ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 116, 2015-12-15 09:00

שולי מועלם-רפאלי: בוקר טוב, יום שלישי, ג' בטבת, 15 בדצמבר.

שולי מועלם-רפאלי: חזרנו, לפחות מערכת החינוך חזרה היום מחופשת חנוכה, אנחנו ברוך ה' ג'יגלגנו בין החופש לבין הפעילות האינטנסיבית כאן.

שולי מועלם-רפאלי: אנחנו נקיים, במסגרת היום הבינלאומי לזכויות אנשים עם מוגבלויות שמצוין היום בכנסת, בוועדה הזאת כמו בוועדות אחרות, דיונים שמשיקים ונוגעים לנושא.

שולי מועלם-רפאלי: הדיון שממנו אנחנו מתחילים פה הבוקר הוא השילוב של פעוטות עם צרכים מיוחדים בגני ילדים.

שולי מועלם-רפאלי: אני מודיעה שהדיון שאמור היה להיות בשעה 11:00 בוועדה לזכויות הילד לא יתקיים כי אנחנו מבינים שזה דיון זהה, מדובר על אותם ילדים, מ-0 עד 3.

שולי מועלם-רפאלי: חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון ניסתה לאזן ובסופו של דבר, כשהבנו שהדיון הוא אותו דיון, אז נקיים אותו פה והוא לא יתקיים שם.

שולי מועלם-רפאלי: אני כן פותחת באמירה של יפעת, שהיא חשובה ומשמעותית, אני חושבת, לדיון הזה ולתפיסת עולמנו בכלל, שהיא עובדת, במסגרת הוועדה ובמסגרת הפעילות שלה לטובת ילדים עם צרכים מיוחדים, על כך שילדים שזכאים לסל של חינוך מיוחד יוכלו לקחת אותו איתם לכל מקום שהם יילכו אליו.

שולי מועלם-רפאלי: כולנו יודעים, ותיכף אנחנו ניתן את זכות הדיבור לאנשי המקצוע ולהורים פעילים, שאין מספיק מקום לילדים עם צרכים מיוחדים במעונות השיקום ולכן ילד שהוגדר כזכאי לסל של חינוך מיוחד, הוא סל שלו, לא משנה לאן הוא הולך.

שולי מועלם-רפאלי: תיכף נפתח פה, אני מניחה, בשולי הדיון שלנו, את שאלת מיליון הדולר, שעדיין יש עליה אמירות לכאן ולכאן, מה נכון לילדים, אבל בעיניי המהות שבאמירה של יפעת והמהות שבאמירה שאנחנו מובילים בוועדה הזאת עוד מהעבודה המשותפת שלי איתכם בכנסת הקודמת ושלכם הרבה לפני שאני באתי לכאן, זה שאנחנו מסתכלים על כל ילד כעולם שלם.

שולי מועלם-רפאלי: מהמקום הזה מנסים בתוך מערכת שהיא כוללנית וצריכה לתת מענה שהוא כוללני, לנסות לתפור לכל ילד את החליפה שלו.

שולי מועלם-רפאלי: אז אני אשאל את אנשי המשרדים, את אנשי משרד הרווחה לצורך העניין, אני אשאל את נשות ואנשי משרד הרווחה האם זה בסדר מבחינת

שולי מועלם-רפאלי: כם שנתחיל דווקא מפורום ההורים ומקואליציית ההורים לילדים עם צרכים מיוחדים.

שולי מועלם-רפאלי: אני אבקש מהם להציג את הבעיה ולאט לאט נתקדם.

שולי מועלם-רפאלי: צריך גם להגיד שבמקביל מתנהל דיון חשוב בוועדת כספים ואנשי משרד האוצר יבואו או לא יבואו לכאן בהתאם למה שנחליט כאן.

שולי מועלם-רפאלי: אז פורום ארגונים והורים למען ילדים עם מוגבלויות, מי רוצה להתחיל?

שולי מועלם-רפאלי: לדבר ברור, להציג את עצמכם ולא צריך לצעוק כי במיקרופון שומעים ממש מצוין.

<ולרי זילכה: שלום.

<ולרי זילכה: שמי ולרי זילכה, אני מבית איזי שפירא ואני מרכזת פורום שנקרא פורום ארגונים והורים למען ילדים עם מוגבלות.

<ולרי זילכה: הפורום הזה מונה כ-60 ארגונים ועוד הורים רבים, הוא פרוש מבחינת החברים על פני כל הארץ ואנחנו עוסקים בקידום מדיניות ובעיקר חקיקה לטובת ילדים עם מוגבלות, כאשר אנחנו מתייחסים לכל סוגי הלקויות.

<ולרי זילכה: אני רק רוצה לדייק, להבנתי את הדיון הזה, אנחנו עוסקים בשילוב פעוטות, עד גיל 3.

שולי מועלם-רפאלי: 0 עד 3, זה מה שאמרתי.

<ולרי זילכה: לא, אמרת גני ילדים ואני רוצה להבהיר שאנחנו לא בדיוק בתחום החינוך, לפחות לא כרגע - - -

שולי מועלם-רפאלי: כרגע לא, גם על זה מתנהל דיון מקביל.

<ולרי זילכה: נכון.

<ולרי זילכה: בעניין זה הפורום עוסק כבר למעלה משש שנים בניסיון להסדרת חקיקה שתעגן זכות של שילוב של פעוטות עם צרכים מיוחדים במעונות יום רגילים.

<ולרי זילכה: אני רוצה לומר שב-2011 אנחנו הקמנו ועדת מומחים בלתי תלויה שישבו בה רופאים התפתחותיים, פסיכולוגים התפתחותיים, עובדים סוציאליים, נציגי תכניות שילוב ועוד, שהייתה ועדה בלתי תלויה שבסופו של דבר נתנה המלצות בעניין הזה, שהצגנו אותן גם למשרדי הרווחה, הבריאות והכלכלה, שזיהו את הצורך בעניין הזה.

<ולרי זילכה: אנחנו גם נפגשנו בעניין הזה עם שרי הרווחה הקודמים, עם השר כחלון בזמנו, עם השר מאיר כהן בזמנו ועם השר ליצמן כעת.

<ולרי זילכה: הנושא הזה הוא נושא שמשולב בין שלושה משרדים, משרד הרווחה, משרד הבריאות ומשרד הכלכלה, ותיכף אני אפרט את זה.

<ולרי זילכה: נדמה לי שכל המשרדים, יש בהם רצון טוב והם מזהים את הצורך להסדיר את העניין הזה ומזהים את החסר שקיים במציאות, אבל נדמה שהקושי כאן נופל על חוסר תיאום באופן שבו צריכה להיות ההסדרה ובאופן שבו יש את החלוקה בין המשרדים השונים.

שולי מועלם-רפאלי: יש פה אנשים ממשרד הכלכלה?

שולי מועלם-רפאלי: אוקיי.

שולי מועלם-רפאלי: יש פה אנשים ממשרד הבריאות?

שולי מועלם-רפאלי: תודה.

<ולרי זילכה: עדיין ברמת הרקע, גם משרד הכלכלה שזיהה את הצורך מעצמו הקים ועדה בין משרדית, שישבו בה גם משרד הרווחה וגם משרד הבריאות וכמובן גם משרד הכלכלה, אז היה משרד התמ"ת, וגם להם יש דוח עם המלצות פנימיות מה צריך לעשות.

<ולרי זילכה: אז הכול מוכר, הכול ידוע, הכול על סדר היום, אבל בינתיים זה לא קורה ופעוטות נשארים בבית.

<ולרי זילכה: עכשיו אני רוצה להגיד על מה בעצם אנחנו מדברים.

<ולרי זילכה: אנחנו מדברים על פעוטות עד גיל 3, או שמדובר על פעוטות עם עיכוב התפתחותי, פעוטות שאנחנו קוראים להם פעוטות שה-DQ שלהם נמוך.

<ולרי זילכה: DQ זה כמו IQ של מבוגרים, הוא מודד רמת התפתחות ביחס לבני גילם.

<ולרי זילכה: אנחנו מדברים על פעוטות לשלב הזה, לא פעוטות זכאי מעון יום שיקומי שיש להם מסגרת, אלא פעוטות שהצרכים המיוחדים שלהם הם בינוניים, או אולי קצת יותר קלים, שיכולים להשתלב במעון רגיל, אבל הם צריכים התאמות לצורך העניין.

שולי מועלם-רפאלי: כל זכאי מעון היום השיקומי נמצאים במעונות יום שיקומיים?

<ולרי זילכה: לא, תיכף אני אגיע לבעיה הזאת.

<ולרי זילכה: אני רוצה לפרט מי האוכלוסייה שאני מתייחסת אליה.

<ולרי זילכה: אז קודם אני מתייחסת ללא זכאים, תיכף אני אתייחס גם לזכאים.

<ולרי זילכה: אז אני מדברת על אלה הלא זכאים, שאין להם מענה בכלל ואז בעצם הם תלויים בעזרה של סייעת על מנת שהם יוכלו להשתלב במעון יום.

<ולרי זילכה: אני רוצה להגיד שמדובר בפעוטות, שאנחנו כבר יודעים ומחקרים מדברים על הצורך בהתערבות מוקדמת בפעוט ואם אנחנו לא נתערב כדי להשיא את התפקוד שלו בגיל הכי מוקדם אנחנו מפספסים שנים יקרות שבהם הלכו לאיבוד ולא נוכל לתת את המענה הזה אחר כך.

<ולרי זילכה: לכן מדובר בפעוטות שאם אנחנו לא נתערב בשלב הזה, אז יכול להיות שהפעוט כן יתקבל למעון, יכול להיות שהוא יישב במעון, אבל הוא יישב ולא יתפתח, כי לא יעשו איתו את התיווך, לא יעשו איתו את העבודה שהוא צריך והוא נבלע בין עוד 30 פעוטות, הוא לא מקבל את המענה.

<ולרי זילכה: אז איבדנו את הילד הזה בדרך.

<ולרי זילכה: אחר כך אנחנו מדברים על פעוטות עם צרכים רפואיים.

<ולרי זילכה: פעוט שיש לו צורך באיזה שהיא אולי התערבות פולשנית, או איזה שהוא, אני יודעת שלא משתמשים במינוח סייעת רפואית, אבל מישהי שתהיה לידו לתת מענה לצרכיו הרפואיים הנוספים.

<ולרי זילכה: פעוטות כאלה שהם קוגניטיבית תקינים, אין סיבה שאנחנו נמצא את הפרצה להכניס אותם למעונות יום שיקומיים ואם הם לא נכנסים למעונות יום שיקומיים שוב אין להם מענה, הם נשארים בבית.

