הוצאנו לכל היישובים מכתבים והודענו להם על זכות שימוע, שאנחנו הולכים להגדיר אותם כמוגנים.

<שחר איילון: הדבר השני, זה לא המחיצה הזאת, זה לא המחיצה.

<שחר איילון: זה אולי הדבר שהוא הסוף של העבודה.

<שחר איילון: כל יישוב כזה הוא יישוב שבו אנחנו מגדירים קודם כל את דרך הגישה ליישוב.

<שחר איילון: נקייה.

<שחר איילון: זה מוטל, כמו שאמרנו, על משרד התחבורה/הרשות הארצית לדרכים או כל אחד שיש לו אחריות על הדרך.

<שחר איילון: הדבר השני, בתוך היישוב, הגנראטור, האמצעים שבהם, תחנת דלק, כל ההידרנטים, כל היישוב מוסדר עצמו, ובנוסף נושא של הסדרת הנטוע וכל מה שקשור לניקוי, לחישוף ולתחזוקה של אותם קווי חיץ, לא כדי שלא יהיו שריפות.

<שחר איילון: כרמל צודק, לא כדי שלא יהיו שריפות, אלא בהינתן שריפה אנחנו נוכל להילחם ולהגן על בתי היישוב בצורה יותר מקצועית.

<שחר איילון: חבל שעזבו כאן כמה אנשים ונאמרו כאן כמה דברים שאני אומר חייבים לעשות פה יום עיון אחד בנושא כבאות בכנסת, כי רוב הדברים, 99% מהדברים שנאמרו כאן, אין ביניהם שום קשר לכבאות ואיזה שהוא משהו שקשור לעבודות.

<שחר איילון: ראשית, שריפה בעלייה עולה הרבה יותר מהר מאשר במישור, כמעט כפול במהירות.

יעל כהן-פארן: אמרתי שאני לא - - -

<שחר איילון: רגע, שנייה אחת.

<שחר איילון: אנחנו בשנת 2010, ב-2 בדצמבר 2010, עם 44 הרוגים, סגרנו את שנת 2010 עם למעלה מ-70 הרוגים בשריפות במדינת ישראל.

<שחר איילון: משנת 2001 עד שנת 2010, כל שנה, בין 30 ל-35 הרוגים משריפות במדינת ישראל.

<שחר איילון: בשנת 2011, השנה שאחרי השריפה, ירדנו כבר ל-23 הרוגים, בשנת 2012 ל-18, בשנת 2013 ל-17, בשנת 2014 ל-17 הרוגים ובשנת 2015 לפי הדרך הזאת, הייתה צריכה להיות לעל 14 הרוגים, לפי הסטטיסטיקה.

<שחר איילון: את שנת 2015 סיכמנו ב-9 הרוגים.

<שחר איילון: הפכנו להיות המדינה הבטוחה ביותר בעולם, יחד עם סינגפור, בכל מה שקשור לנפגעים משריפות.

<שחר איילון: אבל, מה שיותר מעניין בכל התהליך הזה, למרות שהקמנו עשרות תחנות, גייסנו מאות כבאים והוועדה הזאת, יחד עם האוצר, השקיעו 2 מיליארד שקלים בכבאות.

<שחר איילון: 2 מיליארד שקלים בטר"ש – 600 מיליון ראשונים בכבאות האווירית, עוד 600 מיליון נוספים עכשיו בכבאות שלב ב' ובנו, הפיתוח בטר"ש מיליארד ורבע ולהחזיק כבאות בישראל עולה 1.1 מיליארד שקלים כל שנה.

<שחר איילון: למרות המיליארדים האלה והתחנות שפתחנו, בשנת 2010 זמן התגובה שלנו היה 14 דקות לאירוע.

<שחר איילון: זמן התגובה הממוצע שלנו בשנת 2015 – 6 דקות ו-15 שניות.

<שחר איילון: למרות התחנות שהקמנו, הקמנו עוד 34 תחנות ועוד 65 תחנות מתנדבים, כאשר כרמל - - -

יעל כהן-פארן: גם ה - - - בזכות התחנות.

<שחר איילון: כרמל הם רק דוגמא ליחידות מתנדבים מקצועיות שמגיבות מיד לכל אירוע.

<שחר איילון: למרות כל הכוחות שעשינו, כל ההרוגים בשנים 2013, 2014, 2015 – היו כבר הרוגים עוד לפני שקיבלנו את ה-102, וזה מוביל אותנו למניעה.

<שחר איילון: לאמצעים שלפני השריפה, לאמצעים שבסופו של דבר מגיבים מיד.

<שחר איילון: מגלים ומגיבים מיד.

<שחר איילון: ולכן זה הרגולציה הכל כך חזקה בישראל, על פי תקנים מחמירים של ה-NFBA.

<שחר איילון: אנחנו הגענו בעזרת המניעה - - -

דוד אמסלם: שחר, אני רק רוצה לשאול שאלה אינפורמטיבית.

דוד אמסלם: רוב ההרוגים הם הרוגים בשריפות של בתים, לא קשור ליערות.

<שחר איילון: לא היה מאז השריפה בכרמל הרוג אחד.

דוד אמסלם: ביער.

<שחר איילון: יש שני חודשים שבהם חיים תמם, אני וקציני היערות שלנו, מינינו קציני יערות, לא ישנים בחודשים האלה.

<שחר איילון: זה חודשים שבהם הצופים, הנוער העובד, כל תנועות הנוער מקימים בלב היערות, כמעט ללא דרכי גישה.

<שחר איילון: הוצאנו תקנה מסודרת והנחיה מסודרת איך עושים מחנה צופים, עם לפעמים כבאיות בתוך מחנה הצופים, כדי שלא יהיו לנו 1,000-2,000 ילדים שנמצאים בתוך מלכודת אש.

<שחר איילון: אבל זה לא נכון שאנחנו יכולים לעצום את העיניים בנושא היערות.

<שחר איילון: היערות זה לא רק הנוף, זה גם החיים שם.

יעל כהן-פארן: אבל אני לא מזלזלת - - -

<שחר איילון: בעלי החיים, הצומח, השיקום של היערות - - -

יעל כהן-פארן: בוודאי, בוודאי, אבל - - -

דוד אמסלם: רק שנייה, חברת הכנסת פארן, תני לו לסיים ואחרי זה תשאלי.

<שחר איילון: לכן מה שאנחנו אומרים, תראו, כל מה שאנחנו מדברים כאן על התקנה שאמורה לעבור, כי כולם אמרו אנחנו בעד התקנה הזאת, למעט דבר אחד – לא נעביר את התקנה אם לא יהיה לנו מקור תקציבי לממש אותה.

