ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 105, 2016-01-25 12:30

ניסן סלומינסקי: צהרים טובים, אנחנו פותחים את ישיבת ועדת החוקה, חוק ומשפט ואנחנו שמחים לארח את שרת המשפטים, חברת הכנסת איילת שקד.

ניסן סלומינסקי: למעשה קיימת חובה – אני מניח שאצל איילת זו חובה נעימה – לדווח לוועדה על פעילות המשרד אחת לשנה.

ניסן סלומינסקי: היא יכולה לדווח כפי שהיא תרצה, על העבר או העתיד, אנחנו נשמח אם היא תעשה את זה אחת למושב אבל החובה היא לפחות אחת לשנה.

ניסן סלומינסקי: לשבחה יאמר שהפעילות שלה מאוד ענפה, אנחנו קוראים, שומעים ורואים – בוועדה גם מרגישים את זה – כך שזה ידוע, אבל, למרות הכול ואף על פי כן, אנחנו רוצים לשמוע על כך מפיה, כפי שהיא תחליט.

ניסן סלומינסקי: אנחנו ניתן לה את רשות הדיבור ואחר כך היא תעביר למי שצריך במשרד המשפטים, אחרי שהממלכה תסיים אנחנו ניתן לח"כים שירצו לדבר, ואחר כך, אם הזמן יאפשר, ניתן גם לגופים האחרים.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה רק להזכיר לכולם שאנחנו נמצאים במסגרת של ועדת חוקה שבה קיים הכלל שרק אחד מדבר ואחרים שומעים, כך שגם אם מישהו ממש רוצה לדבר שירשום את הדברים וכשתגיע זכות הדיבור שלו הוא יוכל לומר את הכול בנועם.

ניסן סלומינסקי: רשות הדיבור לשרה, בבקשה.

איילת שקד: צהרים טובים.

איילת שקד: במשרד המשפטים, כידוע לכם, יש שלושה מנכ"לים: אמי פלמור, מנכ"לית המשרד הראשי, השופט מיכה שפיצר, מנהל את מערכת בתי המשפט, ותומר מוסקוביץ, ראש רשות האכיפה והגבייה, אני ביקשתי מכול אחד מהמנהלים במשרד, אחרי הסקירה הכללית שלי, לתת סקירה על היחידה שלו, גם על המשרד הראשי, גם על הנהלת בתי המשפט וגם על רשות האכיפה והגבייה.

ניסן סלומינסקי: צריכים לברך את תומר על היבחרו – תומר מוסקוביץ נבחר זה עתה אז אנחנו מברכים אותך בהצלחה גדולה, יש לך ממלכה לתפארת.

איילת שקד: אני אמרתי לתומר גם שהתחום שלו מאוד מעסיק את חברי הכנסת והעבודה עם הכנסת היא מאוד אינטנסיבית.

איילת שקד: אלה הנתונים היבשים, כפי שאתם רואים, כמה עובדי מדינה יש במשרד המשפטים: משרד ראשי זה כל האחריות של אמי בלי הנהלת בתי המשפט ורשות האכיפה והגבייה, אחר כך תקבלו את הנתונים על הנהלת בתי המשפט ורשות האכיפה והגבייה.

איילת שקד: סך הכול מעל 8,000 עובדים עם תקציב שמעל 4 מיליארד שקלים.

איילת שקד: אתם רואים את המספר הזעום של השופטים, אני רוצה להגיד לכם שהיחס לכמות התיקים שיש במדינת ישראל – ואחר כך השופט שפיצר ירחיב בעניין הזה – אני חושבת שהוא בין הנמוכים בעולם.

איילת שקד: יוזמות החקיקה שלי כשרת משפטים, כמובן ביחד עם כל המשרד, הן די רבות ואני גורמת לוועדת חוקה לעבוד קשה.

איילת שקד: ביקשתי מניסן שתתחילו לעבוד ארבעה ימים בשבוע, אני מקווה שהוא ישקול את זה.

ניסן סלומינסקי: אני רציתי חמישה, אני אצטמצם לארבעה ימים.

איילת שקד: יש מספר חוקים מאוד גדולים ומשמעותיים, מספר חוקים יותר קטנים בהיקף אבל כולם משמעותיים.

איילת שקד: יש גם כמובן צווים ותקנות שאנחנו מכינים והוועדה צריכה לדון בהם, כך שהעבודה היא רבה.

איילת שקד: סך הכול, התקבלו 12 הצעות חוק ממשלתיות של משרד המשפטים ב-7-8 חודשים, ו-18 חוקים בהכנה לקריאה שנייה ושלישית, שזה די הרבה.

איילת שקד: בתחום הכלכלי-פיסקאלי, החוקים שכבר העברנו או שנדונים כרגע בוועדות הם: חוק שמיטת חובות, מה שנקרא "הפטר".

איילת שקד: אם אתם זוכרים זה עבר לפני כמה חודשים, במושב הקודם, חוק מאוד חברתי וחשוב וביקשתי מתומר מוסקוביץ שירחיב גם קצת אחר כך על הנתונים, כמה אנשים ביקשו הפטר, כמה קיבלו, כמה בתהליך.

איילת שקד: עוד חוקים שהם יותר מצומצמים: תביעה לסכום קצוב, היוועצות חזותית, הלוואות חוץ בנקאיות, חוק מאוד גדול ומשמעותי שאתם דנים בו עכשיו, נתוני אשראי, חוק מאוד גדול ומשמעותי, חוק שלי, במשרד המשפטים, שעשינו בשיתוף עם משרד האוצר והוא נדון למיטב הבנתי בוועדה של אלי כהן, נכון?

ניסן סלומינסקי: של גפני, אני חושב.

<רן מלמד: לא, בוועדת הכלכלה.

<רן מלמד: חוק נתוני אשראי – כלכלה, הלוואות חוץ-בנקאיות – אצלך, שירותים פיננסים – אצל אלי כהן.

איילת שקד: עוד חוק שיגיע אליכם ממש בקרוב, בשבועות הקרובים, הוא חוק חדלות פירעון, כל הרפורמה שאנחנו עושים בכל נושא פשיטת הרגל וחדלות פירעון.

איילת שקד: אני אמרתי לניסן, חוק הטרור הוא החוק הגדול של המושב הזה, אני מאוד מקווה שתסיימו אותו עד סוף המושב ושהחוק הגדול הבא שיעסיק אתכם זה כל הנושא של חדלות פירעון ופשיטת הרגל, אני תכף אכנס לזה.

ניסן סלומינסקי: יש לנו כשרות משפטית, שזה גם חוק ענק שמלווה אותנו.

איילת שקד: נכון, זה לפגרה.

אוסאמה סעדי: אבל סיימנו גם חלק מחדלות פירעון.

ניסן סלומינסקי: כן, ההפטר, הא הזכירה קודם.

איילת שקד: החקיקה בתחום הפלילי – עבדנו המון בתחום הפלילי, גם אתם עבדתם מאוד קשה כידוע, יש כאן רשימה של חוקים: סיוע משפטי חינם לנפגעי עבירה, שזה חוק שכבר עבר קריאה שלישית, חלוקה שונה בענייני סמים, שחרור על תנאי ממאסר, הגבלת שימוש במקום, עדות קרובים.

איילת שקד: השקף הבא הוא כל החקיקה בתחום הטרור, שכמעט כולה עברה כבר קריאה שנייה ושלישית: חוק הטרור, שאתם עובדים עליו כל הזמן, שלילת קצבאות לילדים שהורשעו בטרור, כל החמרת הענישה על מיידי אבנים – הסתה לטרור עשיתם כבר?

איילת שקד: עוד לא.

אוסאמה סעדי: מספיק.

<סיגל קוגוט: הוועדה אישרה את העבירה הזאת במסגרת חוק הטרור.

איילת שקד: הכנסתם את זה לחוק הטרור.

ניסן סלומינסקי: הכנסנו את זה פנימה וזה כבר עבר.

איילת שקד: יופי.

איילת שקד: חקיקה בתחום האזרחי: חוק לשכת עורכי הדין, שמדברים עליו הרבה והתחלתם לדון בו – כפי שאתם יודעים גם, אני עושה שינוי בהתמחות, זה גם יגיע אליכם בחוק נפרד שאוחד עם לשכת עורכי הדין – חוק העיצובים, חוק הכשרות המשפטית, שאתם עובדים עליו הרבה - - -

אוסאמה סעדי: מתי זה יגיע, אם אפשר לשאול?

איילת שקד: אני מניחה שתוך חודש.

איילת שקד: קרנית, הקלות רגולטוריות בתחום החברות – שאני חושבת שזה דבר מאוד מאוד חשוב, אחת המטרות שלי כשנכנסתי למשרד, כינסתי כל אחד מהמשנים ושאלתי: איך אפשר להקל על הרגולציה והבירוקרטיה?

איילת שקד: כל אחד ענה לי בתחומו מה אפשר לעשות, ההקלות הרגולטוריות בתחום החברות זה משהו מאוד משמעותי, בבורסה לניירות ערך כבר אמרו לי שזה ממש באזז בשוק, חברות יותר רוצות להנפיק בארץ בגלל זה וזה דבר שהוא בעיני מאוד מאוד חשוב – ושקיפות.

איילת שקד: כמה מילים על רפורמת חדלות פירעון – שתדעו, פקודת פשיטת הרגל היא מתקופת המנדט ואנחנו חשבנו שאחרי 80 שנה הגיע הזמן לשנות אותה.

איילת שקד: אנשים נכנסים לתהליכים מאוד מאוד ארוכים בחוסר ודאות מאוד מאוד גדול ומסתובבים גם בין המערכות השונות, בין בתי משפט להוצאה לפועל לכונס הנכסים, ורצינו לעשות בעניין הזה סדר, כשהרעיון הוא שפושט רגל יידע איך הוא יוצא מהתהליך ומתי הוא יוצא מהתהליך, שהדגש יהיה על שיקום ולא על פירוק ושתהיה פחות בירוקרטיה.