<ולרי זילכה: אין שום סיבה לדבר הזה והם צריכים לקבל מענה.

<ולרי זילכה: הקבוצה השלישית, פעוטות שזקוקים להשגחה.

<ולרי זילכה: אנחנו מדברים על הפעוטות שיש להם אפילפסיה לא מאוזנת, פעוטות שיש להם אולי סוכרת ברמה כזו או אחרת ובעיקר כל הדיון זה הפעוטות עם הצרכים האלרגיים.

<ולרי זילכה: אנחנו מכירים את הטיעון שפעוטות עם אלרגיה לא בהכרח צריכים השגחה, ויכול להיות שאולי לא כולם צריכים השגחה, אבל בהחלט חלק מהם צריכים השגחה ובהחלט אין עדיין היערכות מספקת של הסביבה כדי לבוא ולומר שהם לא צריכים השגחה.

<ולרי זילכה: במעונות הפרטניים, זה באופן וולונטרי, יכול מעון להתארגן ולהגיד 'אני לא מכניס בוטנים', אז זה בסדר גמור, אבל אם הפעוט הוא רב אלרגי ויש לו אלרגיה גם לחלב וגם ל - - -

שולי מועלם-רפאלי: אבל, ולרי, דווקא בגלל שהסיפור של אלרגיות הוא כל כך וריאבילי כמעט, מעולמי הקודם אני מדברת, אני מנסה לתרגם את זה למציאות, תינוק שאלרגי לחלב, הוא לא צריך השגחה.

<רויטל לן כהן: אבל, גברתי, אנחנו מדברים על פעוטות שכשמדובר על אלרגיה מדובר על אלרגיה שמסכנת חיים.

שולי מועלם-רפאלי: זה המשפט שהיה חסר בדברים שלך, ולרי.

<רויטל לן כהן: שם יש הגדרות מאוד מדויקות.

<רויטל לן כהן: זה ילד שעבר התקף, שהיה לו כבר שוק אלרגי.

שולי מועלם-רפאלי: זה היה חסר בדברים של ולרי ובואו נמקד את זה.

שולי מועלם-רפאלי: תתקדמי, בבקשה.

<ולרי זילכה: אני רוצה רק להגיד לגבי העניין הזה, של הפעוטות עם ההשגחה ועם הצרכים האלרגיים, אני לא קובעת, אנחנו לא אומרים באופן חד משמעי שזה ההסדר שצריך, אבל צריך להסדיר את זה.

<ולרי זילכה: לא יכול להיות שבסופו של יום, ורויטל תדבר על זה, במבחן המציאות הילדים האלה נשארים בבית כי אין להם מענה ראוי.

<ולרי זילכה: ההסדרה הזאת צריכה להיות בתוך המקום הזה.

<ולרי זילכה: שאלת גם לגבי פעוטות זכאי מעון יום שיקומי.

<ולרי זילכה: אז אכן יש לנו פעוטות שרמת התפקוד שלהם היא יותר גבוהה.

<ולרי זילכה: הם זכאים למעון יום שיקומי מסיבות היסטוריות של החוק, אבל בעצם רמת התפקוד שלהם היא יותר גבוהה והם יכולים להשתלב במעון רגיל אם יינתן להם המענה.

<ולרי זילכה: אנחנו מדברים על פעוטות עם תסמונת דאון, אנחנו מדברים על פעוטות עם אוטיזם, שאין סיבה שהם לא יקבלו את התמיכה של הסייעת על מנת להשתלב במעון רגיל.

<ולרי זילכה: בהיעדר סייעת מה המענה שמתקבל?

<ולרי זילכה: אז או שהפעוטות האלה נשארים בבית ואנחנו מפספסים אותם בתוך המערכת ואין להם את הזכות לשילוב שיש להם מכוח האמנה הבינלאומית, או שגם ההורים נשארים בבית ואז הם לא יכולים להשתלב בעבודה וכדומה, או שהם מוצאים נשמה טובה של איזה מטפלת בקהילה שמוכנה לתת להם את המענה.

<ולרי זילכה: זה לא ההסדר שאנחנו רוצים.

<ולרי זילכה: אני אומר שבמצב המשפטי הקיים, כרגע אין הסדרה לדבר הזה.

<ולרי זילכה: משרד הרווחה עושה מאמץ אדיר, אני יודעת את זה, לתת מענה לפעוטות האלה - - -

<גלית גבע: לא עושה מאמץ, ולרי.

<גלית גבע: משרד הרווחה מממן פעוטות כאלה - -

שולי מועלם-רפאלי: רגע, תיכף, גברתי, הגעת באיחור ולכן שאלתי את רשות אנשי משרד הרווחה, שהאנשים שביקשו את הדיון הזה הם אלה שיציגו.

שולי מועלם-רפאלי: אז בבקשה כל הדברים הטובים שצריך להגיד על משרד הרווחה ייאמרו בחדר הזה.

שולי מועלם-רפאלי: כמו שגברתי יודעת, הפרגון פה לשר הרווחה ולמשרד הרווחה לאורך שנים הוא נעשה פה וגם מבקרים אותו כשצריך.

<ולרי זילכה: זה המשפט הבא שלי, הפרגון על משרד הרווחה - - -

שולי מועלם-רפאלי: לא, בואי נישאר בעולם המקצועי, את הפרגון נעשה אחר כך.

<ולרי זילכה: משרד הרווחה עושה מאמץ אדיר לתת את המענה לפעוטות האלה, אבל גלית תתקן אותי עוד מעט, ככל שאני יודעת מדובר על סדר גודל של 1,100 מכסות וזה לא מתקרב למענים שצריכים בשטח ולכן פעוטות, או שמקבלים מעט מדי שעות ולכן חלק מהזמן נשארים בבית, או שבעצם לא מקבלים את המענה שהם צריכים.

<ולרי זילכה: מה שאנחנו היינו רוצים, שתצא קריאה מן הוועדה הזאת, שצריך להסדיר את העניין הזה בחקיקה, יש לנו כבר מתווה מוצע שאנחנו עובדים עליו עם שלושת המשרדים כבר קרוב לשש שנים.

<ולרי זילכה: מה שצריך כן זה מי מהשרים, מהמנכ"לים, שיובילו את שיתוף הפעולה, מישהו שייקח על זה אחריות בין שלושת המשרדים ויוביל את שיתוף הפעולה כדי להגיע להסדרה גם בתפיסת העולם שבין המשרדים, איך מתבצעת חלוקת האחריות, החלוקה התקציבית והחלוקה הפיקוחית.

שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה.

שולי מועלם-רפאלי: גב' רויטל לן כהן.

<רויטל לן כהן: אני רוצה קודם כל לשים על השולחן את המילה נגישות.

<רויטל לן כהן: אנחנו בסופו של דבר מדברים על נגישות.

<רויטל לן כהן: ראשית, נגישות של הילדים בקהילה, למערכת חינוכית כלשהי, ושנית ולא פחות חשוב, היכולת של ההורים שלהם לעבוד, שזו גם נגישות.

<רויטל לן כהן: אני רוצה לחלק את האוכלוסייה הזו לשלושה חלקים בגדול.

<רויטל לן כהן: האוכלוסייה הראשונה אלה הילדים שהם זכאי מעון יום שיקומי ומעוניינים במעונות יום שיקומיים ואין מספיק מקומות במעונות היום השיקומיים.

<רויטל לן כהן: האוכלוסייה השנייה היא ילדים שהם זכאי מעון יום שיקומי אבל שלא מעוניינים להיות במעון יום שיקומי, אלא מעוניינים להיות בשילוב בתוך מעונות היום, והאוכלוסייה השלישית היא ילדים, כמו שאמרה פה ולרי, שהם לא זכאי מעון יום שיקומי אבל מעוניינים להיות משולבים.

<רויטל לן כהן: אנחנו מדברים פה על בעיה רב מערכתית.

<רויטל לן כהן: גם מאחר שאין מספיק מקומות במעונות היום, יש תחושה שלא נערכים מספיק, וגם, ופה אני לא יודעת אם זה הביצה או התרנגולת, הכמות של הילדים שמבקשים מעונות יום שיקומיים, האם היא מאחר שההורים מבקשים מעונות יום שיקומיים או מאחר שהמצב בשטח הוא שהם לא יכולים לשלב את הילדים שלהם כראוי.

<רויטל לן כהן: למה הם לא יכולים לשלב כראוי?

<רויטל לן כהן: מכמה סיבות.

<רויטל לן כהן: הסיבה הראשונה היא שגם אם אנחנו נותנים להם את מקסימום שעות השילוב במעונות היום מדובר על 4 שעות.

<רויטל לן כהן: זה אומר שאנחנו לוקחים ילד ומחזירים ילד אחרי 4 שעות, אנחנו מבדלים אותו מהחברים שלו, זאת אומרת שאר הילדים נשארים בגן ואז באים ההורים של הילד או - - -

שולי מועלם-רפאלי: אם אני לא הבנתי וענת לא הבינה אז אנחנו בבעיה.

<רויטל לן כהן: 4 שעות ביום זה המקסימום, הילדים שמקבלים הכי הרבה שעות שילוב במעונות - - -

שולי מועלם-רפאלי: במעונות רגילים.

<רויטל לן כהן: כן.

<רויטל לן כהן: זה 4 שעות, סייעת ל-4 שעות ליום.

<רויטל לן כהן: זה אומר שאם הביאו אותו ב-7:00 או ב-8:00 הוא ב-11:00-12:00 כבר בחוץ.

<רויטל לן כהן: הוא לא נמצא עם החברים שלו, הוא רואה את ההבדל, הילדים האחרים רואים את ההבדל ואני כבר לא מדברת רק, אזכיר במאמר מוסגר, ההורים שלו לא באמת יכולים לצאת לעבוד.

<רויטל לן כהן: זאת אומרת אם במקור פתיחת המעונות, בוודאי של ויצ"ו ושל התמ"ת, הייתה כדי לאפשר, לא רוצה להגיד לאמהות, אבל להורים, לצאת לעבוד, אז אנחנו מראש לא מצליחים לתת מענה גם לתפיסה המוסרית והערכית הזאת שהמדינה רצתה לשים לפניה.

<רויטל לן כהן: אני יכולה רק לתת דוגמה קצרה.

<רויטל לן כהן: הבן שלי התחיל שילוב בגיל שנתיים וחצי ואני הפסקתי לעבוד.

<רויטל לן כהן: הנטו שלי כשאני הפסקתי לעבוד, הנטו בכיס, היה 15,000 שקל.