<שחר איילון: ולכן בסופו של דבר, המקור התקציבי הזה יאפשר גם להעביר בכנסת את התקנה, לעשות אותה חלוטה, ובסופו של דבר מדינת ישראל - - -

דוד אמסלם: כשמה אומרת התקנה?

<שחר איילון: התקנה אומרת שיישוב שהוכרז כמוגן יער, חייב שתהיה לו דרך גישה מוכנה, מסודרת, יהיו לו הידרנטים ותהיה לו הגנה פנימית בתוך היישוב.

<שחר איילון: תהיה לו יכולת תגובה מקומית, יהיה לו כל מה שקשור לחיץ הזה, שבהמשך צריך יהיה תחזוקה.

<שחר איילון: ואני אומר, יש כבר מקומות בארץ שעשו את זה.

<שחר איילון: קק"ל השנה הורידו אולי אלפי דונמים.

<שחר איילון: בניגוד לטבע האנושי שלהם, הקבוע, לנטוע עצים, הם הורידו השנה אלפי דונמים כדי לחשוף ולהגן על היישובים ועל מפעלים.

דוד אמסלם: יואל, התקנה הזאת כבר מוכנה מבחינתכם?

דוד אמסלם: אז יש לי רעיון, בואו נגיש אותה באופן בסיסי וניתן לה כניסת תחולה בעוד איזה שנה או שנתיים, אחרי שנחליט על זה.

דוד אמסלם: אני רוצה להציב איזה שהוא רף, איזו שהיא נקודת יעד חוקית.

<יואל הדר: הבעיה היא שהשרים עוד לא נתנו את ההסכמה שלהם, בגלל התקציב.

דוד אמסלם: אז בוא תעבוד על זה.

דוד אמסלם: זה תלוי תקציב ואני רוצה פקודה חוקית בעניין.

דוד אמסלם: אני לא רוצה איזה משהו אמורפי, שיושב באוויר.

דוד אמסלם: אני רוצה איזו שהיא פקודה, שאליה כל הקנים יתכווננו.

דוד אמסלם: בבקשה.

<שחר איילון: עכשיו אני אומר, בסופו של דבר - - -

<יואל הדר: הם לא נותנים את ההסכמה, ולכן יש לנו את הבעיה הזאת.

דוד אמסלם: אבל תסביר.

דוד אמסלם: מי לא נותן את ההסכמה?

<יואל הדר: השר להגנת הסביבה.

דוד אמסלם: אז בוא תדבר איתו.

<שחר איילון: לא, זה רק בגלל הכסף, זה לא בגלל שהתקנה לא נכונה.

דוד אמסלם: אז אני מסביר.

דוד אמסלם: תיכנס לראש שלי.

דוד אמסלם: הבנת את העניין?

<יואל הדר: הבנתי אותך, כן.

דוד אמסלם: אז בוא תעבוד על זה.

<שחר איילון: עכשיו, ברגע שזה יהיה חוק, אני אומר שוב, מדינת ישראל, גם בנושא של המבנים, גם בנושא פינוי-בינוי, גם בנושא של יערות, היא תהיה ותמשיך להיות מדינה מובילה בעולם בכל מה שקשור לכבאות אש והתוצאות "העסקיות", כל אדם זה עולם ומלואו, התוצאות העסקיות הן אלה שבסוף יקבעו את כמות ההרוגים ואת הנפגעים בשריפה במדינת ישראל.

<שחר איילון: הפכנו להיות תוך 5 שנים בעזרת ההשקעה, האכפתיות, יחידות המתנדבים – 65 תחנות מתנדבים פעילות.

<שחר איילון: בכפר חב"ד בשבוע שעבר נשרפה משחטת עופות, מי הגיב ראשון?

<שחר איילון: מי כיבה את האש?

<שחר איילון: מתנדבים עם היכולת שלהם.

<שחר איילון: אני אומר שוב, אני רוצה להגיד תודה לנאוה, לכל חברי הוועדה, תת הוועדה, לך דודי וכמובן לכל השותפים שנמצאים פה.

<שחר איילון: אני לא אמנה אותם, אבל כולם שותפים.

<שחר איילון: אפילו עם רשות המים אנחנו הולכים לסגור הסכם על אספקות המים, על מחיר המים לכבאות.

<שחר איילון: חבל שלא סגרתי את זה פה בשנת 2013.

<שחר איילון: תודה רבה.

דוד אמסלם: המחיר שלכם הוא כרגע מחיר רגיל?

<שחר איילון: אתה לא יודע כמה הם לוקחים.

<שחר איילון: אני לא רוצה להגיד את זה פה, כי איך אומרים - - -

יעל כהן-פארן: לא, תגיד את זה פה.

דוד אמסלם: תגיד, מה איכפת לך?

יעל כהן-פארן: זה המקום להגיד את זה.

<שחר איילון: מכיוון שהם שותפים - - -

דוד אמסלם: שנייה, זה לא הדיון.

דוד אמסלם: אני אגיד לך משהו, אני עוד מעט הולך לעשות דיון על חוק המים.

דוד אמסלם: אוטוטו.

דוד אמסלם: אז בוא תספר לי כאן כמה התעריף שלכם, כדי שנקבע אותו במחיר.

דוד אמסלם: אבל לא משנה עכשיו.

<שחר איילון: להגיד?

דוד אמסלם: תגיד.

דוד אמסלם: אתה משלם 9.20 ₪?

דוד אמסלם: לא יכול להיות.

<שחר איילון: 14 שקל לקוב.

דוד אמסלם: תודה שחר.

<שחר איילון: רגע, רגע, עזבו.

<שחר איילון: אנחנו נכנסים איתם להסכם.

<שחר איילון: עזוב, עזוב.

<שחר איילון: אמרתי.

<שחר איילון: לא רציתי להגיד.

דוד אמסלם: שחר, שחר.

<שחר איילון: הם בסדר.

<שחר איילון: אחרי שנתיים ויכוחים נכנסים איתם להסכם.

דוד אמסלם: שחר.

<שחר איילון: הם יטפלו בהידרנטים, הם יטפלו באספקת המים, הם יביאו ל - - -

דוד אמסלם: שחר, נשמה.

<שחר איילון: בסדר, בסדר, די, די.

דוד אמסלם: שנייה, דקה.

דוד אמסלם: אם אני שואל שאלה אתה יודע שהיא בשביל מה שנקרא ידע אישי שני שקלים.

דוד אמסלם: ענית את המספר.

דוד אמסלם: מתקדמים.

דוד אמסלם: אנחנו נעשה על זה דיון במסגרת חוק המים ואני אשאל גם את זה.