איילת שקד: זאת אומרת, יש מסלול שבו פושט הרגל, אם מדובר בחוב מתחת ל-150,000 שקל, יודע שהוא נמצא רק בהוצאה לפועל, אם זה חוב מעל 150,000 שקל, הולכים לבתי משפט שלום.

איילת שקד: שוב, אנחנו מורידים עומס מבתי המשפט, מבית משפט מחוזי עוברים לבתי משפט שלום, ובכלל, מהתנהלות בבתי המשפט מעבירים הליכים לערכאות מינהליות, להוצאה לפועל ולכונס הנכסים, גם במטרה להקל על בתי המשפט וגם במטרה להקל על החייבים והנושים, שההליך יהיה יותר פשוט ויותר מהיר.

איילת שקד: רפורמות מרכזיות נוספות שאני עושה בלי קשר לחקיקה: אחת, ועדת ארבל, עם כניסתי לתפקיד הבנתי שיש בעיה קשה מאוד גם לשופטי משפחה ונוער, גם לפקידי סעד, גם בקרב עובדים סוציאליים, גם המקרה של אפי ברכה שהיה מאוד מאוד קיצוני, שעובדי ציבור, נציגי ציבור ובכלל אנשים חשופים לקמפיינים מאוד פוגעים, מה שנקרא חלק מתופעת ה"שיימינג".

איילת שקד: הקמתי ועדה בראשות השופטת עדנה ארבל שחברים בה גם עורכי דין ומשפטנים, גם אנשי תקשורת, גם מומחי אקדמיה בתחום, גם אנשי טכנולוגיה, כדי לראות באמת אם אפשר לתת בידינו איזשהם כלים שילחמו בתופעה הזאת.

איילת שקד: אני יכולה להגיד לכם שמפגישות שלי עם שרי משפטים בכול העולם עולה כי זו בעיה עולמית.

איילת שקד: הבעיה הראשונה או השנייה ששרי משפטים מגרמניה, רומניה, הונגריה, בריטניה, מכול המדינות בעולם מעלים היא מה עושים עם ההסתה ברשת.

איילת שקד: ההסתה ברשת ותופעת ה"שיימינג" אלה לא תופעות שהן ייחודיות רק לנו.

איילת שקד: אני גם יוזמת כנס בינלאומי, אני מנסה להביא כמה שיותר שרי משפטים לישראל כי דווקא בישראל יש כמובן יידע משפטי מאוד נרחב ויכולות טכנולוגיות גבוהות ואני רוצה שנעשה ביחד איזושהי סדנה כלל-עולמית עם נציגים ממשרדי משפטים מכול העולם, לראות איזה כלים אפשר לתת בידי הרשות המחוקקת והמבצעת כדי לטפל בתופעה הזאת.

איילת שקד: דוח גולדברג – כידוע, ביקשתי מהשופט בדימוס גולדברג, בעקבות מסמך העקרונות שחתמו שרת המשפטים הקודמת ציפי לבני והיועץ המשפטי לממשלה על הקמת הנציבות.

איילת שקד: במסמך עקרונות כתוב שאחרי תקופה יצטרכו לבדוק את עבודת הנציבות.

איילת שקד: בעקבות גם איזשהם עיצומים שהפרקליטים נקטו באותה עת ביקשתי מהשופט גולדברג לבדוק ולבחון את עבודת הנציבות.

איילת שקד: הוא הגיש לי דוח, רובכם מכירים את ממצאי הדוח, ואני בימים אלה עובדת ביחד במשרד המשפטים לראות מה הפתרון הנכון, האם נכון להוביל תהליך חקיקה של הדוח, האם תהליך חקיקה אחר, האם לא בחקיקה.

איילת שקד: כרגע אנחנו עובדים על תזכיר במשרד המשפטים שהוא עדיין לא גמור.

איילת שקד: אתה תעשה על זה ישיבה?

ניסן סלומינסקי: כן.

איילת שקד: אוקיי.

איילת שקד: נושא נוסף הוא השבחת מקצוע עריכת הדין והארכת ההתמחות.

איילת שקד: כשאני נכנסתי לתפקיד, בפגישה הראשונה שלי עם היועץ המשפטי לממשלה, יהודה וינשטיין, הוא אמר לי: תשמעי, יש שני דברים משמעותיים שאת יכולה לעשות, להאריך את ההתמחות לשנתיים ולגרום לכך שמשפטים פליליים יהיו מיום ליום.

איילת שקד: אני הבטתי בו בעיני עגל ולא הבנתי מה הוא רוצה, למה צריך להאריך את ההתמחות לשנתיים?

איילת שקד: הוא אמר לי: תבדקי, אני אומר לך שזה דבר נכון לעשות.

איילת שקד: אחר כך נבחר אפי נווה לעמוד בראש לשכת עורכי הדין ולשכת עורכי הדין פנתה אלי בבקשה גם להאריך את ההתמחות.

איילת שקד: עשיתי סבב בדיקות מקיף, שופטים, פרקליטים, עורכי דין פרטיים, ישבתי גם עם הדיקנים, גם עם הסטודנטים, הקשבתי לכולם, המסקנה שלי היתה שבהחלט צריך לעשות שינוי בכל נושא ההתמחות, גם בפיקוח על ההתמחות, גם במבחנים, גם במבחנים של ההסמכה ובימים הקרובים אני אביא איזשהו מתווה, שאחרי התייעצות עם כל גורמי המקצוע, אנחנו חושבים שזה המתווה הנכון.

באסל גטאס: זה בחקיקה?

איילת שקד: זה יהיה גם בחקיקה, זה ישולב בחוק לשכת עורכי הדין שכאן אבל נפרסם תזכיר נפרד.

ניסן סלומינסקי: ההתמחות מופיעה בחקיקה, לכן אם אתה רוצה לשנות אתה צריך לשנות את זה בחקיקה.

איילת שקד: כאן אתם רואים שורה של תקנות מרכזיות שחתמתי עליהן.

איילת שקד: אני חושבת שההישג הכי גדול פה הוא ההקלה לחברות שמציעות לראשונה ניירות ערך ולחברות קטנות, והקלות לחברות ישראליות שנסחרות בחו"ל.

איילת שקד: המשרד עשה עבודה מול חברות ישראליות שנסחרות בחו"ל לראות איך אפשר להקל עליהן את הבירוקרטיה, שלא תחול עליהם בירוקרטיה גם של אותה מדינה שבה הן נסחרות וגם של ישראל, ואני מקווה מאוד שזה יקל ויעודד עוד חברות להירשם בישראל.

איילת שקד: אתם רואים פה עוד שורה של תקנות, אני לא אכנס לכולן.

יעל גרמן: מה זה צו כניסה לישראל?

איילת שקד: צו כניסה לישראל קשור לבתי הדין לעררים.

איילת שקד: החוק קובע כי שר המשפטים ימנה בית דין לעררים שידון בעררים על החלטה של רשות בענייני כניסה לישראל, שהייה וישיבה בישראל או יציאה ממנה.

איילת שקד: כיום פועלים בתי הדין לעררים בירושלים ובתל-אביב, הצו מרחיב את תחולת התיקון כך שיהיה אפשר להקים בית דין לעררים גם בבאר-שבע, ובאמת הוקם בית דין לעררים בבאר-שבע, זה מאוד מקל על בית המשפט באר-שבע.

איילת שקד: ועדת השרים לחקיקה – פה לראשונה נחשפים הנתונים של ועדת השרים לחקיקה: הוועדה מקיימת כל שבוע 26 ישיבות, 650 נושאים על סדר-היום – כפי שאתם רואים, הרבה – 117 הצעות חוק ממשלתיות אושרו, 454 הצעות חוק פרטיות נדונו.

<רן מלמד: כמה אושרו?

איילת שקד: חכו, ידעתי שתשאלו.

איילת שקד: מתוך ה-454 הצעות חוק פרטיות שנדונו, הוחלט להתנגד, כמו שאתם רואים, ל-123 הצעות, לתמוך ב-89 הצעות, והחלט על המשך דיון ב-242 הצעות.

יוסף ג'בארין: יש פה לוח אופוזיציה-קואליציה?

איילת שקד: את זה לא עשינו.

רויטל סויד: זה ברור, לא צריך לעשות, זה ברור.

יוסף ג'בארין: כן, זהו, זה ברור.

אוסאמה סעדי: רשימה משותפת – אפס.

אורי מקלב: פרוטוקולים, מה דעתך על פרוטוקולים?

ניסן סלומינסקי: עוד מעט יהיה מקום לשאלות, אורי.

איילת שקד: אחר כך יהיה זמן לשאלות.

איילת שקד: לא עשינו פה לוח של אופוזיציה וקואליציה אבל אני אומרת לכם שאנחנו מסתכלים על כל הצעת חוק בצורה עניינית, תעיד מיכל - - -

מיקי רוזנטל: אבל דחיתם יותר הצעות מכול ועדת שרים שהיתה לפניכם, זה עובדתית.

מיקי רוזנטל: זו גם שיטה לא לדון בהצעות.

איילת שקד: זו לא שיטה, אני חושבת שלא צריך להעביר חוקים שהם לדוגמה משיתים – לכל חוק יש המון המון סיבות אבל אנחנו בודקים כל חוק לגופו.

איילת שקד: תעיד חברת הכנסת מיכל רוזין, שהיא חברה באופוזיציה, שהעברנו חוקים שלה, חבר הכנסת יוסי יונה, אני נלחמתי על חוק שחשבתי שהוא נכון בוועדת השרים אחת לפני קודמת, כל חוק נדון בצורה עניינית.

סתיו שפיר: מה לגבי פרסום חוות הדעת המקצועיות?

מיקי רוזנטל: או נדחה בצורה לא עניינית.