<רויטל לן כהן: עכשיו תעשו חשבון כמה כסף מדינת ישראל הפסידה מהמסים ששילמתי וכמה ילדים יכלו לקבל שילוב בכספים האלה.

<רויטל לן כהן: לצורך העניין רוב הילדים לא מקבלים 4 שעות, מאחר שיש הרבה ילדים ולא מדובר בסעיף תקציבי שהוא בבסיס התקציב אלא בתקציב שכל שנה מחדש אנחנו גם לא יודעים כמה הוא יהיה וילדים מאובחנים במהלך השנה ולכן מעט מאוד ילדים מקבלים 4 שעות ובעצם לא מצליחים להיות משולבים.

<רויטל לן כהן: בעיה נוספת היא שמכריחים אותם להיות משולבים רק במעונות שהם תחת פיקוח, כלומר מדובר במעונות של התמ"ת וויצ"ו ובמעונות האלה יש עדיפות לאמהות עובדות.

<רויטל לן כהן: אני מזכירה שאנחנו לא יכולות לעבוד אם הילד הולך ל-4 שעות ואז אנחנו מראש לא נמצאות בעדיפות שם.

<רויטל לן כהן: רק עוד כמה מילים.

<רויטל לן כהן: לא רק שאנחנו לא נמצאות בעדיפות שם, חלק מהילדים לא יכולים להיות בגנים כל כך גדולים כמו ויצ"ו ונעמ"ת והם זקוקים לגנים קטנים יותר.

<רויטל לן כהן: בגנים קטנים יותר הם לא יכולים לקבל את הסיוע הזה, מה גם שגם אם יש גן שהוא מוכר שאינו רשמי הרבה פעמים התשובה שהם מקבלים, ואני יכולה להגיד את זה מגוף ראשון, היא ש'אנחנו לא נותנים למעון שהוא לא ויצ"ו או נעמ"ת', וזה בכלל לא משנה אם הוא מוכר או לא מוכר.

<רויטל לן כהן: נמצאת פה היום אמא שבגינה כרגע עלה הנושא הזה לדיון שוב, כי אנחנו נכנסים ויוצאים מהוועדות פה כבר הרבה מאוד שנים, כמו שאמרה ולרי, שש, גם מהוועדה הזו וגם מהוועדה לזכויות הילד, שהגדילו לעשות וכשהבינו שהיא לא יכולה לקבל זכאות, גם היא וגם אמהות אחרות אגב, שזאת חרפה בעיניי, מעלים אותם לוועדת רווחה כי אומרים אולי אם נגיד שהפעוט הוא פעוט נזקק אנחנו נצליח.

<רויטל לן כהן: ואז מה בעצם אומרים?

<רויטל לן כהן: שההורים שלו הם לא הורים ראויים לגדל אותו והוא צריך להיות ילד תחת השגחה של הרווחה.

שולי מועלם-רפאלי: רגע, את מה שאומר משרד הרווחה נשאיר למשרד הרווחה.

שולי מועלם-רפאלי: אם זה מה שמשרד הרווחה יגיד, תיכף אנחנו נשאל על זה שאלות.

<רויטל לן כהן: זה אחד הפטנטים.

שולי מועלם-רפאלי: את מה שמשרד הרווחה אומר נשאיר להם כדי שנגיד את הדברים באופן מדויק.

<רויטל לן כהן: אבל מה שחשוב לי, שייתנו לה לדבר כדי שמגוף ראשון תשמעו את המסכת הקשה שעוברים הורים.

שולי מועלם-רפאלי: רויטל, אנחנו ניתן לה לדבר, אבל לפני כן, לדיון יש לנו עוד 25 דקות, ב-10:00 אנחנו מסיימים אותו וחשוב לי מאוד לאפשר למריה, שהיא מהממ"מ, ממרכז המחקר והמידע של הכנסת, להציג את העבודה שנעשתה לקראת הדיון הזה היום.

שולי מועלם-רפאלי: היא לא תציג אותו מילה במילה, הוא נמצא באתר הוועדה, הוא נמצא באתר הכנסת, חילקו אותו גם עכשיו, תיכנסו לתוכו באופן יותר יסודי, לא בזמן הזה.

שולי מועלם-רפאלי: נמצאים פה גם חבר הכנסת איציק שמולי והשרה לשעבר סופה לנדבר.

שולי מועלם-רפאלי: כשתרצו לדבר, גברתי ואדוני, כמובן שרק תגידו.

שולי מועלם-רפאלי: בבקשה, מריה.

<מריה רבינוביץ': בוקר טוב, תודה רבה.

<מריה רבינוביץ': אני מתנצלת, אני לא הייתי כאן לפני אז אני לא יודעת כבר מה הוצג, יכול להיות שאני אחזור על הדברים.

<מריה רבינוביץ': אנחנו בדקנו את העניין של שילוב פעוטות עד גיל 3 במעונות יום.

<מריה רבינוביץ': יש כמה קבוצות מרכזיות של אותם פעוטות שאנחנו מצאנו שיש אפשרות לתת להם סייעת, או בעצם הם זקוקים לליווי של סייעת.

<מריה רבינוביץ': אלה ילדים שיש להם עיכוב התפתחותי או בעיה רפואית אחרת, שאינם זכאים להתקבל למעון יום שיקומי על פי חוק מעון יום שיקומי מצד אחד, ומצד שני הם גם לא יכולים להיכנס למעון יום רגיל ללא ליווי וסיוע.

<מריה רבינוביץ': זו הקבוצה העיקרית, ששם עיקר הבעיה.

<מריה רבינוביץ': יש גם עשרות ילדים שהם כן זכאים למעון יום שיקומי על פי חוק, אבל ההורים שלהם מחליטים שלא להכניס אותם לאותם המעונות.

<מריה רבינוביץ': כפי שראינו משיחות עם גורמים מקצועיים זה מצב קצת בעייתי, כי לדעת הגורמים המקצועיים הילדים האלה יכולים לקבל סיוע הרבה יותר טוב במעונות השיקומיים, אבל עדיין ההורים - - -

שולי מועלם-רפאלי: כן, אבל במדינת ישראל הסוברניות היא של ההורים, ברוך ה'.

<מריה רבינוביץ': וקבוצה שלישית זה ילדים שהם לא זכאים, לא על פי חוק שיקומי, כי אין להם בעיה כל כך מורכבת והם גם לא זכאים לסייעת, אבל יש להם בעיה.

<מריה רבינוביץ': בדרך כלל מדובר באלרגיות, שהם רוצים להיכנס למעון ושם הכניסה מותנית באישור רפואי.

<מריה רבינוביץ': ברגע שרופא מומחה בתחום אומר שילד יכול להיכנס למעון יום רגיל אז בעצם מעון אמור להיערך לכך ולקבל את הילד.

<מריה רבינוביץ': עכשיו אני אכנס לעניין של מתן אישורים לסייעות שזה באחריות משרד הרווחה.

<מריה רבינוביץ': יש לנו כמה נתונים.

<מריה רבינוביץ': בשנה שעברה, בשנת הלימודים תשע"ה, קיבלו זכאות לסייעת 1,080 ילדים עם בעיות שונות להיכנס למעונות יום.

<מריה רבינוביץ': כמו שכבר ציינתם כאן, הכניסה רק למעונות יום מוכרים על ידי משרד הכלכלה.

<מריה רבינוביץ': החלק הגדול, 64% של הילדים שקיבלו אישור הם ילדים שמטופלים ומוכרים על ידי אגף השיקום, זאת אומרת נכויות פיזיות ברמה זו או אחרת ו-24%, זה נתון שחשוב לי להדגיש אותו, אלה ילדים שמטופלים על ידי שירות ילד ונוער במשרד הרווחה.

<מריה רבינוביץ': אלה ילדים שלא מקבלים זכאות על פי חוק שיקום במעונות יום שיקומיים ולא יכולים להיכנס למעון יום שיקומי.

<מריה רבינוביץ': זו אותה אוכלוסייה הבעייתית יותר.

<מריה רבינוביץ': מתוכם, מתוך 262 ילדים, 70% הם ילדים עם אלרגיה קשה.

<מריה רבינוביץ': מה שאנחנו ניסינו להבין, מהביקוש לאותו שירות של סייעת, ולצערי אין את הנתונים האלה, לא במשרד הכלכלה ולא במשרד הרווחה, כמה הורים ביקשו את הסיוע וכמה הורים קיבלו את האישור לסייעת.

שולי מועלם-רפאלי: אין נתון כל כך בסיסי במשרד הרווחה?

<קריאה: לא, גברתי, אין.

<גלית גבע: לכמה הורים שרצו שילוב ולא קיבלו?

<מריה רבינוביץ': כן.

<גלית גבע: השאלה שנשאלה, השאלה שאנחנו נשאלנו זה כמה ילדים נדחו למעונות יום שיקומיים ואת זה אנחנו העברנו - - -

<מריה רבינוביץ': לא, אני דיברתי עם ורד בעניין הספציפי הזה, כמה ילדים - - -

<גלית גבע: לא קיבלתי את השאלה הזו.

<ולרי זילכה: אני רוצה לומר, שזה גם לא יהיה נתון מדויק, כי גם אם פעוט מקבל שעות אבל הוא מקבל בהיקף הרבה יותר נמוך ממה שהוא ביקש, זה גם נתון שצריך.

שולי מועלם-רפאלי: בסדר, זה בתת רזולוציה, אבל קודם כל נתון בסיסי של כמה ילדים נדחו, בואו נראה מי נפל בכלל.

<גלית גבע: יש לנו - - -

שולי מועלם-רפאלי: תיכף תציגי את הנתונים.

<מריה רבינוביץ': אני אשמח לקבל אותם כמובן גם.

שולי מועלם-רפאלי: כדי לעדכן את הדוח, זה דבר חשוב מאוד.

<מריה רבינוביץ': כי זה נתון מאוד חשוב.

<מריה רבינוביץ': גם חשוב לי לציין שבמשרד הכלכלה בכלל אין נתונים.

<מריה רבינוביץ': אין להם נתונים - - -

שולי מועלם-רפאלי: לא, גם משרד הכלכלה, יש לומר, בכאב גדול, לא נמצא פה הבוקר.

שולי מועלם-רפאלי: זה דבר שגורם לי שוב ושוב, אני מאבדת פה עוד נגיד מה?

שולי מועלם-רפאלי: עוד 10% מהתמימות שלי?

שולי מועלם-רפאלי: עוד 100% מהתמימות שלי?

שולי מועלם-רפאלי: משרד הכלכלה, האחראי למעונות יום בין 0 ל-3, לא נמצא בדיון הזה.