דוד אמסלם: רק דבר אחד אליכם שחר, יואל, סוגית האגרה.

דוד אמסלם: אני כבר ישבתי עם האוצר על העניין הזה.

דוד אמסלם: תסגרו את זה באמת בתקופה הקרובה.

<שחר איילון: ישבת עם כבוד השר.

דוד אמסלם: גם עם השר, ישבתי גם עם שר האוצר.

דוד אמסלם: תסגרו את הסיפור והביזיון הזה ותגמרו את העניין.

<שחר איילון: יישר כוח.

דוד אמסלם: בסדר?

דוד אמסלם: מדובר בכמה מיליוני שקלים קטנים, תחתכו את העניין ותתקדמו.

דוד אמסלם: בבקשה, שאול גולדשטיין, יושב ראש רשות הטבע והגנים.

<שאול גולדשטיין: קודם כל אני אפתח בהסכמה לכל היישר כוח וכל הכל הכבוד לקיום הדיון.

<שאול גולדשטיין: זה באמת חשוב מאד שהכנסת עוקבת אחרי הביצוע ובודקת שזה מתקיים באמת.

<שאול גולדשטיין: גם שבח לקק"ל, שבאמת לקחו על עצמם את המשימה.

<שאול גולדשטיין: היא חשובה מאד.

<שאול גולדשטיין: אני רוצה לדבר על כמה דברים קטנים.

<שאול גולדשטיין: אחד, קווי החיץ זה אמצעי.

<שאול גולדשטיין: זה אמצעי בדרך ארוכה.

<שאול גולדשטיין: והדרך הארוכה, כמו שהזכיר פה שחר, מתחילה במניעה ונמשכת בעוד כמה פרמטרים שחייבים לקחת בחשבון.

<שאול גולדשטיין: אנחנו מדברים כרגע רק עם השטחים הפתוחים.

<שאול גולדשטיין: אני לא מתעסק לחלוטין בשטחים המבונים, שהם לא באחריותנו.

<שאול גולדשטיין: בשטחים הפתוחים, הרט"ג מתעסקת כל שנה בבין 150,000 ל-200,000 דונם שריפות.

<שאול גולדשטיין: בין 150,000 ל-200,000 דונם שריפות, שזה מספרים מטורפים מבחינתנו.

<שאול גולדשטיין: אנחנו משקיעים בזה עשרות פקחים, אם לא מאות פקחים, עם אלפי שעות כוח אדם.

<שאול גולדשטיין: הדברים האלה קורים בעיקר בגלל הגורם האנושי וגם בו צריך לטפל.

<שאול גולדשטיין: לפי הסטטיסטיקה שלנו, ואנחנו את הכל ממפים היום, רוב השריפות שבשטחים הפתוחים נגמרות על ידי צה"ל.

<שאול גולדשטיין: פנינו לצה"ל פניות רבות מאד, לעשות את הפעולות המינימאליות למנוע שריפות.

<שאול גולדשטיין: אם זה ריסוס מונע נביטה, אם זה פתיחת קווי חיץ בשטחי האש, שטחי האש תרתי משמע של הצבא.

דוד אמסלם: דרך אגב, הצבא מקבל את החשבונות האלה?

<שאול גולדשטיין: כן.

דוד אמסלם: הוא משלם אותם?

<שאול גולדשטיין: לא.

<שאול גולדשטיין: לנו הוא לא משלם.

דוד אמסלם: בגלל זה זה בחינם.

דוד אמסלם: נדבר על זה גם.

<שאול גולדשטיין: ישבתי עם מפקד זרוע היבשה, האלוף גיא צור, לפני שבוע, וקיבלנו בשורות שהם מתחילים באמת להסתכל אחרת על הנושא של השריפות.

<שאול גולדשטיין: דבר בסיסי של קיום פקודות מטכ"ל, שאומרות שיחידה שמתאמנת, דבר ראשון - כשפורצת שריפה, היא עוצרת את האימון, מכבה את השריפה וממשיכה הלאה - לא מתקיים.

דוד אמסלם: אם נעשה דיון על זה, אתה תראה את כולם עומדים כאן ובצבא מתנגדים.

דוד אמסלם: כל הצבא יבוא לפה, להסביר לנו למה אנחנו פוגעים בצבא.

דוד אמסלם: זה לא הדיון, אבל אני רק מספר לך שזה מתחבר לי לנושאים אחרים.

דוד אמסלם: בבקשה.

<שאול גולדשטיין: אז רק להגיד את הדבר הזה, וכמובן שיש הצתות, בעיקר באזורי קו התפר, גדר הביטחון, גדר ההפרדה – כל אחד יקרא לזה איך שהוא רוצה, אבל - - -

<קריאה: איך אתה קורא לזה?

<שאול גולדשטיין: אני?

<שאול גולדשטיין: אני קורא לזה דבר מיותר.

<שאול גולדשטיין: ההצתות מגיעות מעבר לגדר וגם בזה צריך לטפל.

<שאול גולדשטיין: הדבר השני זה נושא התחזוקה.

<שאול גולדשטיין: באמת קק"ל ישקיעו בשנתיים הקרובות וכל הכבוד ואנחנו השקענו מתקציבי האוצר 55 מיליון שקלים, שדרך אגב, ניתנו לנו על ידי המדינה אך ורק לכרמל.

<שאול גולדשטיין: כלומר, בגלל שהייתה שריפה בכרמל, נתנו כסף לטפל בכרמל, אבל בהרי ירושלים, שהיו שריפות עצומות, לא קיבלנו תקציבים.

<שאול גולדשטיין: הגולן והגליל העליון – לא היו לנו תקציבים, וגם הדבר הזה צריך להיות מתוקן.

<שאול גולדשטיין: אבל מעבר לכך, אחרי שנסיים את קווי החיץ, אם לא נטפל בהם תוך 5 עד 10 שנים, אין יותר קווי חיץ.

<שאול גולדשטיין: הכל מתכסה חזרה, כי הכוח של הטבע, כמו שצוין כאן, הוא כוח אדיר והיער גדל מחדש.

<שאול גולדשטיין: ולכן חייבים להשקיע בתחזוקה ארוכת טווח.

<שאול גולדשטיין: התחזוקה כוללת בתוכה, קודם כל, כמו שציין דני, דרכים וקווי מים.

<שאול גולדשטיין: אם רשות המים יפעלו באמת ויקימו את קווי המים שיתנו את אספקת המים לכבאיות זה דבר חשוב.

<שאול גולדשטיין: כרגע זה לא קיים ולדעתי גם לא מתוכנן עדיין.