מיקי רוזנטל: אני אומר לך, גברתי השרה, שאתם דוחים כמויות שאף ועדת שרים לא דחתה.

ניסן סלומינסקי: מיקי, אחר כך.

מיקי רוזנטל: לא, נגמרה ההערה, הערתי – זו הפך להיות חלק משיטה שהיא קצת בעייתית.

ניסן סלומינסקי: לא, תגיד, נוכל לדבר על זה.

איילת שקד: הוא העיר את הערתו.

אורי מקלב: פעם כן דיברת על שקיפות של הוועדה.

איילת שקד: אני מפרסמת את ההצבעות שלי, אני הצעתי לשרים לפרסם את ההצבעות שלהם, כל שר מחליט אם הוא מפרסם את ההצבעה שלו.

סתיו שפיר: את יכולה לקבל החלטה, את לא צריכה רק להציע.

מיכל רוזין: למה חוות הדעת של המשרדים לא מפורסמות כדי שנדע למה מתנגדים?

איילת שקד: חוות הדעת של כל משרד היא בשביל השר של אותו משרד כדי שיחליט האם הוא תומך בחוק או לא.

איילת שקד: אם אתם רוצים חוות דעת מסוימת, תפנו לשרים, אני בטוחה שהשרים לא ימנעו מכם לראות חוות דעת כזאת או אחרת.

סתיו שפיר: פניתי אליך לקבל חוות דעת ולא קיבלתי.

ניסן סלומינסקי: דרך אגב, יש מצב שהמשרד מביע עמדה מסוימת והשר מביע עמדה אחרת.

מיכל רוזין: בסדר, אני רק אומרת שחוות הדעת, להבדיל מההצבעות - - -

סתיו שפיר: אבל למה לא להחליט כיושבת-ראש של ועדת שרים על פרסום?

איילת שקד: אני לא אחליט לשרים אחרים איזה חוות דעת הם יפרסמו ואם הם רוצים לפרסם את ההצבעות שלהם או לא.

סתיו שפיר: למה?

איילת שקד: ככה.

איילת שקד: אני חושבת, ואני אמרתי את זה גם לך, חברת הכנסת סתיו שפיר, ששרים צריכים לפרסם את ההצבעות שלהם ואני עושה את זה.

איילת שקד: דרך אגב, זה לא משהו שאני חושבת שצריך לעשות בחקיקה, זו תרבות של הוועדה ואני מאוד מקווה שעוד שרים יצטרפו ויפרסמו את ההצבעות שלהם.

סתיו שפיר: למה לא לקבל החלטה?

מיכל רוזין: אבל חוות דעת זה כן חוק, זה חוק חופש המידע וזה כן יכול לחול על כך, בהבדל מהצבעות השרים, שאני מסכימה אתך שזה עניין של נוהג.

מיכל רוזין: מבחינת חוות דעת של משרדי ממשלה, הרי בסופו של דבר עומד השר ואומר את עמדת המשרד, אז למה אי אפשר להעביר את זה למציע לפני?

ניסן סלומינסקי: לא חייב.

איילת שקד: לא בהכרח, שר יכול להצביע גם בניגוד לעמדת משרדו.

איילת שקד: שוב אני חוזרת ואומרת לך, אם תדברי באופן ספציפי עם שר מסוים על הצעת חוק מסוימת ותרצי את חוות הדעת, אני לא חושבת שתהיה התנגדות.

איילת שקד: את יכולה להגיש גם בקשה לפי חוק חופש המידע בשביל לקבל חוות דעת מסוימת, אבל אני אומרת לך, תחסכי את זה, תיגשי לאותו שר או שרה, אני בטוחה שהם ישמחו לשתף פעולה.

אורי מקלב: הם לא סרים למרותנו, הבעיה היא שהם לא סרים למרותנו.

מיכל רוזין: את זה אומר חבר קואליציה.

אוסאמה סעדי: מה עם הצעת יו"ר ועדת הכנסת דוד ביטן בעניין הזה שלגבי שתי הצעות חוק בשנה נוכל להופיע בפני ועדת השרים?

איילת שקד: אני ישבתי עם חבר הכנסת דוד ביטן, יו"ר ועדת הכנסת, אנחנו נמצאים בדיאלוג על זה.

איילת שקד: אתם צריכים להבין, זה די בעייתי, אם היו פחות חוקים יכול להיות שזה היה אפשרי, בכל ישיבה יש מעל 30 - - -

אוסאמה סעדי: אבל מדובר על שתי הצעות חוק בשנה.

איילת שקד: שתי הצעות חוק בשנה זה אומר 240 מופעים של חברי הכנסת.

יוסף ג'בארין: לא, זה בעיקר אופוזיציה.

מיקי רוזנטל: שרי הממשלה לא מופיעים בפני הוועדה, זה לא 240, אבל לא חשוב, זה הרבה.

איילת שקד: כן, פחות, נכון, כי זה בלי השרים.

איילת שקד: זה 200, אתה צודק, זה 200 מופעים ב-30 שבועות של דיונים, זה לא פשוט.

איילת שקד: אני מדברת על זה, אני מבינה את הבקשה, אני בדיאלוג עם חבר הכנסת ביטן.

באסל גטאס: לא היה אף ערעור – אפס עררים, מה שאומר שזו ועדת השרים הכי הכי קפקאית שהיתה.

ניסן סלומינסקי: רבותי, בואו נשמע את הסקירה, יכול להיות שיהיו נושאים הרבה יותר חשובים לכל אחד מכם להתעכב עליהם.

ניסן סלומינסקי: חבל, נתעכב פה – ייגמר הזמן.

באסל גטאס: לא, זה חשוב.

באסל גטאס: אני ציינתי משהו שהיה פה – אפס עררים.

באסל גטאס: אף שר לא הגיש ערר על החלטה אחת של ועדת השרים

ניסן סלומינסקי: זה לשבחה של הקואליציה.

באסל גטאס: או שזה מאה אחוז הוועדה או אפס אחוז הוועדה.

ניסן סלומינסקי: לשבחה של הקואליציה הזאת, בקואליציה הקודמת היו בלי סוף עררים, מימין ומשאל, כל הזמן עררים.

איילת שקד: אני רוצה להגיד לכם שאפס עררים נגד החלטות הוועדה, מבחינתי זו גם גאוותי וגם גאוותי בקואליציה.

איילת שקד: אנחנו מגיעים בינינו להסכמים ולסיכומים ולא מצביעים אחד נגד השני.

איילת שקד: אנחנו לא תמיד מצביעים אותו דבר, שזה כמובן טוב, בוועדה הרבה פעמים שרים מתנגדים, שרים אחרים תומכים, אבל בניגוד למה שהיה בקואליציה הקודמת אני חושבת שזה דווקא מסמל את העבודה הטובה של הקואליציה שלא מגישים עררים אחד נגד השני או אחד נגד החלטות של השני.

יוסף ג'בארין: זה נכון שכשאתם רואים שהרשימה המשותפת מציעה אז כלל לא דנים בזה?

יוסף ג'בארין: ההתנגדות היא אוטומטית?

ניסן סלומינסקי: יוסף, בבקשה.

אלעזר שטרן: זה נכון אבל לא רק.

איילת שקד: לא, זה ממש לא נכון.

איילת שקד: אני באופן אישי דיברתי עם חבר הכנסת טלב אבו עראר ואמרתי לו: אני רוצה לתת לך הצעת חוק שאני יודעת שהיא תעבור, אז זה ממש לא נכון.

ענת ברקו: בטח רצה להציע הצעת חוק נגד פוליגמיה בתנועה באסלאמית.

ניסן סלומינסקי: רבותי.

איילת שקד: מינויים בכירים – מינויים בכירים שהתבצעו במשרד: מינוי של היועץ המשפטי לממשלה, ד"ר אביחי מנדלבליט; מנהל רשות האכיפה והגבייה, תומר מוסקוביץ, שיושב פה אתנו; ראשת הרשות לאיסור הלבנת הון ומימון טרור, ד"ר שלומית ווגמן, בחורה מאוד מוכשרת שהחליפה את פול לנדס שעזב כממלאת מקום ואחר כך גם נבחרה לעמוד בראש הרשות; מנהל הסיוע המשפטי, עו"ד גלעד סממה; מנהל אגף רישום - - -

אלעזר שטרן: הוא לא מוכשר, כבוד השרה?

איילת שקד: גם, הוא מאוד מוכשר.

ניסן סלומינסקי: זהו, רציתי להגיד גם על תומר שהוא מוכשר.

איילת שקד: אני תמיד מפרגנת יותר לנשים.

ענת ברקו: טוב מאוד.

איילת שקד: מנהל אגף רישום והסדר מקרקעין, שלומי הייזלר, שיגיע מתוך הטאבו והיה המפקח של אגף ירושלים ואחר כך נבחר לעמוד בראש הטאבו; ונציג שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, שהיום בצהרים יושבת ועדת האיתור, אחיה קמארה, עמד בראש הנציבות ועשה עבודה יוצאת מן הכלל, מאוד מסור ומאוד מקצועי.

איילת שקד: בקיצור, המינויים הבכירים במשרד המשפטים הם לעילא ולעילא.

איילת שקד: בחירת שופטים – זכיתי לבחור עד היום 59 שופטים ורשמים בכירים, זה מספר מאוד מאוד גדול.

איילת שקד: צריך להבין, הוועדה היתה משותקת במשך כמעט שנה מכיוון שלא היתה שרת משפטים ואחר כך בחירות וכתוצאה מכך – השופט שפיצר ידבר על זה אחר כך – כמעט שנה לא נבחרו שופטים וזה יצר מצב מאוד מאוד בעייתי במערכת עצמה.