<קריאה: אולי עוד מעט כבר לא.

שולי מועלם-רפאלי: לא יודעת, אבל כרגע כן.

שולי מועלם-רפאלי: בפעם הבאה שאני אצעק על משרד האוצר שלא נמצא אז אני - - -

<מריה רבינוביץ': נתון נוסף שאנחנו ניסינו להבין, וגלית, אני אשמח אם יש לך אותו גם.

שולי מועלם-רפאלי: גלית, מריה רוצה שאחר כך בדברים שלך תנסי לענות על עוד נתון.

<מריה רבינוביץ': זה נתון של מכסות.

<מריה רבינוביץ': כמה מכסות לסייעות יש בכלל מדי שנה.

<גלית גבע: כמו שדיברנו בשיחותינו הטלפוניות - - -

שולי מועלם-רפאלי: רגע, בואו ניתן למריה לסיים ואז תעני ראשון ראשון ואחרון אחרון.

<מריה רבינוביץ': אלה הבעיות בנתונים.

<מריה רבינוביץ': מבחינת הבעיות בתחום, אז כפי שאת ציינת יש את העניין של היקף שעות, השעות המקסימליות זה 4 שעות ביום לילד ולא תמיד זה עונה על הצרכים של אותו ילד וגם לא מדובר בסייעת רפואית.

<מריה רבינוביץ': לא סייעת רפואית ולא סייעת צמודה שמלווה את הילד בכל מקום, בהסעה ו - - - אז אלה הבעיות העיקריות.

<מריה רבינוביץ': בעיות נוספות זה עניין התקצוב.

<מריה רבינוביץ': אני הבנתי שבשירות ילד ונוער בכלל אין נושא תקצוב מיוחד לנושא הזה.

<מריה רבינוביץ': באגפים אחרים במשרד הרווחה דווקא כן, שזה אגף השיקום, אגף הטיפול בילד עם אוטיזם ואגף הטיפול בילדים עם פיגור שכלי.

<רויטל לן כהן: אבל גם אז זה מהוראות התע"ס, זה לא בסיס תקציב, זה משהו לא בטוח, זה אם יש כמה, לא יודעים כל שנה.

<רויטל לן כהן: שיהיה ברור.

<מריה רבינוביץ': כן, יש גם בעייתיות שלא יודעים - - - וגם כשילד נכנס באמצע שנה אז לפעמים אין מקום במעון, לא יכולים לקלוט אותו.

<מריה רבינוביץ': אבל יש פה תכנית אחת שכן צריך לציין אותה, זה תכנית של שילוב קבוצתי, תכנית מסיכון לסיכוי, שפועלת היום ב-23 רשויות - - -

שולי מועלם-רפאלי: כן, היא הוצגה בהצגה של - - -

<מריה רבינוביץ': ותלויה בכמות ילדים, שזו בעיה.

<רבקה פרישמן: אני נציגה של מסיכון לסיכוי אז - - -

שולי מועלם-רפאלי: מצוין, אז אני אשמח לתת לך אחר כך לדבר, גברתי.

<מריה רבינוביץ': גם במשרד הרווחה וגם בארגונים רואים חשיבות רבה בכלל למפות את כל התחום, לאפיין את האוכלוסיות הזקוקות, את ההכשרות שצריך לתת לצוות וכן הלאה.

<מריה רבינוביץ': הוקם צוות בין משרדי, שזה לא לראשונה, אני הבנתי שכבר ב-2010 היה צוות כזה, אז עכשיו הם כביכול חוזרים לעבוד בנושא.

<מריה רבינוביץ': ועוד קבוצה נוספת, כפי שציינתי, שזה ילדים עם אלרגיות.

שולי מועלם-רפאלי: זה עלה פה קודם.

שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה רבה, מריה, ותודה על הדוח המשמעותי הזה.

שולי מועלם-רפאלי: אבנר, בקצרה, לפני שאתה יוצא ואז נעבור למשרד הרווחה וגם לגברתי מהתכנית סיכון לסיכוי וגם לאמא.

<אבנר עורקבי: אני מאוד מעריך את מה שהעלו פה הפורום של הילדים הנכים, אבל בנקודה אחת לא נגעו, זאת נקודת ההסעות.

<אבנר עורקבי: זו נקודה מאוד כואבת לפעוטות.

<אבנר עורקבי: יש לנו בטיפולנו כיום פניות של הורים רבים שההסעות מתאכזרות אליהם, בעברית מאוד מאוד צנועה, מתאכזרות אליהם, מפקירות את הילדים - - -

<קריאה: אבנר, זה לא נושא הדיון.

שולי מועלם-רפאלי: לא, סליחה, אתן לא מנהלות פה את הדיון.

שולי מועלם-רפאלי: סליחה, אני מנהלת ואם אני אחליט שזה לא הנושא אני אגיד לו שזה לא הנושא.

שולי מועלם-רפאלי: אבנר, דבר אליי.

<אבנר עורקבי: אז הילד לא יכול להשתלב בתוך מעון יום שיקומי.

<אבנר עורקבי: ילד בבוקר צריך לצאת למעון היום השיקומי, הוא לא יוצא בבוקר למעון יום שיקומי, אז הוא בבעיה.

<אבנר עורקבי: יש ילדים שנשארים בבית כתוצאה מזה שהנהג לא מגיע.

שולי מועלם-רפאלי: אז אתה מבקש להעלות פה נקודה נוספת שהיא לא נושא הדיון פה, אבל היא בהחלט נושא נלווה, הסיפור של ההסעות לילדים שזכאים להסעות.

שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה רבה וזה חשוב להביא את זה גם פה, למרות שכמו שנאמר, זה לא הנושא המרכזי של הדיון.

שולי מועלם-רפאלי: גב' גלית גבע, מנהלת השירות לשיקום בקהילה, משרד הרווחה.

<גלית גבע: בוקר טוב.

<גלית גבע: באופן כללי אני רוצה להתייחס למספר נושאים שהועלו כאן.

<גלית גבע: אחת, משרד הרווחה, שלושת האגפים של המוגבלויות, שזה אגף השיקום, השירות לטיפול באוטיזם והאגף למוגבלות שכלית התפתחותית, לכל אגף יש את התקנה התקציבית הייעודית לנושא השילוב.

<גלית גבע: נכון, הנושא הזה מבחינה תקציבית, הרבה פעמים זה אחד הסעיפים הגירעוניים, אבל אני חושבת שהיום אנחנו נמצאים במקום אחר.

<גלית גבע: אנחנו עברנו שנה לא פשוטה תקציבית, כמו שכולכם יודעים, גם בעקבות כל המצב של אישור תקציב המדינה ואנחנו כן קיבלנו תוספות תקציביות, זה אחד הנושאים שאנחנו נלחמים כל הזמן מתוך הבנה באמת, אני חושבת בסיסית, שהשילוב של פעוטות בגיל צעיר במסגרות, אם זה מסגרות בקהילה, הוא מאוד קריטי לקידומם ולהמשך השילוב שלהם בעתיד בחברה.

<גלית גבע: אנחנו גייסנו תקציבים נוספים, השנה אנחנו גייסנו עוד 3.5 מיליון לתקנה הזאת על מנת באמת לתת מענים מותאמים לצרכים.

<גלית גבע: היו לנו שנים גירעוניות.

<גלית גבע: למשל בנושא של השילוב הקבוצתי, השנה תיפתחנה עוד 8 תכניות, אנחנו קיבלנו לזה תוספת ייעודית בנוסף ל-23, כך שאנחנו נמצא את עצמנו עם 31 תכניות ברחבי הארץ ובנוסף לזה גם יתווסף תקציב לשילוב הפרטני, שהוא גם נותן מענה למקומות פריפריאליים שאין לנו ריכוזים של פעוטות ברשויות כאלה ואחרות שיכולים ומאפשרים לפתוח תכנית קבוצתית, שזה עד 10 פעוטות בתכנית.

<גלית גבע: אז קודם כל זו איזה שהיא בשורה שמבחינתנו אנחנו נלחמים וחותרים כל הזמן - - -

שולי מועלם-רפאלי: גלית, כיוון שהתחלת דווקא בעניין הכספי - - -

<גלית גבע: לא, כי נשאלתי על המכסות אז אני עונה.

שולי מועלם-רפאלי: זה בסדר גמור.

שולי מועלם-רפאלי: אני לא בטוחה שהיית פה כבר, אולי לא שמעת את זה, נאמר פה קודם שבעצם אף פעם אי אפשר לדעת מה הולך להיות בשנה הבאה.

<גלית גבע: קודם כל זה לא נכון, כי כל התקציב שמתקבל הוא תקציב שנכנס לבסיס התקציב שלנו.

<גלית גבע: כלומר אם היום יש לי את התוספת התקציבית, היום אני עומד על 10 מיליון שקלים שהם אך ורק מיועדים לנושא הייעודי.

שולי מועלם-רפאלי: זאת אומרת, לא משנה, אנחנו כולנו חיים במדינת ישראל, שאישרו בה תקציב בסוף נובמבר, הכול ידוע, את יודעת לצורך העניין באוטופיה, עכשיו לשנה הבאה שיש לך איקס כסף ובו את יכולה להשתמש.

<גלית גבע: לפחות, ואני חייבת לומר שכל שנה אנחנו מגייסים תוספות.

<גלית גבע: זאת אומרת התקציב שלי אף פעם בשילוב, בכל שנות ניהול השירות, אף פעם לא סיימתי את השנה בתקציב שהתחלתי אותו, תמיד הייתה תוספת תקציבית.

שולי מועלם-רפאלי: מצוין.

שולי מועלם-רפאלי: מריה ביקשה לשאול משהו.

<מריה רבינוביץ': זה לגבי כלל האוכלוסיות או שזה רק לגבי האוכלוסיות של אגף השיקום?

<גלית גבע: אני חושבת שזה לגבי כלל האוכלוסיות.

<גלית גבע: ואם אנחנו מתייחסים גם לנושא של אלרגיה, שלצערי ורד לא יכלה להגיע לכאן, אבל אנחנו מדברים על תקציב של 10 מיליון שקלים, חברים, לאלרגיה, שמשרד הרווחה נותן לנושא הזה ומתקצב את האוכלוסייה הזו.

<גלית גבע: גם כאן זו סוגיה שצריך לשים אותה על שולחן הדיונים, למי האוכלוסייה הזאת שייכת, אם אכן האחריות של ילדים אלרגנים היא של משרד הרווחה מבחינה תקציבית - - -

שולי מועלם-רפאלי: תיכף אנחנו נשמע את עמדת משרד הבריאות בסוף.