<שאול גולדשטיין: לעשות את התכנון של דרכי ההגעה למכליות פלוס לעשות תכנון של מערכות המים, לוקח זמן.

<שאול גולדשטיין: וזה רק הערה לידידי חבר הכנסת חיים ילין, שיצא מכאן.

<שאול גולדשטיין: דרך אגב, שמתם לב כמה ראשי מועצות יושבים לשעבר יושבים כאן סביב השולחן?

<שאול גולדשטיין: לשעבר ובהווה.

<שאול גולדשטיין: אריה, כבוד.

<שאול גולדשטיין: בדברים האלה אין לנו נציגים בוועדות המחוזיות, לצערי, ולכן אין לנו השפעה על קידום התכניות, אבל חייבים באמת לעשות דרך מקוצרת לאשר את הדרכים האלה ואת קווי המים, על מנת לאפשר את התחזוקה; ודבר שני, זה כל נושא הרעייה של עדרים, שגם צריך להיות מוסדרת ברשות מקרקעי ישראל.

<שאול גולדשטיין: כל הנושא של הסדרת הרעייה ברשות מרקעי ישראל גם לא מוסדר כמו שצריך, ולכן אין לנו רעייה, אין לנו עדרים ומי שעושה בעיקר - - -

דוד אמסלם: למה זה לא מוסדר?

<שאול גולדשטיין: מכל מיני סיבות שנדבר עליהן בהזדמנות אחרת.

<שאול גולדשטיין: יש הרבה בעיות.

<שאול גולדשטיין: אתה מביא עדר, הוא בסוף משתלט על השטח, הוא נשאר שם וקשה להוציא אותו.

<שאול גולדשטיין: זה לא פשוט.

<שאול גולדשטיין: ודרך אגב, כמות העדרים במדינה הולכת ופוחתת לאורך השנים.

<שאול גולדשטיין: היה חוק במדינה בשנות ה-50 שמנע מהעז השחורה, אסרו לגדל אותה והיום העז השחורה זה הדבר היחיד שאנחנו כן צריכים.

<שאול גולדשטיין: טעות של המדינה לפני 60 שנה ובזה גם צריך לטפל מול הרשות למקרקעי ישראל.

<שאול גולדשטיין: ובסוף אני חושב שאם באמת נעשה את הכל ביחד, בשיתוף פעולה, כמו שדני ציין, ואני חושב ששיתוף הפעולה עם דני ושחר, כלומר שמייצגים ארגונים שאחראים על כיבוי אש, שיתוף הפעולה הזה בעיני פשוט משובח וכל הכבוד על כל היוזמה.

דוד אמסלם: תודה רבה שאול.

דוד אמסלם: יש מישהו שעוד רוצה לומר משהו?

<לימור עקב: כן, אם אפשר.

<לימור עקב: אני נציגת צה"ל.

דוד אמסלם: אתם משלמים את החשבונות?

<לימור עקב: קודם כל אנחנו משלמים את החשבונות.

דוד אמסלם: שאלתי.

<לימור עקב: אתמול כינסנו ועדה - - -

דוד אמסלם: את בדקת את זה, או שאת רק מעריכה?

<לימור עקב: בדקתי את זה.

<לימור עקב: אתמול במקרה כינסנו ועדה למניעת שריפות.

<לימור עקב: שילמנו בשנה שעברה 700,000 שקלים וקצת לכב"ה.

<לימור עקב: אני בדקתי את הנתונים האלה.

<לימור עקב: אנחנו הולכים איתם גם לאיזה שהוא הסכם עכשיו, לקראת השנה הבאה.

דוד אמסלם: מה אומר ההסכם?

<שחר איילון: ההסכם אומר שאנחנו נעשה את כל המניעה ואת כל הטיפול בצה"ל, הדרכה וכו', בתשעה וחצי מיליון שקלים לשנה ולמעשה כל מחנות צה"ל וכל הטיפול וכל מענה הכבאות בצה"ל הוא שלנו.

<שחר איילון: כל המילואימניקים של צה"ל משרתים אצלנו.

<שחר איילון: יש לנו 1,200 מילואימניקים כתומים.

<שחר איילון: אנחנו הולכים לקבל מהם 19 כבאיות כתומות, שנבנו עבור צה"ל, אבל יעברו אלינו.

<שחר איילון: והכיבוי האווירי כמובן מחיל האוויר היום, אבל הוא יעבור למשטרה בתקופה הקרובה.

<שחר איילון: יש לנו הרבה מאד פעילות איתם.

<שחר איילון: שני קצינים אמורים לשבת אצלם.

<שחר איילון: כל תכנית, כל בסיס צה"ל שייבנה, יהיה על בסיס המפרטים שלנו ובהתאם לאישורי תכניות שלנו.

<שחר איילון: יש לנו הרבה עבודה איתם.

<שחר איילון: ההסכם הוא עם משרד הביטחון.

<שחר איילון: 9.5 מיליון שקלים לשנה, כל שנה יעבירו לנו.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: תעצור את השוונג.

<שחר איילון: אני לא יכול.

דוד אמסלם: אני רק רציתי לדעת אם הם משלמים – כן או לא.

דוד אמסלם: בבקשה.

<לימור עקב: אז זה לגבי התקציב.

<לימור עקב: אני רק אגיד שבעקבות הפגישה שלנו עם רט"ג, אנחנו בשיתוף פעולה איתם.

<לימור עקב: אתמול כינסנו ועדה ראשונה.

<לימור עקב: היעד שלנו הוא עד תחילת מרס, לפני עונת השריפות, לשים איזו שהיא תכנית גם לטווח הארוך המיידי לקיץ הקרוב וגם לטווח הארוך.

<לימור עקב: לרכוש עוד ציוד ליחידות, להגדיל את המפתחות של כל יחידה שמתאמנת אצלנו בשטח.

<לימור עקב: לסמן שטחים מסוכנים.

<לימור עקב: מבחינת כוח שלא מכבה שריפה, אז יש לנו פקודות בצבא.

<לימור עקב: פשוט לעתים מה שקורה זה שאין להם את האמצעים המתאימים ואז באמת הפקחים של רט"ג מתרוצצים שם בשטחים הנקודתיים המסוכנים שנשרפים.

<לימור עקב: אנחנו עושים.

<לימור עקב: אנחנו לקראת איזה שהוא תהליך של שינוי ואנחנו עושים את זה באמת בשיתוף, וזה גם נידון בוועדת המשנה ברשות חברת הכנסת נאוה בוקר כבר בפעם הקודמת, ונתנו מענה גם באזור אליקים למועצה האזורית חוף הכרמל ואנחנו באמת מקווים שהדבר הזה ייראה יותר טוב בשנה הבאה.