איילת שקד: אתם רואים פה את הנתונים: כמה נבחרו למחוזי, כמה לשלום, כמה רשמים בכירים וכמה לבית הדין לעבודה, כשהישיבה הבאה של הוועדה היא ב-22 בפברואר, שם נבחר גם שופט לבית הדין הארצי לעבודה, שזה מינוי מאוד מאוד חשוב, ועוד מינויים רגילים אחרים.

איילת שקד: בחירת קאדים – זו גם אחת ההצלחות, נכון, חבר הכנסת אוסאמה סעדי, חבר הוועדה?

אוסאמה סעדי: נכון.

מיכל רוזין: אנחנו רוצים אישה.

יוסף ג'בארין: ההישג הוא על עצם העובדה שבחרו קאדים?

איילת שקד: על התוספת, אני אסביר.

יוסף ג'בארין: כמה שנים לא בחרו?

יוסף ג'בארין: כמה שנים לא בחרו?

אוסאמה סעדי: מ-2009.

ענת ברקו: העיקר תהיה קאדית?

רויטל סויד: קודם כל שתהיה דיינית, שנראה גם את זה.

ענת ברקו: תהיה קאדית לפני שתהיה דיינית.

רויטל סויד: זה בטוח.

איילת שקד: אני רוצה להסביר כי זה באמת חשוב.

איילת שקד: שתבינו את האבסורד, משנת 2009 לא נבחרו קאדים לבתי הדין השרעיים – מ-2009, תחשבו מה זה.

באסל גטאס: למה?

באסל גטאס: בגלל מה?

איילת שקד: אי הסכמות.

איילת שקד: משנת 94' לא היה את מספר התקנים שבחרנו עכשיו, זאת אומרת שעשינו עכשיו סוג של מהפכה בקידום בתי הדין משנת 94'.

איילת שקד: נבחרו שבעה קאדים, חמישה לבתי הדין האזוריים ושניים לבתי הדין לערעורים, עבדנו באמת מאוד טוב, חברי הוועדה.

איילת שקד: חבר הוועדה עיסאווי פריג' העלה את הנושא של קאדית אישה – שתדעו, ברשות הפלסטינית ובירדן יש קאדיות, הגיע הזמן שגם פה יהיו – ואני הנחיתי את ועדת המשנה, וכל חברי הוועדה הסכימו, לנסות ולאתר מועמדות מתאימות למשרת קאדית ואני מאוד מקווה שבתקופתי אני אזכה למנות אישה.

אוסאמה סעדי: בתקן נוסף.

איילת שקד: תקן נוסף, אני התחייבתי שאם אנחנו מצליחים לאתר מועמדות אני אביא מהאוצר את התקן.

איילת שקד: בבקשה, אני מוסרת את השרביט לשופט מיכה שפיצר, מנהל מערכת בתי המשפט.

אלעזר שטרן: מה עם נשיא אבות בתי הדין, זו לא מערכת שיפוטית?

איילת שקד: לקחו לי את זה, העבירו את זה למשרד הדתות.

איילת שקד: בזכות זה אני שרת משפטית, דרך אגב, מי שלא יודע זאת האמת.

מיכל רוזין: הוא לא זוכר, הוא לא היה בכנסת אז הוא לא היה מעורה.

ניסן סלומינסקי: אלעזר, זה המקום היחיד שבו אין אף דיין, בבית הדין הגדול אין אף דיין.

ניסן סלומינסקי: בבית המשפט העליון, אם היה חסר אחד או שניים כבר היתה שערורייה, שלא לדבר אם לא היו כלל, פה אין בכלל.

רויטל סויד: כשבג"ץ כבר הורה להתכנס, אבל זה באחריותו של השר שטייניץ.

ניסן סלומינסקי: אין בכלל דיינים, כולם כבר יצאו לפנסיה וכו' וזה ממשיך.

ניסן סלומינסקי: טוב, נו, מה אני אגיד לך?

ניסן סלומינסקי: לדאבון לבנו.

רויטל סויד: אבל הפוליטיקאיות מתערבות בוועדה, ככה אומרים הרבנים הראשיים.

ניסן סלומינסקי: הן שולטות שם, הן שולטות.

אלעזר שטרן: אנחנו היינו מחזירים את זה לשרת המשפטים אם לא היינו יודעים שהיא שמה וטו על צירוף נשים.

איילת שקד: יאללה, אלעזר, קשקש פחות, נו.

אלעזר שטרן: איילת, אני אומר לך "השרה", את אומרת לי: יאללה, אלעזר, קשקש פחות?

איילת שקד: סליחה, חבר הכנסת שטרן.

<מיכאל שפיצר: מצבת השופטים, כפי שאתם רואים, מונה 667 שופטים, התקן הוא 700.

<מיכאל שפיצר: בשנה האחרונה, כפי שאמרה שרת המשפטים, כמעט ולא היתה ועדה, היא התכנסה רק לקראת סוף שנת 2014, מאז התקיימו כמה ועדות ואנחנו נמצאים בתהליך מואץ של מילוי התקנים.

<מיכאל שפיצר: הגענו גם לסיכום עם האוצר במסגרת תוכנית אסטרטגית של מערכת המשפט שמקיפה כמעט את כל הפעילויות שלנו, הן מצד אחד התחייבות שהמערכת קיבלה על עצמה בהקשרים של התייעלות, צמצום משכי הליכים, ומצד שני, אנחנו מקבלים מהאוצר משאבים, הן בתקני כוח אדם שיפוטי ומינהלי והן בנושא בינוי, כשאנחנו מאמינים שעד סוף שנת 2021 אנחנו נסיים את הבינוי של כל בתי המשפט ונשב בבניינים מודרניים.

<מיכאל שפיצר: כפי שאתם יכולים לראות גם את ההתפתחות, יש ירידה מ-2014 ל-2015, שמקורה בפרישה של שופטים בלי שיכולנו למנות במקומם שופטים חדשים.

<מיכאל שפיצר: כרגע המגמה משתנה חזרה.

<מיכאל שפיצר: באשר למלאים, אתם יכולים לראות את המלאים של התיקים החל משנת 2009 ועד היום, אתם יכולים לראות את הגידול השנתי, מ-2012 באופן שיטתי בכל שנה נפתחים 20,000 תיקים יותר במערכת המשפט, מספרים די דמיוניים כי כשאני שואל אנשים שלא מכירים את המערכת כמה תיקים נפתחים בה אנחנו מקבלים מספרים קטנים בהרבה מהמספרים האמיתיים.

<מיכאל שפיצר: כמעט 760,000 תיקים נפתחו השנה, 784,000 נסגרו.

זאב בנימין בגין: בהשוואה לגודל האוכלוסייה במדינות אחרות, אנחנו שיאנים או לא?

מיכל רוזין: אנחנו בכול שיאנים, לטוב ולרע.

<מיכאל שפיצר: אני יכול לומר שאנחנו שיאנים בכל תחום.

<מיכאל שפיצר: יש מחקר השוואתי של ה-OECD, אנחנו בשיעור הכי גבוה ביחס עורכי דין לשופטים, ביחס עורכי דין לאוכלוסייה נדמה לי מקום שני, יחס תיקים לשופטים גם כן במקום גבוה ושופטים פר תיקים במקום נמוך.

זאב בנימין בגין: הנתון השני מסביר את האחרים.

<מיכאל שפיצר: נכון.

זאב בנימין בגין: אבל יהודים אוהבים ליטיגציה.

<מיכאל שפיצר: אני מציג את זה טיפה אחרת, ברשותך: כשמדברים על האמון במערכת המשפט, אם אנחנו מסתכלים ורואים 750,000 תיקים כפול בעלי דין – יש הרבה אמון במערכת כי כולם באים אלינו.

באסל גטאס: זה בתנאי שוק, אבל אתה מונופול.

באסל גטאס: אתה מונופול, אתה לא יכול להגיד – זה לא מצביע על רצון של הלקוח.

<מיכאל שפיצר: יש בוררויות, זה לא לגמרי מונופול, אפשר ללכת לבוררות אם רוצים.

אוסאמה סעדי: בממוצע יש 1,000?

<מיכאל שפיצר: כן, סדר גודל של 1,000.

איילת שקד: בשנה, זה מטורף.

אוסאמה סעדי: כבוד השרה שאלה אותי ואמרתי לה לגבי הנתון של 1,000 תיקים בממוצע לשנה – אני קיבלתי נתון מבתי הדין השרעיים ולמשל השופט היחיד שנמצא בעכו מטפל ב-7,000 תיקים בשנה.

אוסאמה סעדי: 7,000.

<מיכאל שפיצר: באשר לחקיקה להפחתת העומס בבתי המשפט – אנחנו מנהלים פעילויות שונות, אחת מהן העלאת סמכות הרשמים הבכירים לדון בתביעות של עד 75,000 שקלים, 75,000 שקלים הם הרוב המכריע של התביעות בבתי המשפט השלום.

<מיכאל שפיצר: כיום אנחנו מצויים בהליכי גיבוש מתקדמים מאוד של תקנות סדר הדין האזרחי החדשות שבאות לייעל את ההליך המשפטי, לצמצם הליכי ביניים ולהרחיב את תוכנית המהו"ת לכל בתי המשפט.

<מיכאל שפיצר: תוכנית המהו"ת זו תוכנית של ניסיון לגשר, ישיבה ראשונה היא ישיבת חובה, במקרים רבים הרצון הוא לגרום לצדדים לסיים את ההליך במסגרת גישור.

<מיכאל שפיצר: חוק נוסף הוא חדלות פירעון.

<מיכאל שפיצר: דוגמה נוספת שאני יכול לתת היא תיקי פח למשל, תיק פח של חברות הביטוח זו נגד זו.

<מיכאל שפיצר: בעבר היה להם מנגנון של מכה נגד מכה, אחר כך היה להן מנגנון של "בנועם", שהיה מנגנון בוררות פנימי.

<מיכאל שפיצר: בדיעבד, גם הם משום מה התחילו להעדיף אותנו.