<גלית גבע: אני חושבת שזו סוגיה שצריך להתייחס אליה בדיון הזה.

שולי מועלם-רפאלי: בסוף כל הסוגיה הזאת מתחילה מזה שיש פה - - -

<רויטל לן כהן: רק שהם החליטו - - -

<גלית גבע: כרגע אין כאן שום - - -

שולי מועלם-רפאלי: לא, רויטל, אתם לא מנהלים דיון ביניכם.

שולי מועלם-רפאלי: גלית, אתם לא יכולים לנהל את זה ככה, כי אין פרוטוקול.

שולי מועלם-רפאלי: אחת הבעיות בדרך כלל שכשיש שלושה משרדים שאחראים על אותו ילד אז מישהו צריך לקחת אחריות וזאת אולי הקריאה הכי גדולה שבסוף תצא מפה, שבואו נחליט לרגע מי האחראי על כשיש שלושה אחראים.

שולי מועלם-רפאלי: בסדר, מי שחווה איתי גם את הניסיונות לתקן את חוק שיקום נכי נפש, ילדים ונוער, חי איתנו באותו מקום, רק במקום הכלכלה במקרה הזה זה חינוך במקרה שם.

<גלית גבע: כמו שאנחנו דיברנו, הפילוח.

<גלית גבע: אנחנו רואים שהקבוצה הגדולה ביותר אכן שייכת לאגף השיקום, שזה ילדים עם עיכוב התפתחותי קל עד בינוני.

<גלית גבע: אלה ילדים שלא זכאים להשתלב.

<גלית גבע: כלומר אם, מריה, נאמר שרק 24% אינם זכאים להשתלב במעונות יום שיקומיים, גם ה-64% אינם זכאים, למעט הקבוצה של 42 ילד בממוצע בשנה של הורים, שכפי שציינו, בוחרים, שהם זכאים להשתלב במעון יום שיקומי, אבל הם בוחרים לשים את הילד במעון רגיל בשילוב, במסגרת השילוב, מסיבתם שלהם וזו זכותם הלגיטימית.

<גלית גבע: שאר הילדים כאן הם פעוטות שאינם זכאים להשתלב במעונות יום שיקומיים.

<גלית גבע: התייחסות קטנה, נכון להיום במעונות יום שיקומיים אין לנו שום רשימות המתנה, כל הילדים משולבים.

<גלית גבע: ועדות השילוב במעונות יום שיקומיים, זה אני עושה כאן כהערת מסגרת - - -

שולי מועלם-רפאלי: רגע, נאמר פה פעמיים קודם שאין מספיק מקום לזכאי מעון יום שיקומי שמעוניינים.

שולי מועלם-רפאלי: אז את אומרת לי שלא?

<גלית גבע: יש לנו בעיה כרגע רק עם האוכלוסייה של האוטיזם, שכרגע אנחנו נמצאים בשלב ב' של מכרז לפתיחת מעונות נוספים, שזה משהו שעומד להיפתר בחודשים הקרובים.

<גלית גבע: אנחנו צופים שלא תהיה בעיה, אנחנו הגדלנו את מספר המעונות באופן משמעותי.

<גלית גבע: אם בשנה שעברה היינו ב-86 מעונות אנחנו כבר עם 105 מעונות.

<גלית גבע: כלומר הנושא הזה נפתר ולמעונות יום שיקומיים אין המתנה, למעט האוטיזם.

<רויטל לן כהן: חשוב לי להעיר הערה פה, על מעונות היום השיקומיים, מאחר שלמדינה, למשרד, יותר קל לעבוד בשיטת הכול כלול על מעונות היום השיקומיים, ילד במעון יום שיקומי עולה לפי החשבונות שאנחנו עשינו כמעט פי ארבעה מילד משולב.

<רויטל לן כהן: אחת הסיבות שיש דרישה למעונות יום שיקומיים היא כי לא נותנים מספיק לשילוב.

<רויטל לן כהן: אם היו נותנים מספיק לשילוב לא היה צריך מעונות יום שיקומיים.

<רויטל לן כהן: מה עושה מדינת ישראל?

<רויטל לן כהן: היא דוחקת את הילדים למסגרות אגרגטיביות במקום לשקם אותם ולתת להם טיפול בקהילה.

<רויטל לן כהן: זה לא יעלה על הדעת שאתם מוציאים מיליונים על מעונות יום שיקומיים במקום לשלב.

שולי מועלם-רפאלי: רויטל, תודה רבה.

שולי מועלם-רפאלי: קודם כל זה לא פה דיון בינך לבינה.

שולי מועלם-רפאלי: היא עובדת במשרד הרווחה, היא לא פה מחליטה, זו לא אחריותה, היא עושה את עבודתה נאמנה גם אם לך ואולי גם לי יש מחלוקת מהותית על שיטת הפעולה.

שולי מועלם-רפאלי: עכשיו זה לא מולה, יש שר, יש ראש ממשלה, יש פה כנסת שאמורה לפקח.

<רויטל לן כהן: הם אלה שמעבירים לשר מה הצורך.

שולי מועלם-רפאלי: אם לא הייתי מכירה את שר הרווחה הייתי חושבת שהוא בא מאיזה פלנטה אחרת.

שולי מועלם-רפאלי: כיוון שבכל זאת כולנו מכירים אותו אז בואי גם נסמוך עליו ונסמוך עליהם שהם מעבירים את הצרכים כמו שהם מבינים אותם כאנשי מקצוע.

שולי מועלם-רפאלי: מותר שיהיו גישות מקצועיות שונות ומותר גם להגיד שמדינת ישראל, לפחות אני אקח אחריות על מה שאני אומרת עכשיו על מערכת הבריאות, למדינת ישראל הרבה פעמים יותר קל לטפל במחלה מאשר למנוע אותה.

שולי מועלם-רפאלי: אז יכול להיות שזו גם אחת הקריאות שתצא מכאן, לעשות איזה שהוא רה יוניון במחשבה של לאן מפנים ילדים וכמה עולות ההפניות האלה ומה רוצים ההורים.

שולי מועלם-רפאלי: אבל זה באחריות משרד הרווחה ותיכף נעבור גם למשרד הבריאות.

<גלית גבע: אני רוצה להתייחס גם לאמירה.

<גלית גבע: אני חושבת שכאן ולרי, שאנחנו עובדים בצורה מאוד מאוד מסונכרנת ומתואמת, גם עם הפורומים של ההורים וגם עם המשרדים האחרים, מ-2012 אנחנו יושבים על לקדם את הנושא של חוק השילוב, יש כאן עבודה בין משרדית שנעשית במטרה לקדם את הנושא של השילוב מתוך ראייה ותפיסה, בבסיס שלנו, שאנחנו חושבים שזה אחד הנושאים המרכזיים שאנחנו שמים.

<גלית גבע: אני יכולה להגיד שאני אישית, כמנהלת שירות, זה אחד הנושאים שנמצאים מדי שנה בתכניות עבודה על סדר היום כדי לחתור ולהרחיב את זה ולקדם את הנושא של השילוב.

שולי מועלם-רפאלי: גלית, אני רוצה תשובה לגבי הסיפור של הסייעות.

שולי מועלם-רפאלי: תנסי לתת לי בשתי דקות, שזה בלתי אפשרי כנראה אבל בכל זאת, איזה שהוא בְּריף על הסיפור של סייעות מבחינת שעות.

שולי מועלם-רפאלי: נאמר פה קודם ששולחים ילד לשילוב אבל נותנים לו 4 שעות סייעת והגן הוא 8 או 9 שעות.

<קריאה: שעה ו-20.

<גלית גבע: שעה ו-20 זה מתוך המצוקה שיש כרגע, אבל - - -

שולי מועלם-רפאלי: תנסי לתת לי הסבר איך נותנים מענה עם הסיפור של סייעות לשעות פעילות גן.

שולי מועלם-רפאלי: הרי מקובל על כולנו שטובת הילד היא הראשונה, אחר כך גם טובת המבנה המשפחתי שהורים יוצאים לעבודה ומנהלים חיים רגילים, נגדיר את זה ככה, קשה לי עם המילים האלה, אבל חיים רגילים של ללכת לעבוד ולדעת שאתה שקט שהילד שלך מטופל.

שולי מועלם-רפאלי: ילד שמקבל נגיד 4 שעות כשהגן הוא 9 שעות, או שעה ו-20, שאני שומעת את זה עכשיו ולא כל כך יורד לי האסימון איך ומה הוא עושה בשעה ו-20 - - -

<גלית גבע: קודם כל אני חייבת להגיד שיש לנו מנעד מאוד רחב של צרכים של ילדים.

<גלית גבע: אנחנו רואים ילדים על ספקטרום מאוד רחב ברמת העיכוב ההתפתחותי ברמה זו או אחרת וצרכים גם שונים.

שולי מועלם-רפאלי: זאת אומרת יש לך ילד שצריך סייעת לכל שעות הגן ולך יש רק 4 שעות לתת לו?

<גלית גבע: קודם כל ברמה של התפיסה, אני חושבת שה-4 שעות בא מתוך איזה שהיא חשיבה שאנחנו לא רוצים לראות ילד שצמוד 8 שעות, בכל שעות הפעילות בגן הוא עם סייעת.

<גלית גבע: ילד כזה אנחנו צריכים לשקול אם זה באמת מתאים לשילוב.

<רויטל לן כהן: סליחה?

שולי מועלם-רפאלי: רויטל, אני פשוט אוציא אותך.

שולי מועלם-רפאלי: את לא מתנהגת ככה בדיון שאני מנהלת אותו.

שולי מועלם-רפאלי: זה לא מכובד.

<גלית גבע: כשאנחנו מדברים על 4 שעות צריך לקחת בחשבון שהיום במעון יש גם שינה, יש גם פעילויות שונות ויש ילדים שהמיקוד של הסייעת וגם הדרישה היא לצמתים מאוד מסוימים בגן, לזמן הארוחות, לזמן הפעילות בזה, לממשקים, ואנחנו מנסים לתמרן.

<גלית גבע: ישנם מקרים חריגים שאנחנו מאשרים בצורה זו או אחרת סייעות בהתאם לצרכים, אבל ככלל 4 שעות זה מתוך תפיסה שהליווי צריך להיות - - - 4 שעות זה מחצית משעות השהייה של הפעוט בגן, כשאנחנו רוצים לראות איך הילד, גם נותנים לו את השעות ושהוא גם מתמודד ומתנהל באופן עצמאי בגן, כמובן כשיש את שאר הצוות בגן שנמצא שם ומודע לצרכים וכו'.