דוד אמסלם: יש לכם לוחות זמנים?

<לימור עקב: כן, באחד במרס אנחנו מגיעים שוב למפקד זרוע היבשה, מציגים לו את התכנית של הוועדה.

<לימור עקב: יש לנו עוד כמה - - -

דוד אמסלם: מתי תציגו את זה לוועדת המשנה?

<לימור עקב: בשמחה.

דוד אמסלם: שאלתי מתי אתם מוכנים כדי שהיא תקבע לכם דיון.

<לימור עקב: באזור אמצע מרס.

דוד אמסלם: אמצע מרס.

<לימור עקב: מעולה.

דוד אמסלם: אוקיי.

דוד אמסלם: אני אעשה סבב.

דוד אמסלם: אתם יודעים מה, מי שרוצה לדבר, בואו נסכם, יתקרב לשולחן כי אי אפשר לדבר מה שנקרא מחוץ לקווים.

דוד אמסלם: אני אעבור ומי שדילגתי, אני לא הולך אחורה.

דוד אמסלם: בסדר?

דוד אמסלם: בבקשה.

דוד אמסלם: כל אחד אומר את השם, מדבר דקה.

<דני עברי: דני עברי, ממלא מקום ראש המועצה המקומית משגב.

<דני עברי: ב-30 - - - היישוביים עשינו סקר מעמיק.

<דני עברי: כולם הולכים להיות, ברגע שיהיה את המועצה, מוגדרים, או לפחות 30 מהם מוגדרים כיישובים מסוכנים.

<דני עברי: בחלק מהמקומות אנחנו אחרי תכנון מפורט, בחלק מהמקומות אחרי סימון וביצוע.

<דני עברי: כן שיתוף הרט"ג, לא שיתוף קק"ל וכו'.

<דני עברי: ה-70 מטר הראשונים מהבתים – 90% מהם זה לא קק"ל וזה לא רט"ג.

<דני עברי: ה-70 מטרים מקיר הבית, שזאת ההגדרה, אנחנו נשארנו מועצה עם 90%.

<דני עברי: זה בדיוק השביל ההכרחי ביישוב מוגן והדילול של היער בלבד, של ה-76 מטרים בלבד – - - - מיליון וחצי שקלים ליישוב, לא כולל מים.

<דני עברי: את המים עשינו.

<דני עברי: עשינו 30 מיליון שקלים ועשינו איגום ועשינו את האפשרות - - -

דוד אמסלם: אתה עכשיו נכנס לתכנית האופרטיבית.

דוד אמסלם: אני לא שם.

דוד אמסלם: אם יש לך איזו הערה קטנה, תגיד אותה בשני משפטים.

<דני עברי: אני רק רוצה שיהיה ברור.

<דני עברי: אנחנו רק 30, לא 300.

<דני עברי: זה 40-50 מיליון שקלים.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: בבקשה גברתי.

<עפרי גבאי: עפרי גבאי, החברה להגנת הטבע.

<עפרי גבאי: אנחנו לא מאד מאושרים מהתקנות, יש להגיד, כי לדעתנו התקנות הן מאד גנריות, הן לא נותנות מקום למחשבה או ל - - -

דוד אמסלם: עפרי, הדיון כרגע הוא לא על התקנות.

דוד אמסלם: ברגע שיוגשו התקנות אנחנו נעשה דיון ונזמין אותך.

<עפרי גבאי: אז בקצרה.

<עפרי גבאי: אנחנו הבנו שהמצב הוא שהתקנות לא אושרו כי השרים לא חותמים, וכאשר השרים יחתמו, בעצם המעצור היחיד זה התקציב.

<עפרי גבאי: ויש פה איזו שהיא - - -

דוד אמסלם: לא, עפרי, את לא שם.

דוד אמסלם: אני אתן לך שתי דקות לדבר על מה שאת רוצה, גם על מזג האוויר.

דוד אמסלם: כרגע התקנות הן לא הדיון.

דוד אמסלם: ברגע שהם יחתמו, התקנות יבואו לכאן, לאישור הוועדה ואז אני פותח אותן לדיון, ואז תבוא הגברת עפרי ותגיד מה שהיא רוצה.

<עפרי גבאי: אז מה שכרגע אני מבקשת מיושב ראש קק"ל, זה שכאשר קק"ל נכנסים לעניין יישום התקנות, הם לא באים רק עם כסף, הם באים גם עם ידע מקצועי, ואנחנו מבקשים שלא פשוט יעבירו את הכסף, אלא גם יהיו מעורבים בתכנון.

<עפרי גבאי: וכמו שאמרת, ישימו לב שהתכנון מתאים לכל יישוב ולמצב שבו ולסכנת האש שבו, ולא רק יעבירו כסף, אלא גם יהיו מעורבים באופן אקטיבי באמצעות הידע המקצועי שיש להם.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: בבקשה.

<אמיר שישה: אני אמיר שישה, אני מרשות המים.

<אמיר שישה: אני רק רוצה לומר שמועצת המים אישרה את טיוטת התקנות כבר בפברואר 2014, כך שמבחינתנו אנחנו יחד עם רשות הכבאות.

דוד אמסלם: דרך אגב, אתם נוגעים בתקנות רק בזווית המים, רק בתעריף, לא?

<אמיר שישה: בזווית המים, אנחנו בזווית המים.

דוד אמסלם: מה, באיכות המים?

דוד אמסלם: במה?

<אמיר שישה: לא.

דוד אמסלם: בתעריף?

<אמיר שישה: לא.

<אמיר שישה: באספקה.

<אמיר שישה: לגבי ההסכם, מה ששחר קודם אמר, זה נוגע יותר לצריכה מההידרנטים, אבל פה זה קבלת אחריות שלנו - דבר שלא היה עד היום - על ההידרנטים, על התחזוקה שלהם, דבר שלמעשה היה באחריות הכבאות ועל חשבון הכבאות, ופה הגענו לאיזה שהוא הסכם של עבודה משותפת ואנחנו עובדים איתם גם בנושא הפיזי בנושא הזה.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: בבקשה.

<אורן אזארי: שלום.

<אורן אזארי: שמי אורן אזארי, אני תושב טבעון, בשם תושבי טבעון.

<אורן אזארי: קודם כל אנחנו רוצים להודות לכם, לכל חברי הוועדה, על הדאגה הגדולה שיש לכם כלפי הביטחון שלנו.

<אורן אזארי: זה חשוב מאד ואנחנו מלאי הערכה כלפי זה.

<אורן אזארי: אני רוצה לפנות למר דני עטר.

<אורן אזארי: פנינו אליך אכן במכתב והזכרת את זה בתחילת הדיון.