<מיכאל שפיצר: אנחנו מדברים על סדרי גודל של 35,000 תובענות בשנה רק בהליכים בין חברות ביטוח, דבר שמשבית לנו משהו כמו 15 שופטים שיושבים באולם עם מכוניות צעצוע, מי נכנס מפה, מי נכנס משם.

<מיכאל שפיצר: גם בעניין הזה אנחנו נמצאים בדיאלוג מתמשך עם איגוד חברות הביטוח, הם הפעילו מנגנון בוררות חדש שנמצא בחיתוליו ואנחנו מקווים שגם אתו נגיע להקלה משמעותית בתביעות האלה.

<מיכאל שפיצר: חוק ההוצאה לפועל, הסמכת רשם ההוצל"פ לתת הפטרים, נושא שהשרה דיברה עליו.

<מיכאל שפיצר: באשר לבינוי, הזכרתי את זה, כמו שאתם יכולים לראות את גאנט הבינוי שהגענו אליו עם האוצר לשנים הבאות.

<מיכאל שפיצר: אנחנו נכנסים באופן מידי לבנות בחדרה, מי שמכיר את בית המשפט בחדרה - - -

רויטל סויד: מכירים מצוין.

<מיכאל שפיצר: הוא מחולק לשלושה מבנים, הנגישות שם היא מאוד בעייתית, הגישה מאוד בעייתית.

<מיכאל שפיצר: הולכים לבנות היכל יפה, מכובד, שמכבד את המערכת ומכבד את הבאים אליה.

<מיכאל שפיצר: כנ"ל בבת-ים – לבת-ים יגיעו בתי המשפט לתעבורה של מחוז תל אביב ובית הדין לעבודה של מחוז תל אביב וגם זה יוצא לדרך עכשיו.

<מיכאל שפיצר: בינוי היכל ירושלים – היכל ירושלים זה פרויקט בסדר גודל של מיליארד שקל שכרגע עוד לא נמצא לו המימון אבל כבר נכנסנו להליך תכנון.

<מיכאל שפיצר: היתה תחרות אדריכלים, כבר נבחר המודל, אנחנו מתוקצבים לתכנון מפורט מתוך תקווה שתוך שנה, שנה-וחצי, נתחיל גם שם לזוז קדימה.

איילת שקד: רק הערה – מי שמכיר את בית המשפט השלום בירושלים, הוא בית משפט מאוד מיוחד, עם הרבה היסטוריה, חינני, אבל לעבוד בו זה מאוד מאוד בעייתי.

<מיכאל שפיצר: הייתי אומר חינני לזמנו.

רויטל סויד: הוא היה פעם בית המשפט העליון, אני עוד הופעתי שם כשהוא היה בית המשפט העליון.

<מיכאל שפיצר: חברת הכנסת סויד, רק קומה אחת היתה של בית המשפט העליון, השלום ישב למטה.

מיקי רוזנטל: העליון סגור כל הזמן לציבור וזה מקום היסטורי חשוב.

<מיכאל שפיצר: בית משפט בבית שמש, מי שמכיר את הצריפון המט לנפול של בית המשפט בבית שמש, אנחנו מקבלים השבוע מפתחות למבנה חדש עם שלוש יחידות שיפוץ ונכנסים אליו בחודש הבא.

<מיכאל שפיצר: צפת גם בשלב יותר מאוחר, עפולה בשלב עוד יותר מאוחר, ונתניה בסוף התכנון כי בנתניה בכל זאת יש בית משפט שאפשר עוד איכשהו לחיות אתו.

<מיכאל שפיצר: שיפוץ היכל תל-אביב הקיים, כמו שכולם יודעים, הקמנו בית משפט מחוזי חדש, מגדל בתל אביב, מה ששחרר חלקים נרחבים מהמבנה הישן.

<מיכאל שפיצר: המבנה הישן הוקם בשנות ה-60', הוא מחייב שיפוץ, התקציב לשיפוץ הזה הוא 200 מיליון שקל, כשהשיפוץ עצמו יערך בשלבים כדי לאפשר איכשהו להמשיך לתפקד בבית המשפט.

ניסן סלומינסקי: האם בתי הדין האחרים גם כן מושקעים כדי שיהפכו לראויים?

<מיכאל שפיצר: אני יודע על בתי המשפט.

מיקי רוזנטל: למשל בית המשפט לנוער, הוא במצב נוראי, ממש אי אפשר להתקרב לשם, זה מבזה כל אדם.

<מיכאל שפיצר: בית המשפט לנוער עתיד לעבור להיכל המשופץ מבחינת התוכנית.

מיקי רוזנטל: בבת-ים?

<מיכאל שפיצר: לא, בתל אביב, בוויצמן.

<מיכאל שפיצר: המטרה היא שבסוף 2021 כל המערכת תשב במבנים ראויים ומכובדים.

ניסן סלומינסקי: התכוונתי לבתי הדין.

איילת שקד: בתי הדין הרבניים כבר לא אצלנו.

ניסן סלומינסקי: עכשיו לא, אבל עד עכשיו זה היה אצלכם, בזמנו, עוד עם השר טומי לפיד, היו סיכומים.

<מיכאל שפיצר: בתי הדין הרבניים היו במשרד המשפטים, לא בהנהלת בתי המשפט.

ניסן סלומינסקי: אבל היה סיכום עם השרים, התחיל עם טומי לפיד עוד כשר המשפטים, שיבנו ובד בבד עם זה גם ישפצו כי זה לא יעלה על הדעת.

<דורון סמיש: יש תוכנית לבינוי.

ניסן סלומינסקי: תוכנית אני יודע – היא מתממשת?

<דורון סמיש: היא מתממשת.

<דורון סמיש: יש מקומות – הנביעה המפורסמת בחיפה עכבה אותנו - - -

ניסן סלומינסקי: רק הנביעה?

ניסן סלומינסקי: יש מקומות שצריך לבוא עם מטריה גם.

<דורון סמיש: גם בתל-אביב יש בעיות לא תקציביות אלא לוגיסטיות שצריך לטפל בהן.

מיכל רוזין: סליחה, חבר הכנסת סלומינסקי, האם יש זמן שבו אנחנו נוכל לשאול שאלות וגם לקבל תשובות?

ניסן סלומינסקי: הישיבה מסתיימת ב-14:00.

מיכל רוזין: יפה, ולכן אני שואלת עכשיו מה הקצבות הזמנים.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נשמע את הסקירה.

מיכל רוזין: שמחים לשמוע, לכן שאלתי כמה שעות יהיה הדיון.

מיכל רוזין: אנחנו רוצים מצד אחד לשמוע, מצד שני אנחנו רוצים לשאול שאלות וגם לקבל תשובות, לא רק לשאול כדי להגיד.

ניסן סלומינסקי: אמרתי, אחרי שהוא יסיים.

ניסן סלומינסקי: אמרתי שאני אשמח שהשרה תבוא אלינו קצת יותר ונוכל לשאול ואני מניח שהיא תעשה את זה.

<מיכאל שפיצר: אני סיימתי את חלקי בסקירה.

מיכל רוזין: ההפך, יש לי הרבה שאלות אליך.

<מיכאל שפיצר: כך או כך סיימתי.

ניסן סלומינסקי: תומר, בבקשה.

<תומר מוסקוביץ: רשות האכיפה והגבייה – אני כבר חייב להגיד לכם שהשם הוא די מטעה, זה מעט מאוד אכיפה, הרבה יותר גבייה, וב', לשמחתנו.

<תומר מוסקוביץ: היא גוף שנוצר ב-2009 כשלמעשה אחדו שתי יחידות, את מערכת ההוצאה לפועל שהיתה תמיד חלק בתי המשפט – בכל בית משפט היתה יחידה להוצאה לפועל – הוציאו את כל היחידות האלה מבתי המשפט, גם ארגונית ועכשיו גם פיזית, ואיחדו אותן עם גוף נוסף שנקרא "המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות", שגם זה שם שכבר מאוד לא מדויק, היום אנחנו גובים הרבה יותר.

<תומר מוסקוביץ: רק אציין שלמשל כל הפיצוי להליך פלילי לקטין, כאשר בית משפט פוסק פיצוי לקטין קורבן עבירה, עד 10,000 שקל, במקרה כזה המדינה משלמת את הכסף ישירות לקטין ורק אחר כך גובה את זה מעבריין כדי לעזור לקטין בשיקום שלו.

<תומר מוסקוביץ: גוף נוסף הוא מינהל הגבייה הממשלתית, שהוא יחידה למעשה בתוך ההוצאה לפועל שבה אנחנו מסייעים למשרדי הממשלה השונים לגבות חובות.

<תומר מוסקוביץ: היה דוח מבקר המדינה נדמה לי על סכום של 60 מיליארד שקל שישב לטובת המדינה ולא נגבה והיום אנחנו גובים אותו בצורה מאוד מאוד נמרצת.

<תומר מוסקוביץ: יש לנו 780 עובדים, לא כולל בני שירות, ומתוכם 54 רשמים – זה משהו שהייתי אומר "טרום שופט", יש להן סמכויות שיפוטיות, הם עוברים הסמכה של שופטים ובעתיד אחר כך גם מתקדמים, חלקם הגדול, לשיפוט.

<תומר מוסקוביץ: המבנה הארגוני של הרשות – כמו שרואים בשקף, אנחנו כפופים לשרת המשפטים.

<תומר מוסקוביץ: יש לנו מחוזות, הרשות פועלת בארבעה מחוזות: חיפה והצפון, ירושלים והדרום, המרכז ותל-אביב.

<תומר מוסקוביץ: יש לשכות בכל אחד מהמרכזים.

<תומר מוסקוביץ: לשכות זה לא מקום שאנחנו מחליטים לפתוח או לסגור אלא זה צו של שרת המשפטים באישור ועדת חוקה.