שולי מועלם-רפאלי: באותו חוק שילוב, אתם נותנים את הדעת על הדבר הזה של השעות?

<גלית גבע: כן, כמובן שאנחנו נותנים את הדבר הזה ואנחנו נצטרך לראות איך אנחנו בונים.

<גלית גבע: יש כאן עניין של תפיסות ושל גישות וגם עניין של הגדרת אוכלוסייה.

<גלית גבע: כאן אנחנו צריכים לראות, כי כאן אנחנו לא מתייחסים לילדים עם הצרכים שדיברנו, ילדים מורכבים עם צרכים רפואיים ברמה זו או אחרת, שהם אוכלוסייה בפני עצמה שנצטרך להתייחס אליה, איפה היא, איך אנחנו רואים אותם בשילוב, מה המשאבים שנדרשים - - -

שולי מועלם-רפאלי: ושאלה אחרונה על העניין של הסייעת לפני שאנחנו עוברים למשרד הבריאות.

שולי מועלם-רפאלי: יש ילדים שאתם מכירים שבגלל שאין להם סייעת נשארים בבית?

<קריאות: כן.

שולי מועלם-רפאלי: חברים, זו אחריות שלהם, זה שאתם מכירים זה ברור לי.

שולי מועלם-רפאלי: זה שאת תגידי לי את זה, זה ברור, אני רוצה שהיא תגיד לי.

<גלית גבע: אני יכולה לומר שהשנה הזו שהייתה לנו שנה מאוד קשה היו ילדים שלא היו לנו שעות, לא היה לנו תקציב.

<גלית גבע: לא היו שעות ואנחנו נאלצנו - - - היו לנו רשימות המתנה לשילוב.

<גלית גבע: לא היו לנו שעות לתת לפעוטות לשילוב במעונות.

<גלית גבע: לא היה לנו.

<גלית גבע: השנה הזו אנחנו גם קיבלנו תוספות תקציביות וגם מתכוונים להגדיל את זה.

<גלית גבע: לפחות אני יכולה לדבר בשם השירות שלי - - -

שולי מועלם-רפאלי: ילד כזה שב-1 בספטמבר לא התחיל - - -

<גלית גבע: לכן אנחנו רוצים לקדם את הסיפור של החוק.

שולי מועלם-רפאלי: ילד כזה, גלית, ובזה אני אסיים, שלא התחיל בספטמבר, אבל את קיבלת תוספת תקציב, נניח עכשיו מדינת ישראל החליטה שאין מציאות שילד יושב בבית והוא צריך סייעת ולכן אנחנו מגייסים את כל מה שנדרש כדי שכל הילדים האלה יילכו לפעוטון - - -

<גלית גבע: מעון.

שולי מועלם-רפאלי: מעון.

שולי מועלם-רפאלי: את יודעת ליצור איתם קשר ולהגיד 'חברים', קיבלתי שעות בשבילכם?

<גלית גבע: ברור.

<גלית גבע: כל מי שפונה אלינו, יש רשימות מאוד מסודרות ולכן אמרתי לכם, בשליפה אחת אני מוציאה גם כמה - - -

שולי מועלם-רפאלי: מצוין, אז אנחנו נשמח שאת תעדכני את מריה.

<גלית גבע: רק משהו אחד קטן אני רוצה להגיד.

<גלית גבע: אני רוצה לציין כאן שהעבודה הבין משרדית היא מאוד חשובה וכאן אנחנו צריכים לסיים את מה שהתחלנו ולקדם את זה.

<גלית גבע: אנחנו פועלים לזה וכמה שאפשר כרגע, אנחנו בסוף שנה, ואנחנו רוצים לקדם את זה.

<גלית גבע: אני רוצה להתייחס לנקודה שישנם מצבים, ואפרופו העבודה הבין משרדית, שצוינה כאן, ואני שמעתי, שילדים קיבלו מאיתנו, שפעוט קיבל 24 שעות שבועיות אבל לא היה מקום במעון כי הורה לא עמד בקריטריונים של קבלה ושהיה כאן איזה שהוא ניסיון שהוא יוכר כילד בסיכון על מנת לשלב.

<גלית גבע: זה סיפור ספציפי שאני התוודעתי אליו, אבל היה כאן איזה שהוא ניסיון באמת לבוא ולראות איך אפשר לשלב בכל הדרכים בכל האמצעים, כדי לשלב את הפעוט.

<גלית גבע: הייתה כאן בעיה, כי יש - - -

<לירון שפיר: היא אומרת שאני לא עמדתי בקריטריונים כשעמדתי בקריטריונים.

<גלית גבע: אני לא יודעת, מה שאני אומרת לא היה בנושא - - - זו את?

<גלית גבע: נעים מאוד, אבל אני אומרת, קודם כל אני לא יודעת, יש כאן עניין שזה לא במנדט של משרד הרווחה, הקריטריונים להשתלבות במעונות, זה משרד הכלכלה.

שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה.

<אחיה קמארה: אפשר רק שאלת השלמה?

שולי מועלם-רפאלי: רק שנייה, בסדר?

<אחיה קמארה: אחר כך זה יילך לאיבוד.

שולי מועלם-רפאלי: לא, זה לא יילך לאיבוד, אתה לא מכיר אותי.

שולי מועלם-רפאלי: שום דבר פה לא הולך לאיבוד, הכול אוספים.

שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה לתת לשלושה גורמים לדבר, לגברת הזאת, האמא, למשרד הבריאות ולתכנית מסיכון לסיכוי.

<קריאה: גם החברה למתנ"סים שמפעילה את התכנית - - -

<קריאה: היא מפעילה של משרד הרווחה.

שולי מועלם-רפאלי: בסדר גמור, מצוין.

שולי מועלם-רפאלי: כל מי שצריך יקבל פה קרדיט.

שולי מועלם-רפאלי: בואו נתחיל.

<הדר ירדני: אני רק רוצה להגיד שב-10:00 אני צריכה לייצג את המשרד בוועדה אחרת.

שולי מועלם-רפאלי: מצוין, אז אנחנו נעבור מהאמא אלייך.

<ענת בן צבי: משפט ממש קצר.

<ענת בן צבי: אני ד"ר ענת בן צבי ואני אמא לשלושה ילדים אוטיסטים.

<ענת בן צבי: יש לי משפט אחד להגיד שהוא היה חשוב וקפץ לי מאוד מאוד חזק.

<ענת בן צבי: אני הייתי בארצות הברית 6.5 שנים, יש משפט שאומר least restrictive environment, הסביבה הכי פחות מגבילה.

<ענת בן צבי: המשפט הזה סופר חשוב כי כל אחד, גם הילדים הנורמטיביים, יפרח במעון יום שיקומי, כי הוא יקבל המון המון תשומת לב וכו' - - -

<קריאה: אני לא בטוחה.

<קריאה: ממש לא.

<ענת בן צבי: אבל הדבר הכי חשוב להורה זה להיות - - -

שולי מועלם-רפאלי: יש פה תפיסה מקצועית - - -

<קריאה: תפיסה ממש לא נכונה.

<ענת בן צבי: אפשר לסיים?

<ענת בן צבי: כשאנחנו מקיפים בן אדם בהמון סיוע, מרפאה בעיסוק, קלינאית, את יכולה לדחוף ילדים.

<ענת בן צבי: אחד מהדברים החשובים זה להיות מסוגל להיות בתוך הקהילה, זה חשוב גם לקהילה וגם לילד.

<ענת בן צבי: בארצות הברית, כשאנחנו יושבים בוועדות התאמה השאלה הראשונה היא האם הילד יכול להסתדר לבד, בלי שום סיוע.

<ענת בן צבי: אם התשובה היא לא, האם הוא יכול להסתדר עם סיוע קל ורק אחר כך מגיעים לאם הוא לא יכול להסתדר עם סיוע נשים אותו בחינוך מיוחד - - -

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שמדינת ישראל מזמן עברה את השלב שבו - - -

<רויטל לן כהן: לא כשאומרים האם מעל 4 שעות הוא בר שילוב.

שולי מועלם-רפאלי: רויטל.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שיש דרך לשמוע כל דבר שנאמר.

שולי מועלם-רפאלי: לשמחתנו מדינת ישראל מזמן עברה את השלב שבו ילדים הוסללו לחינוך מיוחד.

שולי מועלם-רפאלי: יש הורים, יש - - -

<רויטל לן כהן: השאלה הייתה, אנחנו צריכים לשקול האם ילד שזקוק ליותר מ-4 שעות צריך להיות במעון רגיל או במעון יום שיקומי.

שולי מועלם-רפאלי: רויטל, זה לא מה שהיא אמרה - - -

<רויטל לן כהן: מזל שיש פרוטוקול.

שולי מועלם-רפאלי: רויטל, זה לא מה שהיא אמרה ובזה נגמר הדיון הזה.

שולי מועלם-רפאלי: גברתי, תודה רבה.

<ענת בן צבי: אני רוצה לסיים את המשפט.

שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה, גברתי.

<לירון שפיר: אני קצת מתרגשת, אז סליחה אם אני אגמגם.

שולי מועלם-רפאלי: ומה שמך, בבקשה?

<לירון שפיר: קוראים לי לירון, זה תומר בעלי, אני אמא של ליאם.

<לירון שפיר: משבוע 28 בהריון הייתי מאושפזת בגלל בעיות בזרימה ובגלל שהעובר היה קטן, יילדו אותי בניתוח קיסרי בגלל שחששו לחייו, היינו בטיפול קרוב לשנה, שלא הסכימו שהוא ייכנס לגן, אני פשוט נותנת הקדמה, ובשנה האחרונה סוף סוף אישרו לי שהוא ייכנס לגן עם סייעת.

<לירון שפיר: פנינו לרווחה, יש לנו עובדת סוציאלית שמטפלת בנו, שעזרה לנו להשיג שעות של סייעת, באמת קיבלנו שעות של סייעת, 24 שעות שבועיות, והגשנו פנייה לגן.

<לירון שפיר: כשהתחילה ההרשמה, זה לא שלא היה מקום, ביום שהתחילה ההרשמה ישבנו מול הגננת שכיווצה את הגבות ואמרה לי ש'לילד יש יותר מדי בעיות' והיא לא בטוחה שהיא רוצה לקחת עליו אחריות.

<לירון שפיר: מכאן התחילה הסאגה שלי.