<אורן אזארי: מה שחשוב בהקשר שדיברת, בנושא התקצוב של קווי החיץ, שאכן קק"ל תפעל ותתנה את הסיוע לאזורי החיץ בזה שבעצם תוגש תכנית כוללת למניעת שריפות יער, לא כמו שנעשה כרגע בטבעון; וכמובן שיודגש הנושא של שיתוף הציבור בנושא הזה.

<אורן אזארי: זה מאד מאד חשוב לנו.

<אורן אזארי: תודה.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: מי עוד רוצה?

דוד אמסלם: בבקשה, גברתי.

<ליזי אורון: שלום, שמי ליזי אורון, אני ראש מנהל תפעול בעיריית נתניה.

<ליזי אורון: רציתי לדעת איפה אנחנו יכולים לראות את רשימת 450 היישובים מוגני היער.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: בבקשה.

<ליזי אורון: אני רוצה לדעת.

דוד אמסלם: עכשיו את רוצה לדעת את התשובה?

<ליזי אורון: אם יש מישהו שיכול להגיד לי, אני אשמח.

נאוה בוקר: נציב הכבאות אמר שהוא ישלח לך.

<שחר איילון: אני אשלח לך את זה.

<ליזי אורון: לא רק נתניה, יש גם יישובים נוספים.

דוד אמסלם: שחר?

<שחר איילון: אני אשלח לה.

דוד אמסלם: לא, יש לי רעיון יותר טוב.

דוד אמסלם: בואו תפרסמו את זה באינטרנט, באתר שלכם וכל מי שרוצה שייכנס.

<שחר איילון: בסדר.

דוד אמסלם: זה יותר פשוט.

דוד אמסלם: אחרת תצטרך לשלוח את זה ב-450 מכתבים.

דוד אמסלם: חבל.

דוד אמסלם: נחסוך לך.

<שחר איילון: אין 400.

דוד אמסלם: אין, 400.

דוד אמסלם: בסדר.

דוד אמסלם: בבקשה.

<מנחם זלוצקי: שלום.

<מנחם זלוצקי: שמי מנחם זלוצקי ואני נציג המשרד להגנת הסביבה.

<מנחם זלוצקי: עלה פה קודם הנושא של הסכמת השר להגנת הסביבה, לגבי התקנות.

<מנחם זלוצקי: אז אני רוצה כאן לומר שהשר עד היום לא חתם ולא הסכים לתקנות, בעיקר בגלל נושא התקציב.

<מנחם זלוצקי: ואם נושא התקציב ייפתר, אז - - -

דוד אמסלם: אבל מנחם, זה בדיוק מה שאמר מפקד כב"ה שחר.

דוד אמסלם: אז מה הוספת לנו?

<מנחם זלוצקי: אז אני רציתי, מכיוון ש - - -

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: אתה מדגיש שגם השר שלך לא חתם בגלל הכסף.

<מנחם זלוצקי: נכון.

דוד אמסלם: תודה.

<מנחם זלוצקי: והדבר השני שרציתי לומר, שלמרות שאנחנו היינו שותפים יחד עם הגופים האחרים ועם כב"ה כמובן, לכל גיבוש ההנחיות לגבי הקמת אזורי החיץ, היום, עם הזמן שעבר והביצוע, גם לנו יש מספר הערות, שנביא אותן.

<מנחם זלוצקי: ובמיוחד מה שעלה כאן על ידי רבים מהגורמים, שצריך לעשות תכנית שתהיה מותאמת לכל אחד, לא רק תכנית גנרית, שלזה כמובן יש חשיבות מאד גדולה.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: יש עוד מישהו שרוצה.

<שחר איילון: רק שיהיה ברור, שאלת.

<שחר איילון: יש לנו קצינים שמוגדרים קציני יערות.

<שחר איילון: הם עובדים עם קק"ל, רט"ג ואחרים והרשויות, עוברים יישוב יישוב, מתאימים את התכנית לכל יישוב.

<שחר איילון: עץ-עץ.

<שחר איילון: תראה מה שקרה בטבעון.

<שחר איילון: זו כבר עבודה של שנה וחצי שעוברים שם.

<שחר איילון: הם השקיעו עשרות אלפי שקלים במקצוענים שיחליטו.

<שחר איילון: פקיד היערות.

<שחר איילון: כבוד יושב הראש זה יישוב-יישוב, התאמה אישית ליישוב.

דוד אמסלם: בסדר, תודה רבה, שחר.

דוד אמסלם: טוב, רבותי.

<כרמל סלע: דודי, מתי יקבלו החלטה?

דוד אמסלם: כרמל, עכשיו תקשיב לסיכום שלי, אולי ככה נצא יותר ממוקדים.

דוד אמסלם: קודם כל אני שוב פעם רוצה להודות לחברי ורעי דני עטר על הנוכחות שלו, על הדחיפה, על המילים החמות ובעיקר על המזוודה של הכסף.

דוד אמסלם: תראו, בעצם אני מתחיל בהחלטה או בקשה: ועדת הפנים קוראת לממשלה, שבמסגרת ועדת הארבעה תאמץ את בקשת הוועדה, שהיא באמת בקשה קונסנסואלית פה, של כל חברי הוועדה, לצבוע 250 מיליון שקלים, על פי המלצת יו"ר קק"ל, בגלל שזה באמת יושב במיינסטרים של העבודה של קק"ל.

דוד אמסלם: לדעתי קק"ל קמה בשביל הנושא הזה בדיוק, בעיקר – לכל הנושא של טיפול בקווי החיץ, ביערות בכלל ובדגש גם ליער בכלל וגם בקו בין היער לבין האזורים המבונים.

דוד אמסלם: זה כהחלטה שבאמת חשובה לי.

דוד אמסלם: נוציא אפילו מכתב נפרד מעבר לסיכום הזה.

דוד אמסלם: הוועדה קוראת לממשלה והייתי מבקש להחתים את כל חברי הוועדה, גם כאלה שלא נמצאים פה.

דוד אמסלם: לגבי הנושא האופרטיבי.

דוד אמסלם: תראו, אדוני יו"ר קק"ל, אני, אתה יודע, עוסק בנושא הזה במקצוע האישי 20 שנה.

דוד אמסלם: אני לא יודע אם מישהו בכנסת וגם בקק"ל בקיא יותר ממני בנושאים האלה, שבאמת הסיפור של קווי החיץ, בגלל שירושלים היא כמו הכרמל, שם אין הרבה יישובים שבאמת יער שלם עוטף אותם.

דוד אמסלם: באמת עוטף אותם.

דוד אמסלם: עכשיו, מה קרה?