<תומר מוסקוביץ: יש לנו את המרכז לגביית קנסות ואת מינהל הגבייה.

<תומר מוסקוביץ: עוד דבר יפה שקיים מתחילת הדרך כל הזמן בהוראות שעה ואנחנו רוצים להאריך אותו זה מה שאתם רואים בפינה השמאלית התחתונה, זה המסלול המקוצר.

<תומר מוסקוביץ: אני אומר מילה על המסלול המקוצר, שזה דבר שאנחנו רואים בו חשיבות מאוד רבה.

<תומר מוסקוביץ: אם תיקחו תיק "סלקום" קלאסי – אני אומר "סלקום" אבל לא חשוב, תיק סלולרי קלאסי של 500 שקל – ברגע שהוא הגיע להוצאה לפועל, אחרי זמן אפס הוא יגיע ל-1,500 שקל, לא בגלל שהחוב גדל אלא בגלל שנוספה אגרה קטנה, נוסף שכר טרחת א', שכר טרחת ב' והוצאות גבייה.

<תומר מוסקוביץ: כלומר, בן אדם שהיה חייב לחברת תקשורת 500 שקל והשתהה חודשים ספורים בתשלום חייב פתאום כבר 1,500 שקל, שמתוכם חברת התקשורת תקבל רק את ה-500 המקוריים, כל השאר הולך לאיזשהו לימבו של תהליכים.

<תומר מוסקוביץ: המדינה הבינה שאין טעם בדבר הזה ויצרה את המסלול המקוצר, שהוא כלי שהבן אדם בא, אם החוב הוא עד 10,000 שקל וסך כל חובות החייב הם לא יותר מ-100,000 שקל – שזה פוטנציאל מאוד מאוד גדול – משלם את האגרה הרגילה פלוס סכום סמלי של 60 שקל וזה שגר-ושכח.

<תומר מוסקוביץ: אין עורך דין בסיפור הזה, אנחנו עושים בשבילו את כל המעשים.

<תומר מוסקוביץ: אנחנו פועלים לא בצורה אדברסרית.

<תומר מוסקוביץ: בדרך כלל ההוצאה לפועל פועלת כמו בית המשפט, יש שני צדדים והיא מאזנת ביניהם, במסלול המקוצר אנחנו פועלים כזוכים, אנחנו מבצעים את כל הפעולות על חשבוננו, ביוזמתנו, ונותנים לבן אדם תוך שמונה חודשים את הכסף.

באסל גטאס: ואם כבר עורך דין מעורב, מה עושים?

<תומר מוסקוביץ: תראה, הבן אדם יכול גם במקרה של עורך דין מעורב להחליט שהוא מעביר את התיק ואז הוא יצטרך להסתדר עם עורך הדין שלו על שכר הטרחה, לחוב לא יתווסף שכר טרחה.

<תומר מוסקוביץ: כלומר, ברגע שתיק נפתח במסלול המקוצר זה החוב נטו פלוס 60 שקל, שזו אגרה סמלית על כל הפעולות שאנחנו עושים לבד.

<תומר מוסקוביץ: אם יש עורך דין שאתה ריטיינר אתו – תסתדר אתו.

<תומר מוסקוביץ: מהחייב לא תוכל לקבל יותר.

באסל גטאס: אני מדבר על החייב.

<תומר מוסקוביץ: החייב לא משלם.

<תומר מוסקוביץ: אם החייב לקח עורך דין לעצמו, אם תיק כבר נפתח בלשכה, זה משהו אחר, אז הוא כבר חויב בשכר טרחה.

באסל גטאס: מי מחליט להפנות מקוצר?

<תומר מוסקוביץ: הזוכה, אנחנו מעודדים את הזוכים כל הזמן לפתוח תיקים במסלול המקוצר.

<תומר מוסקוביץ: גם המדינה פועלת הרבה במסלול המקוצר.

<תומר מוסקוביץ: עוד מעט זה יגיע לדיונים פה להארכת הוראת השעה שלו, אנחנו מקווים שזה יהפוך להיות משהו קבוע, זה מכשיר מאוד מאוד מאוד יעיל כי בסופו של דבר אנחנו גובים את החוב ולא גובים את המעבר לחוב.

<תומר מוסקוביץ: תזכרו את המספר ש-500 שקל הופכים ל-1,500 שקל.

אלעזר שטרן: מה זה נקרא?

אלעזר שטרן: לחברה, לא משנה איזה, אוניברסיטה, עירייה, מה שאתה רוצה, יש להם עורכי דין בריטיינר, אני מניח שהם גם מקבלים פלוס משהו על כל פניה – למה בכלל הם יכולים לפנות?

אלעזר שטרן: הרי בסוף הם ממלאים טופס.

<תומר מוסקוביץ: יש זכות ייצוג במדינת ישראל, אני לא יכול להגיד לבן אדם לא ללכת ללשכה להוצאה לפועל ולפתוח תיק.

<תומר מוסקוביץ: החוק קובע מה שכר הטרחה שמגיע לעורך דין עבור הפעולות שהוא עשה וזה מקביל לתעריף המינימלי של הלשכה.

<תומר מוסקוביץ: אם בן אדם רוצה - - -

אלעזר שטרן: הבנתי מה שאתה אומר, עזוב רגע את החוק, שים רגע בצד.

אלעזר שטרן: אני שואל אותך מבחינת ההיגיון ויכול להיות שתגיד לי שהחוק הוא מטומטם, לפעמים קורה פה בבניין הזה שיוצאים חוקים מטומטמים, לא מהחדר הזה.

אלעזר שטרן: אני שואל אותך שאלה פשוטה: הרבה פעמים זה חכמים על חלשים שלא רוצים ללכת עוד פעם את כל הסיבוב, למה בכלל אצלכם לא יהיו פניות רק בטופס?

<תומר מוסקוביץ: מה זאת אומרת "רק בטופס" – בלי עורך דין?

אלעזר שטרן: נכון.

<תומר מוסקוביץ: אני לא יכול למנוע מבן אדם לקבל ייצוג משפטי, זו זכות יסוד.

<תומר מוסקוביץ: נגיד אתה אוניברסיטה מצד אחד, או שאתה בן אדם לא מספיק חכם מצד שני, ואתה רוצה ללכת לעורך דין, אני לא יכול למנוע ממך את הזכות הזאת.

<תומר מוסקוביץ: אני יכול להציע לך אפשרות אחרת שאומרת לך: אתה לא צריך את זה, תבוא אלי, אני אעשה בשבילך את הכול בעבור 60 שקלים.

אלעזר שטרן: אני שואל הפוך.

ניסן סלומינסקי: תומר מוגבל בזמן, הסקירה היא מקסימום עד 13:30 אז בוא תתקדם מהר, אני רוצה שהח"כים יוכלו לדבר ולשאול באופן מסודר.

<תומר מוסקוביץ: חבר הכנסת שטרן, הנושא הזה יגיע לדיון פה בוועדה ונדון בו בצורה מסודרת.

<תומר מוסקוביץ: היעדים המרכזיים של הרשות הם: שיפור גביית החובות הפרטיים והממשלתיים – צריך תמיד לזכור שאנחנו מאוד מאוד מוכוונים לחייבים, שמירת זכויות החייבים והכול, אבל בסופו של דבר המטרה שלנו היא שהחייבים ישלמו.

<תומר מוסקוביץ: צריך תמיד לזכור את המשפט "לא לנעול דלת בפני לווים", זו תובנה מאוד חכמה של חז"ל שהבינו שהגנת יתר בסופו של דבר פוגעת בחייבים, אז התפקיד שלנו הוא תמיד לאזן בין זכויות החייבים לבין הזכות הבסיסית ביותר של הזוכה להגן על הקניין שלו ולקבל את מה שבית משפט כבר פסק לו; אנחנו מתעסקים גם ב"החייב הבא" – זה לראות מעבר לאופק, לראות שהחייבים היום לא יהיו חייבים בפעם הבאה; כמובן שיפור השירות – אני חושב שאנחנו אולי הגוף הממשלתי הראשון שהקים חטיבת שירות, חטיבה שכל התפקיד שלה זה רק לחשוב איך משפרים, ממוקד טלפוני ועד הנגשת טפסים, חלק עצום מההדרכות שלנו לעובדים הוא בנושא שירות וגם צמצום עלויות והפחתת הנטל והבירוקרטי על החייב, שמה שאמרתי קודם, המסלול המקוצר, זו דוגמה לזה.

<תומר מוסקוביץ: בפתיחה מול סגירה אתם יכולים לראות את הנתונים של כמות תיקים שנפתחו מול כמות תיקים שנסגרו.

<תומר מוסקוביץ: אנחנו מצמצמים כל הזמן את הפער.

<תומר מוסקוביץ: זאת אומרת, כמות התיקים בסך הכול יורדת, המלאי יורד כל הזמן, אנחנו עדיין עומדים על 2.5 מיליון תיקים שקיימים לנו.

<תומר מוסקוביץ: במרכז לגביית קנסות יש לנו עלייה בפתיחה – זה מה שדיבר קודם השופט שפיצר על אמון במערכת – המרכז לגביית קנסות הוא למעשה גוף שמשרת את המדינה, למדינה יש אלטרנטיבות, הם היו הולכים לעורכי דין של חברות גבייה ומבצעים את אותו דבר דרך חברות גבייה, הם למדו שאתנו יותר קל, יותר זול ויותר יעיל לעבוד ,ויותר ויותר משרדים כל הזמן עוברים אלינו ולכן כמות התיקים שלנו גדלה.

<תומר מוסקוביץ: ב-2015 היה גידול מאוד מאוד משמעותי בעבודה של המרכז לגביית קנסות.

<תומר מוסקוביץ: סך הכול, הגבייה שלנו הישירה, בקופות, ב-2015, היתה 1.3 מיליארד, פלוס כ-300 מיליון במרכז לגביית קנסות.