<לירון שפיר: קיבלנו סירוב כשליאם התקבל לגן, הגשנו ערעור למפקחת האזורית שגם אמרה שהיא לא מקבלת אותו עקב - - - אני אגיד לכם בדיוק איך היא קראה לזה, סליחה, לא משנה - - -

שולי מועלם-רפאלי: שנייה, אני רוצה רגע לעצור אותך כי אני מסתכלת על השעון ואנשי משרד הבריאות צריכים לעבור לוועדה אחרת ב-10:00.

שולי מועלם-רפאלי: אני אתן להם לדבר ואני אחזור אלייך, כי אני רואה שזה יותר ארוך ואני לא רוצה לעצור אותך.

<הדר ירדני: אני ד"ר הדר ירדני, מנהלת המחלקה להתפתחות הילד ושיקומו במשרד הבריאות.

<הדר ירדני: אני אצמד לשלוש הקבוצות שהתוו פה ולרי ורויטל.

<הדר ירדני: קודם בנושא הילדים עם הזכאות ואין מקום.

<הדר ירדני: אז כבר אמרנו שהשנה באמת נוספו הרבה מעונות.

<הדר ירדני: הבעיה הגדולה במעונות יום שיקומיים היום זה שהאוכלוסייה הפכה לאוכלוסייה מאוד מאוד קשה.

<הדר ירדני: למה אני אומרת אוכלוסייה קשה?

<הדר ירדני: על פי התקנות אנחנו נאלצנו בשנת הלימודים האקדמית שעברה לאשר 98 אחיות שילוו במשך יום שלם את הילדים במעונות.

<הדר ירדני: כלומר אנחנו מדברים על אוכלוסייה שהיא יותר סיעודית משיקומית שמגיעה היום למעונות יום שיקומיים.

<הדר ירדני: גם בתקנות של מעונות יום שיקומיים יש אישור לסייעת, מה שפה אמרו סייעת רפואית, שאין מושג כזה, שגם זה בין 1 ל-4 שעות כולל בהסעה.

<הדר ירדני: מי שלא יכול להסתדר עם סייעת של 1 עד 4 שעות כולל בהסעה אמור להיות במעון מלווה על ידי אחות.

<הדר ירדני: אלה התקנות היום.

<הדר ירדני: אנחנו מנסים נמרצות לשנות את התקנות האלה מכיוון שהתקנות, כמו שנכתבו רק ב-2008, לא מתאימות היום לאוכלוסייה שמגיעה למעונות וזה מה שמראה באמת את המורכבות של האוכלוסייה.

<הדר ירדני: לכן אני מוצאת עצמי לא פעם ולא פעמיים ממליצה לבקשות שמגיעות למעון יום שיקומי, ממליצה להורים כן ללכת לשילוב כי האוכלוסיות היום במעון לא מתאימות לכל הילדים.

<הדר ירדני: יש ילדים שיכולים לפרוח יותר בשילוב ואין לי ספק ואנחנו מאוד בעד שילוב.

<הדר ירדני: זה בנושא ראשון.

<הדר ירדני: נושא שני של זכאות ולא רוצים.

<הדר ירדני: אני רוצה לתת לכם רק דוגמה משבוע שעבר, דוגמה קצרה.

<הדר ירדני: היינו בבקרה ביחידה התפתחותית, נתנו לנו תיק לדוגמה, הציגו לנו ילדה עם תסמונת דאון בת שנתיים, לא זוחלת, לא יושבת, לא עומדת, לא הולכת, לא מדברת.

<הדר ירדני: בת שנתיים.

<הדר ירדני: ההורים מתעקשים לשלבה בגן רגיל ושם היא נמצאת.

<הדר ירדני: היא לא מסוגלת להגיע ליחידה לטיפולים כי בארבע אחר הצהריים הילדה ישנה ולכן מוציאים אותה במהלך השבוע מהגן, מביאים אותה ליחידה, היא לא מקבלת שום תרגול כי אין מי שיתרגל אותה, למרות שיש לה סייעת אין מי שיתרגל אותה.

<הדר ירדני: היא מגיעה הביתה בארבע, יש לה אבא עם ניוון שרירים, האמא מטפלת באבא, הילדה הזאת, לדעתי המקצועית, לא זוכה למרב שהיא יכלה לקבל.

<הדר ירדני: אז זה בנושא של זכאות ולא רוצים.

<הדר ירדני: בנושא השילוב.

<הדר ירדני: אני חושבת שהגיע הזמן להחלטה אמיצה.

<הדר ירדני: צריך להתקדם עם החוק הזה והדיונים האלה ארוכים ומייגעים ומספיקים.

<הדר ירדני: הגענו לשלב שצריך לקבל החלטות אמיצות.

<הדר ירדני: אני חושבת שמהוועדה הזאת, אם ייצא רק המסר הזה, שאנחנו עכשיו מקדמים את החוק, עשינו את שלנו.

<קריאה: שזה למנכ"לים ולשרים.

שולי מועלם-רפאלי: זה ברור.

שולי מועלם-רפאלי: נראה לי שכל יושבי השולחן הזה מסכימים, בואו נראה איך אנחנו מתרגמים את זה למעשה.

<גלית גבע: אנחנו קיבלנו לזה גיבוי של השרים.

שולי מועלם-רפאלי: ברור.

שולי מועלם-רפאלי: דיון אחד ברצף שהתחיל, כמו שנאמר פה קודם, כבר לפני 6 שנים.

שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה לתת לגברת להמשיך, רק אם אפשר להדק ולקצר, לירון.

<לירון שפיר: קיבלנו סירוב שהוא לא ייכנס לגן.

<לירון שפיר: פנינו למפקחת שגם לא אישרה, כי אמרה שהוא לא עומד בסדר הקדימויות בגן.

<לירון שפיר: אחרי זה פנינו למר אלרוב, שאחראי על המוסדות מנעמ"ת שאמר שהוא ינסה לעזור וגם נעלם בדרך.

<לירון שפיר: פרסמתי פוסט בפייסבוק, הגעתי לעיתון.

<לירון שפיר: אחרי זה התקשרו אליי מנעמ"ת ואמרו שיש מקום במיוחד לבן שלי, אני חייבת להגיד לכם כמה התרגשתי שזה קרה, אבל יש איזה שהיא ועדה פורמלית שאני צריכה לעבור, משהו שהוא לא מאוד רציני.

<לירון שפיר: הגעתי לוועדה עם אמא שלי וגילינו שזו ועדה של הורים לא כשירים, ועדה לילד בסיכון של הורים לא כשירים.

<לירון שפיר: בעצם ישבו ושאלו אותי אם אני עובדת בזנות, או לוקחת סמים או לוקחת איזה שהם כדורים, או שבעלי הוא בעל מכה, בשביל למצוא - - -

שולי מועלם-רפאלי: מטעם מי הייתה הוועדה הזאת?

<רויטל לן כהן: רווחה.

<לירון שפיר: רווחה, של נעמ"ת.

שולי מועלם-רפאלי: לא, או רווחה או של נעמ"ת.

שולי מועלם-רפאלי: רויטל, יש פה אישה סוברנית לדבר.

שולי מועלם-רפאלי: די.

<לירון שפיר: נעמ"ת ביקשו לזמן את הוועדה, הוועדה התקיימה בעיריית גבעתיים במשרד הרווחה, לבקשת נעמ"ת.

שולי מועלם-רפאלי: באגף הרווחה של עיריית גבעתיים לבקשת נעמ"ת - - -

<לירון שפיר: נכון.

שולי מועלם-רפאלי: שבה בעצם הבנתם שאתם הורים לא כשירים.

<לירון שפיר: נכון מאוד.

<קריאה: זה כנראה להכניס אותו בקטגוריה הזאת.

<קריאה: מטעם חוק פעוטות בסיכון.

שולי מועלם-רפאלי: האמת, רק המחשבה שיש מישהו שהעלה את זה בדעתו גורמת לי לרצות לסגור את הדיון ולהכריז שמישהו במשרד הרווחה צריך ללכת הביתה.

שולי מועלם-רפאלי: שלוקח זוג הורים שעושים מאמץ בשביל הילד שלהם והופך אותם בהפוך על הפוך - - - רק אני רוצה רגע להבין, הילד ישולב אבל ההורים לא משהו.

שולי מועלם-רפאלי: בסדר, סליחה.

שולי מועלם-רפאלי: רויטל, אני מצטערת, לא יהיה לנו זמן, כי גם ככה אני גולשת ויש פה ח"כים כבר לדיון הבא.

<רויטל לן כהן: צריך להבין את המשמעות של הוועדה הזו.

שולי מועלם-רפאלי: רויטל, תאמיני לי, האישה הסבירה מצוין, כולנו פה מבינים את המשמעויות של הדברים האלה.

<רויטל לן כהן: גברתי, אפשר להוציא את הילד מהבית - - -

שולי מועלם-רפאלי: לא הגענו לדיון הזה מבריטניה ולא מאוסטרליה.

שולי מועלם-רפאלי: אנחנו פה וכולנו מכירים את מערכת הרווחה של מדינת ישראל, שהיא מצוינת ויש בה גם כמה פינות חשוכות.

שולי מועלם-רפאלי: זה מספק אותך?

שולי מועלם-רפאלי: תודה.

<לירון שפיר: אני חייבת לציין שאני אמא שעזבה את העבודה ושנתיים לקחה את הבן שלה חמש פעמים בשבוע לטיפולים, אם זה פיזיותרפיה והידרותרפיה וריפוי בעיסוק - - -

שולי מועלם-רפאלי: לא, לא, את לא צריכה להסביר לנו כמה את אמא טובה, אנחנו - - -

<לירון שפיר: וכמו שרויטל אמרה, יכולים לקחת לי את הילד בגלל ההחלטה של הוועדה הזאת.

שולי מועלם-רפאלי: ומה הייתה השורה התחתונה?

<לירון שפיר: השורה התחתונה זה שאם אני לא מסכימה לוועדה אז הבן שלי לא ייכנס לגן.

שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה.

שולי מועלם-רפאלי: אני אשמח לתגובה של משרד הרווחה ואז נעביר למסיכון לסיכוי.

<גלית גבע: מבחינתנו זה מחריד כל התהליך הזה, עצם ההזמנה.

<גלית גבע: אני חושבת שזה - - -

<תומר שפיר: והציגו את זה באור אחר, אגב.

<תומר שפיר: לפני שהגענו אמרו שזו ועדה פורמלית, זה רק משהו טכני כדי שניכנס.

<גלית גבע: לא, זה נוראי.

<תומר שפיר: להציג אותי ואותה כהורים לא כשירים - - -

שולי מועלם-רפאלי: הפורמליקה תהרוג את החתול.

<רויטל לן כהן: מזל שהכנו אותם לזה.