דוד אמסלם: ישנה באמת תמ"א של יערות במדינת ישראל, וקצת על האבולוציה של ההתפתחות של הערים: בזמנו ירושלים הייתה מאד קטנה ויער ירושלים היה סביב העיר וקק"ל החזיק אותו לאורך שנים.

דוד אמסלם: יום אחד הממשלה קיבלה החלטה שהיא מקימה שכונות בשם גילה ורמות ומה לעשות, היה שם יער.

דוד אמסלם: אז הורידו חלק מהיער ובנו שכונה.

דוד אמסלם: אבל סביב השכונה נשאר עדיין היער וכו' וכו'.

דוד אמסלם: ככה בעצם התפתחו היערות סביב היישובים, בעיקר בערים הגדולות.

דוד אמסלם: ואז קק"ל בא ואמר, אנשי קק"ל זה אנשי המקצוע של קק"ל בקטע המקומי, אמרו רק שנייה, זה כבר לא יער.

דוד אמסלם: דרך אגב, השאלה מה זה יער זה בזווית של המתבונן.

דוד אמסלם: אצלם 250 דונם או 3,000 דונם זה לא יער, רק 200,000 דונם.

דוד אמסלם: ובשבילנו, כשאתה רואה משהו בסדר גודל של 2,000 עצים אתה מבין שזה יער.

דוד אמסלם: אז לכן יש כבר ויכוח גם במונחים מה זה יער.

דוד אמסלם: אני אומר באופן חד משמעי, עיריות לא יודעות לטפל ביערות.

דוד אמסלם: זה לא המקצוע שלהן, הם לא מבינים בזה.

דוד אמסלם: ולכן תמיד היה לי ויכוח עם אנשי קק"ל, שהם צריכים לטפל ביערות האלה, שאני קורא להם היער והייתי שואל אותם תמיד אם העירייה תטפל, אז אתם מה תעשו?

דוד אמסלם: אז לכן אני אומר באופן בסיסי, אני רואה שגם הקטע המקצועי יותר אצלכם.

דוד אמסלם: זה האנשים שלכם.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני יכול להגיד לך שיש חניונים באותם מקומות, שמי שמתחזק אותם בשוטף זה גם אתם.

דוד אמסלם: אז לכן אני חושב שבאמת הסיפור הזה צריך להישאר במסגרת של קק"ל.

דוד אמסלם: תראו, לגבי תכנית העבודה.

דוד אמסלם: באמת כמו שאמרו שאר הדוברים, לאחר קיץ 2010 הייתה החלטת ממשלה ונכנסו לכל מיני החלטות.

דוד אמסלם: אחת ההחלטות הייתה להקים ועדה בין משרדית שתעבוד ותמפה את כל הסוגיה של קווי החיץ, בין היתר קווי החיץ.

דוד אמסלם: המשרד להגנת הסביבה בעצם זה המשרד שהיה - - - כאבן, רט"ג היה כחלק מהמשרד שהוביל את הנושא הזה, גם בשיתוף משרד החקלאות, קק"ל וכו' וכו'.

דוד אמסלם: אלה המשרדים.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני חושב שבמדינת ישראל אלה המשרדים המקצועיים שאמונים על הנושא והידע המקצועי יושב אצלם.

דוד אמסלם: אני רק מציע לשתף כאן גם את השלטון המקומי ואת החברה, בעיקר באזור החקלאי שגם מבינים בנושא הזה ויש להם נגיעה גדולה לעניין הזה.

דוד אמסלם: בסופו של דבר, אני מבין שהוכנה תכנית אופרטיבית לכל יישוב ויישוב.

דוד אמסלם: וכאן בעצם התכנית מבחינתי צריכה לכלול שני דברים, שלושה.

דוד אמסלם: זה גם קווי החיץ, זה גם דרכי הגישה וגם כל הסיפור של ההידרנטים ואספקת המים לכיבוי.

דוד אמסלם: אלה המרכיבים הבסיסיים של התכנית הזאת, ובמסגרת התקציב שאנחנו מדברים עליו, אנחנו מתכוונים לסגור את החבילה.

דוד אמסלם: שלושת הנושאים האלה, במסגרת ה-250 מיליון שקלים, שכרגע מכוון אותם יו"ר קק"ל מבחינת קק"ל, לנושא הזה.

דוד אמסלם: אז לכן זאת תהיה תכנית.

דוד אמסלם: אני הייתי מבקש לבוא ולהציג את התכנית בקווים כלליים בפני יושבת ראש ועדת המשנה לנושא הזה, על מנת שאנחנו נהיה רגועים שפחות או יותר אנחנו מדברים על היישובים.

דוד אמסלם: אנחנו גם נפרסם את זה בכל הרשויות ואם יש איזו רשות שתרגיש את עצמה שהיא מקופחת, תבוא לכאן ותטען שהיא גם צריכה להיות בין היישובים, שהיא לא כלולה ברשימה של הסכנות והיא חושבת שהיא צריכה להיות שם.

דוד אמסלם: לגבי הנושא הזה של התכנית, באמת חשוב לי לסגור את זה, ונאוה, כאן את תיקחי את זה עליך ותתאמי גם עם שאול וגם עם שחר, איפה התכנית עומדת, אם צריכים עוד קצת זמן כדי לסגור אותה.

דוד אמסלם: אנחנו בעיקר כדי להסתכל מלמעלה, לראות את הסיפור, וכמו שאמרתי לפתוח את הסיפור בפני הציבור אפשר כאן.

דוד אמסלם: לגבי הנושא של התחזוקה, שאול, אני מסכים איתך.

דוד אמסלם: אני חושב שבאופן בסיסי זה לא טוב לזרוק, אני מעולם לא זרקתי כסף טוב אחרי כסף רע.

דוד אמסלם: אם אין סיפור תחזוקה, אין טעם להיכנס לנושא.

דוד אמסלם: מדובר בהרים של כסף.

דוד אמסלם: 250 מיליון שקלים זה סכומים עצומים, אסטרונומים.

דוד אמסלם: אם אנחנו סוגרים היום את סוגית התחזוקה, לדעתי אין מה להיכנס לאירוע ולכן גם פה בהמלצות שלכם, אתם תצטרכו להביא לנו גם כרגע את סוגית התחזוקה.

דוד אמסלם: אני כרגע לא נכנס למקורות.

דוד אמסלם: בסוף הכל כסף, אבל בסופו של עניין אני רואה גם את קק"ל יושבת כאן, גם את רט"ג יושבת בסוגיה שלה, וגם את השלטון המקומי, לאגם את המשאבים בהיבט הזה ואני באמת מבקש כאן גם בהצגה של התכנית להביא גם את הסיפור ההוליסטי גם של ההחזקה, ואם צריך נעצור את הכל ונביא לכאן את משרדי הממשלה הרלבנטיים, כמו שאמרתי ונסגור את הסיפור של איגום המשאבים לכיוון ההחזקה.