<תומר מוסקוביץ: המספר הזה הוא מספר מטעה כי חוץ מה-1.3 מיליארד ששולמו בפועל בקופות, בעיקולים, בתפיסת רכבים, בעיקולים אצל צדדים שלישיים, עוד 14 מיליארד שקל פחתו מהחוב.

<תומר מוסקוביץ: כלומר, סכום גדול פי 10 למעשה שולם לזוכים, או שזוכה ויתר עליו בהסכם עם חייב.

<תומר מוסקוביץ: עוד דבר שאנחנו מאוד מאוד מעודדים בלשכות לעשות זה גישורים בין חייבים לזוכים וגם מבצעי גבייה.

<תומר מוסקוביץ: מסלול המזונות – מסלול המזונות זה עוד דבר חדש שנוצר בזמן האחרון והוא מאוד מאוד יעיל.

<תומר מוסקוביץ: כמו שאמרתי על המסלול המקוצר, יש מסלול מיוחד למזונות.

<תומר מוסקוביץ: צריך לזכור שמסלול מזונות, להבדיל מתיק הוצאה לפועל רגיל שפסק הדין למעשה נגמר, גובים את החוב ובזה הסיפור הסתיים, מזונות זה תמיד לנצח, או לפחות עד שהילדים גדלים, זה יכול להיות גם 20 שנה עד שהילד הקטן הגיע לסוף גיל המזונות ולכן אנשים נשחקו במערכת, הליכים אינסופיים, כל הזמן לבוא וכל הזמן לשנות, להגדיל חובות ולהקטין ולהתדיין.

<תומר מוסקוביץ: לכן יצרנו עבורם את המסלול האישי שבו האישה באה – זה בדרך כלל האישה, 99.9% - הזוכה בתיק המזונות מגיעה, משלמת איזושהי אגרה סמלית של עשרות שקלים ואנחנו רצים בשבילה, נלחמים בשבילה, כמו בפרסומת שעשינו שאנחנו לוחמים עבורם.

<תומר מוסקוביץ: מניעת "החייב הבא" – אמרתי, זה דבר שאנחנו מאוד מנסים לקדם אותו גם באמצעות מחקר אבל בעיקר דרך ההפטרים, כשלמעשה ההפטר זה דבר שימצה את עצמו ויסתיים, הוא באמת הוראת שעה, ומה שיחליף אותו זה חוק חדלון הפירעון, שזה חוק פשיטת הרגל החדש שבו חובות של עד 150,000 שקל – שלא יקטן הדבר בעיניכם, זה רוב החייבים – בכלל לא יראו בית משפט ולא יראו את הכנ"ר, כל ההליך שלהם ינוהל בהוצאה לפועל עם נאמנים, מתוך כוונה שהזוכה יקבל את המקסימום שהוא יכול.

<תומר מוסקוביץ: צריך לזכור שלשכת הוצאה לפועל והליכי הוצאה לפעול הם הליכי גבייה, לא הליכי ענישה.

<תומר מוסקוביץ: כלומר, אם לבן אדם אין אז אין לו וזה שנטלטל אותו – המקור לביטוי "פשיטת רגל", אחד ההסברים מהגמרא הוא שאם תתלה אותו הפוך מהרגליים לא יצא לו כלום מהכיסים.

<רן מלמד: לקחת את הרישיון זו לא ענישה?

<תומר מוסקוביץ: זו הגבלה.

<רן מלמד: זו ענישה, ויש עוד כאלה צעדי ענישה.

<תומר מוסקוביץ: ולכן ההגבלות האלה הן מאוזנות על ידי רשם ואפשר גם לבטל אותן.

<רן מלמד: על זה אני יכול להתווכח אבל יש לך צעדי ענישה.

ניסן סלומינסקי: רן, בבקשה, תנו לו לסיים.

<תומר מוסקוביץ: לכן הפתרון באמת הוא חוק חדלות פירעון חדש שהמטרה שלו באמת שמי שיכול ישלם, מי שלא יכול ייפטר מהחוב.

<תומר מוסקוביץ: כניסת חייבים חדשים – יש לנו כל הזמן, זה דבר שאין אפשרות לגמור אותו.

<תומר מוסקוביץ: במסגרת של צמצום העלויות והפחתת הנטל הבירוקרטי יצרנו את השימוש בצ'אט בתוך המוקד האישי, הייתי שם אישית, מדהים לראות איך זה עובד.

<תומר מוסקוביץ: יש שם 100 עובדים שפשוט כל הזמן עונים ב-7 שניות, כפי הם אמורים לפי החוזה, הם עומדים בזה, גם בשיחות אישיות, גם בצ'אט, כל אחד איך שהוא מעדיף.

<תומר מוסקוביץ: מערכת מאוד חכמה לזימון תורים, אתר אינטרנט שנותן לאנשים את כל המידע שהם צריכים.

<תומר מוסקוביץ: יש לנו גם כמובן ביקורים בלשכות, שבעניין הזה עברנו את מה שעושים היום בבתי משפט.

<תומר מוסקוביץ: קודמי התפקיד, האב הרוחני של הרשות, דוד מדיוני, עשה בלשכות ההוצאה לפועל – היום זה המקומות אולי הכי מכובדים.

<תומר מוסקוביץ: תראו את הלשכה בבאר שבע, היא נראית כמו מלון בוטיק בתל-אביב, באמת לא רואים דברים כאלה, אני מזמין את כולכם לבקר ולהתרשם.

<רן מלמד: אבל אין משמרת שנייה.

<תומר מוסקוביץ: משמרת שנייה לא צריך, לדעתנו לא צריך.

<תומר מוסקוביץ: מבחינת ההיפרדות מבתי המשפט: צפת ונצרת עברו; מה שנשאר – כתוב פה 2016, בתור מי שבתפקידו הקודם היה מנכ"ל חברת בניה אני יודע שלא הכול יהיה ב-2016 – אבל חיפה ורמלה זה כבר ברמת תליית השלטים אז זה יהיה בעזרת-השם; עכו לדעתי יהיה ב-2017; גם קריית שמונה; גם תל-אביב; ירושלים יהיה גם ב-2017; וטבריה, יש לנו בעיות קשות אבל גם זה יהיה בזמן הקרוב.

<תומר מוסקוביץ: תודה רבה לכם.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: אחרונת המדווחים, המנכל"ית, אמי, ולאחר מכן נתחיל את השאלות.

<אמי פלמור: אנחנו רוצים לדבר על המשרד הראשי שנקרא משרד המשפטים, משרד שבנוי מקרוב ל-40 יחידות שונות.

<אמי פלמור: ניסינו לחלק אותן בצורה שתעשה שכל לציבור שמסתכל על הקונגלומרט הזה ומנסה להבין מה אנחנו עושים.

<אמי פלמור: יש את היחידות שעוסקות בליטיגציה – הפרקליטות, על 1,600 עובדיה, סנגוריה ציבורית, סיוע משפטי, מחלקת ייעוץ וחקיקה, שהיא הלב הפועם של הממשלה; יחידות שנותנות שירותים לציבור – רשות התאגידים, האפוטרופוס הכללי, הטאבו, רשות הפטנטים, מנהלת היחידות המקצועיות, השמאי הממשלתי, כל בתי דין הדתיים זולת - - -

באסל גטאס: מה זה "מנהלת היחידות המקצועיות"?

<אמי פלמור: הם אחראיים על מתן רישיונות – מועצת רואי החשבון, מועצת המתווכים, מועצת השמאים, חוקרים פרטיים ודברים מהסוג הזה.

<אמי פלמור: בתי הדין הדרוזיים, השרעיים, בתי הדין לביקורת משמורת ולעררים, שאנחנו עומדים לאחד אותם השנה.

<אמי פלמור: מטה המשרד ויחידות ביצוע שונות, כמו נציבות שוויון לאנשים עם מוגבלות, הרשות לאיסור הלבנת הון, הרשות למשפט, טכנולוגיה ומידע, נציבות הביקורת על מערך התביעה, הממונה על בוררות תלונות נחקרי השב"כ, מחלקת חנינות והיחידה הממשלתית לחופש מידע.

באסל גטאס: מח"ש לא פה?

<אמי פלמור: מח"ש היא חלק מהפרקליטות, מח"ש היא בעצם מחלקה בפרקליטות.

<אמי פלמור: המגמות בתוכנית העבודה שבעצם מאחדות את כל היחידות האלה הן מצד אחד רפורמות ארגוניות כדי לייעל ולהיטיב את הפעילות, תוך סימן דגש על ההנחיות של שרת המשפטים לצמצום הבירוקרטיה ולטיוב הרגולציה של יחידות שונות, שיפור האכיפה האפקטיבית, יצירת כלים חדשים חלופיים ומניעתיים – אני ארחיב על זה בהמשך – שיפור השירות לציבור.

<אמי פלמור: תומר דיבר על יחידת השירות המפוארת, אנחנו גאים על כך שהצלחנו לשאוב את סמנכ"לית השירות של רשות האכיפה והגבייה ולהקים אגף שירות במשרד המשפטים שעומד לעשות מהפכה על גבי התהליכים שכבר נמצאים היום.

<אמי פלמור: כמובן, כל זאת תוך קידום זכויות אדם וקידום השוויון בחברה הישראלית.

באסל גטאס: איך תעשו קידום זכויות אדם ושוויון?

<אמי פלמור: אתה תראה, בסבלנות, עד סוף המצגת ואני בטוחה שתישאר בלי מלים.

זאב בנימין בגין: לא, אל תצפי לזה.

יוסף ג'בארין: אל תהיי בטוחה כל כך.

ניסן סלומינסקי: בגלל הזמן היא התכוונה.

באסל גטאס: בואו נתערב על זה.

זאב בנימין בגין: בלי מילים אי אפשר להשאיר אותך.