<גלית גבע: אני חושבת שזה נורא, מה שנעשה כאן.

<גלית גבע: יש כאן איזה שהוא ניסיון כנראה של המערכת להכניס את הילד בכל דרך אפשרית ולא לבחול בשום אמצעי, מה שנקרא, על מנת שהוא ישתלב, ולו רק במעון, גם אם זה תחת הקטגוריה הזו.

<גלית גבע: אנחנו נבדוק את זה.

<גלית גבע: אבל אני חושבת שצריכה לצאת מכאן אמירה למשרד הכלכלה - - -

שולי מועלם-רפאלי: לא, תקשיבי, את האמירה שלי למשרד הכלכלה את תיכף תשמעי.

<גלית גבע: כי הקריטריונים לשילוב במעונות של משרד הכלכלה - - -

שולי מועלם-רפאלי: אדוני רצה שאלה אחת.

<אחיה קמארה: אני כבר לא אשאל, אני פשוט אגיב.

<אחיה קמארה: אחיה קמארה, נציב שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, משרד המשפטים.

<אחיה קמארה: אנחנו מקבלים תלונות כאלה, אנחנו מבקשים שתפנו גם אלינו.

<אחיה קמארה: באופן עקרוני אסור להפלות ילד בקבלה למעון או לגן, צריך לבדוק את הפרטים ואפשר גם לפעול משפטית.

שולי מועלם-רפאלי: תודה, אחיה.

<לירון שפיר: אני רוצה לציין שהועליתי לתכנית הרדיו ודיברתי עם חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון והיא פעמיים אמרה שהיא תיצור איתי קשר לבדוק את הנושא והיא גם - - -

שולי מועלם-רפאלי: קודם כל אני מתנצלת בשמה, אני בטוחה שהיא עושה עבודה מצוינת.

שולי מועלם-רפאלי: ב-11:00 בסופו של דבר כן יתקיים שם דיון בוועדה לזכויות הילד, כיוון שארגוני הנשים שמפעילים את המעונות, נעמ"ת, ויצ"ו, אמונה וההסתדרות הציונית, משהו כזה, כן מגיעים לשם ולא ראוי לבטל כשאנשים כבר פה.

שולי מועלם-רפאלי: גברתי מהחברה למתנ"סים ואז אני מתכנסת לסיכום.

<רבקה פרישמן: שמי רבקה פרישמן, אני מנכ"לית רשת התחלה חכמה, שזה מעונות היום של החברה למתנ"סים, ולא רק ויצ"ו ונעמ"ת קיימים כארגון.

<רבקה פרישמן: הנה אני כאן כדי לספר לכם שיש את מסיכון לסיכוי, עם הרווחה, ולא צריך להמציא גלגלים.

<רבקה פרישמן: התכנית היא תכנית נהדרת, משלבת קבוצה, לא ל-4 שעות, זה כן דורש מאיתנו כארגון להיות נכונים עם רגישות מאוד רבה של שאר הצוות במעון כדי לקלוט את הילדים המשולבים.

<רבקה פרישמן: אני רוצה כאן להעלות את הקול, שלא רק הילדים יוצאים מורווחים, אלא אנחנו ואנחנו כחברה.

<רבקה פרישמן: יש לי כאן פנייה מעל השולחן הזה אל הרווחה.

<רבקה פרישמן: אם אנחנו מדברים על נגישות, אז גם להיות נגישים וידידותיים לארגונים המפעילים את התכנית.

<רבקה פרישמן: אנחנו עוברים מסעות קשים ביותר בהפעלת התכנית ואני חושבת ומצטרפת, אם נרחיב את מסיכון לסיכוי נצמצם את מעונות היום השיקומיים.

שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה, גברתי.

<רבקה פרישמן: זאת המגמה.

שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה לסכם.

שולי מועלם-רפאלי: אני מתנצלת, תמיד אנחנו נשארים וחצי תאוותנו בידינו.

שולי מועלם-רפאלי: חבר הכנסת ביקש לדיבר.

עבדאללה אבו מערוף: איך שאומרים, לא בגלל שנמצאים מדברים.

עבדאללה אבו מערוף: בוקר טוב לכולם, כבוד יושבת הראש.

עבדאללה אבו מערוף: העניין הוא עקרוני ביותר, אני אומר כמה מילים.

עבדאללה אבו מערוף: אם נסתכל על כל הוויכוחים שישנם, לכמה יש ילדים בגיל חצי שנה, 0 עד 3 שנים עם צרכים, אם זה מספר גדול מאוד, אנחנו כמדינה מסתכלים עליהם כמשהו שולי בחברה וכמה זה עולה.

עבדאללה אבו מערוף: איך שלא נעשה על זה ועדות, לא ועדות, מי שמקבל טיפול, לא מקבל טיפול, יקבל השגחה, סייעת, כל הדברים האלה אחר כך זה קצת כסף.

עבדאללה אבו מערוף: יש נתונים כמה הם בכלל הילדים האלה שצריכים, כמה יש לנו?

עבדאללה אבו מערוף: אלפים?

עבדאללה אבו מערוף: לא מאות אלפים, נכון?

עבדאללה אבו מערוף: השאלה למשרד הרווחה והבריאות ובטח משרד האוצר, לא מאות אלפים, נכון?

עבדאללה אבו מערוף: כמה זה יעלה?

עבדאללה אבו מערוף: ואם יש ועדות מקצועיות, אכן ועדות מקצועיות שיכולות לעשות סלקציה בדיוק מה שצריך, אז נעשה את החישוב הקל ביותר כמדינה, כמשרדים, כמשרד הרווחה, אם ההורים לא הולכים לעבודה, כמה זה עולה לכלכלה של המדינה, מאבדים ימי עבודה ועם הילד.

עבדאללה אבו מערוף: אז אם אנחנו נסדר את המסגרות האלה, שאכן הילדים חייבים להיות שם עם סייעת ועם טיפול ועם כל השירותים שצריכים, עם כל הקבוצות הרפואיות שישנן, אז זה יעלה הרבה פחות כסף למדינה.

עבדאללה אבו מערוף: לכן העניין הוא עקרוני ביותר.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו חייבים, משרד הרווחה כאן, לא יודע אם משרד האוצר כאן, סוף סוף זה כסף, זה העניין.

עבדאללה אבו מערוף: בשנת 2014-2015 סך הכול 1,080 ילדים שהיו במסגרת של - - - כמה אלפים יש עוד?

שולי מועלם-רפאלי: לא, יש עוד.

עבדאללה אבו מערוף: אני יודע שיש, אבל זה לא מאות אלפים.

עבדאללה אבו מערוף: זה לא יעלה הרבה.

עבדאללה אבו מערוף: לכן העניין הוא בירוקרטי, העניין הוא אי תשומת לב, של משרד הרווחה, של המדינה.

עבדאללה אבו מערוף: זה העניין העקרוני כאן ואנחנו חייבים כמדינה סוציאלית, שיש לה ערכים - - -

<קריאה: גלית אמרה קודם 10 מיליון ואנחנו מדברים על 100 מיליון.

שולי מועלם-רפאלי: אני תיכף אסכם את הדברים שלי.

שולי מועלם-רפאלי: אנחנו גלשנו כבר בזמן.

עבדאללה אבו מערוף: בבקשה, לכן זה העניין.

עבדאללה אבו מערוף: העניין המקצועי הרפואי הוא עניין אחר, עניין הוועדות.

שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה, חבר הכנסת אבו מערוף.

שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה לסכם ולהתחיל את הסיכום שלי במה שכמעט ברור מאליו וזה חוסר ההבנה שבדיון שמתקיים על שילוב של פעוטות עם צרכים מיוחדים במעונות יום לא נמצאים נציגי משרד הכלכלה.

שולי מועלם-רפאלי: אני רואה את זה בחומרה, אני אפנה לשר, אני אפנה למנכ"ל.

שולי מועלם-רפאלי: הם כרגע אלה שאמורים לתת את המענה, בביתם מתקיים התהליך הזה והם אינם.

שולי מועלם-רפאלי: נפלא, נשגב מבינתי הדבר הזה.

שולי מועלם-רפאלי: הדבר החשוב יותר הוא קריאה לשלושת המשרדים, משרד הרווחה, משרד הבריאות ומשרד הכלכלה, לקדם את החקיקה של חוק השילוב.

שולי מועלם-רפאלי: נעשים דברים מצוינים במעונות היום, ברור שיש פה אוכלוסייה שזוקקת להסתכלות ייחודית, ברור ששילוב של ילדים עם צרכים מיוחדים הוא מטרה עליונה במדינת ישראל.

שולי מועלם-רפאלי: כל ילד, אמורה להיתפר לו החליפה שלו כשבבסיס תפיסת העולם שלנו הוא יצירה של חיים שלמים לכל ילד לפי היכולות והצרכים שלו.

שולי מועלם-רפאלי: מתוך הקריאה הזאת אנחנו נפגשנו בתכנית המצוינת של מסיכון לסיכוי שמתקיימת ב-23 פלוס 8 רשויות ובעזרת ה' אנחנו קוראים למשרד הרווחה להרחיב את זה.

שולי מועלם-רפאלי: אנחנו מכירים פה כולנו את הפעילות של פורומים שונים של ארגוני הורים, של מוסדות שמובילים את השילוב של פעוטות עם צרכים מיוחדים, כל זה כמעט אינו שווה לנו אם המשרדים לא יתאגדו, יקדמו את העבודה שהתחילה ב-2012 ונגיע אל סוף תהליך החקיקה של חוק השילוב.

שולי מועלם-רפאלי: אני קוראת כאן למשרד הרווחה לעשות בירור יסודי על המקרה היחידני שהוצג כאן ושכנראה איננו יחידני בציבוריות, שבו מתוך ראייה של טובת הילד עלולים לגרום לנזקים משפחתיים, שאסור לנו לתת להם יד חס וחלילה.

<אחיה קמארה: ואם אפשר גם להוסיף, גברתי, את האפשרות, על הבסיס של הציבור - - -

שולי מועלם-רפאלי: אתה לוקח לי את המילים מהפה, אחיה, ואנחנו יודעים לעבוד במשותף.

שולי מועלם-רפאלי: ואני קוראת לכל מי ששילוב של בעלי צרכים מיוחדים יקר ללבו להפנות כל אירוע חריג, דרישה שלא עולה בקנה אחד עם המוסר הבסיסי ועם תפיסת העולם שלנו כמדינה יהודית ודמוקרטית, למר אחיה קמארה בנציבות שוויון הזדמנויות לאנשים עם מוגבלויות.

שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה ויום טוב לכולם.