דוד אמסלם: אני מבקש לא לצאת לביצוע עד שלא סגרנו את סוגית ההחזקה.

<קריאה: משרד החקלאות.

דוד אמסלם: על חלוקת העבודה בין קק"ל לרשויות אני כבר דיברתי.

דוד אמסלם: אמרתי לך באופן בסיסי, קק"ל מטפל ביערות, יש לה את אנשי המקצוע שלה, היא אמונה על הנושא, היא היחידה שמבינה בנושא.

דוד אמסלם: לרוב אין גם מחלוקות בעניין, אני אומר.

דוד אמסלם: בסופו של דבר, ברגע שפתרנו את הנושא של קווי החיץ, אז בגדול לדעתי כדאי שאנשים בקק"ל ייקחו את זה על עצמם.

דוד אמסלם: לגבי הנושא של העברת הכסף, באמת, אני לא יודע איך הטכניקה.

דוד אמסלם: אני דרך אגב חושב - - -

דניאל עטר: אנחנו לא מעבירים כסף, אנחנו מבצעים.

דוד אמסלם: זה מה שרציתי לומר.

דוד אמסלם: אני מאמין וזה מתחבר לנושא הקודם, שזה נושא שלכם פר-אקסלנס.

דוד אמסלם: קרן קיימת לישראל, כחלק מגואלת הקרקע, היא לקחה גם להקים את כל היערות והיא מתחזקת אותם.

דוד אמסלם: זה במנדט שלה וזה במיינסטרים של העבודה שלה, במקצועיות שלה.

דוד אמסלם: לכן אני מניח וגם אני חושב שזה נכון שאתם תבצעו את זה.

דוד אמסלם: בטח ובטח אם אתם תבצעו כבר חסכתם את התקורות שמישהו אחר ייקח עוד שלושה אחוז רק על המאבק.

דוד אמסלם: ובזה מדובר בכסף גדול, אז כדאי שבאמת.

דוד אמסלם: וזה גם יעשה לכם הרבה כייף בתוך המערכת שלכם וזה יניע את החברה שלכם.

דוד אמסלם: יש כבר משימה, יש פרויקט, רצים, זה יעשה טוב.

דוד אמסלם: אני מבין שמדובר בתכנית רב שנתית.

דוד אמסלם: אני גם אבקש במסגרת התכנית לראות את התכנית ומה הפרישה הרב של שנתית שלה.

דוד אמסלם: אי אפשר להוציא 250 מיליון שקלים כמעט באופן רציני, בשנה.

דוד אמסלם: זה לא עובד.

דוד אמסלם: אז לכן אני מציע שהתכנית גם תגבש את לוחות הזמנים וכו'.

דוד אמסלם: אז אלה בעצם הנקודות בסיכום שלי, שלדעתי כדאי להתייחס אליהן בישיבה שתעשי אצלך, נאוה.

<דורית אורן: סליחה, אני יכולה להגיד משהו?

דוד אמסלם: שאני מסכם, בסוף?

דוד אמסלם: אני כבר בסיכום.

דוד אמסלם: את יודעת מה, תגידי.

דוד אמסלם: אני תושבת טבעון.

דוד אמסלם: אני רוצה להפנות תשומת לב, גם הכבאי וכולכם.

דוד אמסלם: אני גרה ליד חורשת יער השומרים.

דוד אמסלם: הוצבו שם ארבעה שלטים של איסור הדלקת מדורות.

דוד אמסלם: כולם הוצבו בכניסה לחורשה.

דוד אמסלם: כל הנופשים שמגיעים מכל הארץ, מגיעים מהצד השני, מדליקים מדורות.

דוד אמסלם: כל שישי-שבת אני עומדת - - -

דוד אמסלם: את רוצה שעכשיו אנחנו נסכם את הסיפור של השלג?

<דורית אורן: לא, רגע.

<דורית אורן: מדליקים סיגריות, העובדים של קק"ל.

דוד אמסלם: מה שמך?

<דורית אורן: דורית אורן.

<דורית אורן: זה דבר בסיסי בחינוך של הציבור.

<דורית אורן: אני לא יכולה לדבר על כספים וכו', קודם כל שאנחנו, הציבור.

<דורית אורן: אז גם כשאתם מנהלים את כל הדיונים על כספים, תזכרו לחנך גם את הציבור שלנו.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דניאל עטר: לדעתי אלה שמעשנים הם מרט"ג.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: רבותי, שוב פעם, כמו שאמרתי, אני שוב פעם מודה ליו"ר קק"ל.

דוד אמסלם: יושבת ראש ועדת המשנה תכנס את הוועדה לגבי הדיונים האלה.

דוד אמסלם: לאחר שהיא תכנס את ועדת המשנה ותגיע לסיכומים, אנחנו נבקש להביא את זה בפני המליאה שלנו, הרחבה יותר וכמובן את נושא התקנות, יואל ושחר.

דוד אמסלם: כאן זה חשוב לי.

דוד אמסלם: תראו, אם אנחנו, ואני אומר לכם את זה באחריות, אתם מכירים את זה.

דוד אמסלם: יש לי קרחת רק מזה.

דוד אמסלם: היות וגם לכם יש קרחת כמו שלי, אז אתם מכירים את הנושא במערכות שלכם.

דוד אמסלם: אם לא הצבנו יעד – אנחנו מפספסים את לוחות הזמנים.

דוד אמסלם: אם שמנו חוק – אז יש סיכוי שכולם יתכוונו אליו, אחרת אני אעשה ועדה למה עוברים על החוק.

דוד אמסלם: אז לכן אני מציע, יואל, היות והתקנות בעצם יושבות וחונות אצלכם בחנייה, אני מציע שתעבירו אותן כבר עכשיו, תדברו עם גלעד, תדברו עם השר לאיכות הסביבה.

דוד אמסלם: תגידו לו שיש כבר את הכסף.

דוד אמסלם: בואו נציב לעצמנו יעד, כדי שנתחיל ללכת אליו.

דוד אמסלם: יעד שאתם קובעים אותו, שנתיים, שלוש.

דוד אמסלם: זה בעצם מה הספק העבודה.

דוד אמסלם: הספק העבודה קובע את היעד.

דוד אמסלם: בסדר?

דוד אמסלם: אז שוב פעם, אני מודה לכולם ומה שנקרא – ניפגש בהמשך.

דוד אמסלם: תודה רבה לכם.