<אמי פלמור: חבר הכנסת גטאס, אני מציעה לך לחכות עד תמונת הסיום ותראה שצדקתי.

יוסף ג'בארין: הלוואי שבמצב היה כל כך טוב.

<אמי פלמור: יחידות חדשות ותחומי פעילות חדשים שלנו: היחידה שממונה על נותני שירות עסקי לפי חוק איסור הלבנת הון; יחידה להסמכה ופיקוח על תובעים פליליים – למי שלא יודע, יש קרוב ל-700 אנשים שמסתובבים עם הסמכה של היועץ למשפטי לממשלה להיות תובעים פליליים, בהמשך לדוחות של מבקר המדינה, אנחנו נמצאים בתהליך פיקוח, הקמת יחידה שתפקח על התובעים האלה ותכוונן את כל תהליך הגשת כתבי האישום על ידם – פיצול מחוז תל-אביב האזרחי של הפרקליטות; הקמת יחידת סייבר בפרקליטות; פתיחת בתי דין לעררים בירושלים, תל-אביב, באר-שבע ובקרוב גם שלוחה בחיפה; הרחבת הטיפול בדין המשמעתי ביחידות אסדרת מקצוע, רואי חשבון, מתווכים, שמאים, נוטריונים וחוקרים פרטיים; והגברת השימוש של רשות הפטנטים כרשות חיפוש ובחינה בינלאומית, עלייה של 28%.

<אמי פלמור: אנחנו עושים רפורמה ארגונית משמעותית במחלקת ייעוץ וחקיקה.

<אמי פלמור: אנחנו מחכים ליועץ החדש כדי להפוך את היחידה הזאת ליחידה עוד יותר שירותית, מקדמת מדינות ממשלה ויעילה.

<אמי פלמור: מאחדים, כאמור, את בתי הדין לביקורת משמורת ובתי הדין לעררים, ומחזקים את מטה המשרד.

<אמי פלמור: המשרד שלנו, שיש בו בפועל קרוב ל-4,000 עובדים, פרוס על פני 70 אתרים ברחבי הארץ, ממסעדה בצפון ועד אילת בדרום.

אוסאמה סעדי: כמה עובדים יש?

<אמי פלמור: קרוב ל-4,000, כולל 550 מתמחים, 600 סטודנטים וכ-3,200 עובדי מדינה.

<אמי פלמור: קידום וייעול אכיפה אפקטיבית בדרכים מגוונות – לפרקליטות יש הישגים משמעותיים בתחום של הקטנת מלאי התיקים הממתינים לבירור דינם, יש צמצום כמעט של כל התיקים שנפתחו עד 2013; הרחבה והעמקה של האכיפה האזרחית היזומה שבעצם מייצרת מהלך משולב פלילי ואזרחי לפגיעה במשפחות הפשע ובפעילות שכולנו סובלים ממנה, כמו השתלטות על שטחים ציבוריים, על חופים ועל אזורים שמיועדים בעצם לפעילות אחרת; מהלך רוחבי בפרקליטות להעמקת המקצועיות של העובדים, הכשרות, קורסים וסדנאות.

<אמי פלמור: קמפיין שיצאנו בו שנה שעברה בעקבות יוזמה של המשנה לפרקליט המדינה – במקום לאכוף את העבירה הקשה והחמורה של הפצת תכנים מיניים ברשת, תיקון חקיקה שנעשה פה על ידי חברת הכנסת יפעת קריב ללכת למהלך של מניעת העבירה הזאת, יצאנו בקמפיין, גם העברנו כ-1,000 שיעורים בבתי הספר באמצעות מתנדבים מתוך המשרד, גם במגזר הערבי, גם במגזר הדתי, תוך התאמה בעזרת משרד החינוך של השיעורים האלה, ולקמפיין תקשורתי.

<אמי פלמור: היה לנו את הכבוד ששרת המשפטים העבירה את השיעור הראשון בבית ספר "רוז מצקין" בדרום תל-אביב.

<אמי פלמור: אתם בקרוב תראו את הקמפיין הזה עולה פעם נוספת, אתם תראו ותופתעו כי אתם תזכרו את הסרט ואתם לא תבינו למה מופיע בו פרקליט אחר שלנו.

<אמי פלמור: במסגרת החלטת ממשלה שהטילה עלי להוביל צוות שיעסוק במניעת הגזענות כלפי יוצאי אתיופיה, אנחנו נעסוק גם בנושא של הנכחתם במרחב הציבורי בהקשרים חיוביים ואת הקמפיין הבא שלנו יוביל פרקליט שלנו יוצא אתיופיה מפרקליטות מחוז תל-אביב.

<אמי פלמור: היום צולם הסרטון וזה יהיה חלק ממהלך של שינוי תודעה גם בהקשר הזה.

<אמי פלמור: התחילה הפעילות של הנבת"ם – אתם בוודאי מודעים לדבר הזה.

<אמי פלמור: המלחמה בהלבנת ההון עלתה מדרגה כאשר מדינת ישראל הצטרפה לארגון ה-FATF, אכיפה כנגד חברות מפרות חוק.

רויטל סויד: למה את מדלגת כך על הפעילות של הנבת"ם באמירה כזאת?

<אמי פלמור: אני לא מדלגת, חלילה.

ניסן סלומינסקי: אין לנו זמן.

רויטל סויד: אבל יש בעיה עם הנבת"ם ואנחנו נשמח לשמוע ולדבר על זה.

ניסן סלומינסקי: כשתעלי את הנושא היא תיתן לך תשובה.

<אמי פלמור: אני אגיד, קודם כל, הנבת"ם זאת יחידה שקמה במהירות שיא במשרד המשפטים ובעצם תוך חודשים ספורים הגיעה למצבת מלאה של קרוב ל-24 עובדים ועובדים נוספים, הפיקה כבר כמה וכמה דוחות, מקבלת את כל הגיבוי התקציבי והניהולי ממשרד המשפטים.

<אמי פלמור: כמו שהציבור יודע, מתנהל כרגע תהליך ששרת המשפטים מובילה אותו והיא תרחיב עליו כאשר היא תדבר.

<אמי פלמור: אכיפה כנגד חברות מפרות חוק ברשות התאגידים, העברת חובות של חברות מפרות למרכז לגביית קנסות, הנחת תשתית לביצוע ביקורות שטח בעמותות, בהתאם לתיקון לחוק שעבר בנושא הזה.

<אמי פלמור: בנושא של צמצום הבירוקרטיה וטיוב רגולציה אנחנו פועלים למתן יותר משירותים מרחוק – אגב, זה מתחבר גם לסדר-יום של "ישראל דיגיטלית" והנגשת הפריפריה בעצם לכלים ולשירותים, מעבר בעצם למינימום מגע עם הגעה פיזית ללשכות נותנות שירות ומתן אפשרות לקבל שירותים ולקבל הסברים מרחוק.

<אמי פלמור: שיפור השירות לציבור הוא גם באמצעות תרגום אתר המשרד לערבית, רוסית ואנגלית; הפיכת האתר שלנו למותאם לגלישה במובייל; מקוונות ברשות התאגידים, רישום חברה מקוון גם הוא, מאוד מועיל לעסקים; מקוונות ברשם הירושות; מקוונות ברשם הפטנטים ובמחלקה לפרסום רשומות.

<אמי פלמור: יש פה דוגמאות, אפשר לעבור עליהן.

איילת שקד: זה, דרך אגב, מאוד מאוד מועיל לציבור, קיבלתי הרבה פניות לטובה, מחמאות מחברות שסוף סוף הסיפור הזה עובד בצורה מקוונת.

<אמי פלמור: על האפשרות להירשם בצורה הזאת.

<אמי פלמור: יש לנו מרכז שירות ומידע שנותן מענה בשמונה שפות, 24 שעות ביממה, שבעה ימים בשבוע, נותן שירותים לסנגוריה הציבורית שנותנת שירותים גם במהלך הלילה ובסופי שבוע.

<אמי פלמור: אנחנו מטמיעים מערכות של מענה קולי אוטומטי גם ברשם הירושות וגם ביחידות נוספות, ומרחיבים את שירותי רשות התאגידים בתל-אביב.

<אמי פלמור: גם בטאבו עומדת להתרחש מהפכה ואני מזמינה אתכם לרשום את הדברים האלה.

<אמי פלמור: במהלך השנה הזאת יתחילו שירותים של רישום הערת אזהרה מקוונת, ממשקים ישירים עם הבנקים, כל ההלוך-ושוב של הציבור.

<אמי פלמור: אני תמיד אומרת את זה לשרת המשפטים, אפשר לעשות מהפכות אדירות במשרד המשפטים, לעסוק בדברים שברומו של עולם, בסוף תמיד במכולת מישהו יעצור אותה ויקטר על הטאבו בתל-אביב או על רשם הירושה, זה מה שמעניין את הציבור.

<אמי פלמור: אנחנו מבינים את זה, אנחנו מודעים לזה ואנחנו מחויבים לקצר את זמני השירות שלנו.

איילת שקד: עוד מילה – כמו ברשם החברות, בטאבו זה מאוד מאוד משמעותי.

איילת שקד: מי שמתעסק עם הטאבו, עורכי דין, אנשים שמוכרים וקונים דירות, זו באמת כמו שאמרה המנכ"לית, מהפכה.

אוסאמה סעדי: מה עם שעות הקבלה של - - -

ניסן סלומינסקי: רגע, רבותי.

באסל גטאס: יש בחוק בהסדרים החדש, בעניין רישום טאבו ביישובים הערביים – ללא רישום עסקאות קודמות.

באסל גטאס: זה עבר בחוק ההסדרים.

ניסן סלומינסקי: תן לה לסיים, באסל.

ניסן סלומינסקי: תנסי לסיים ואחר כל נשאל כי השעון רץ.

<אמי פלמור: ננסה לסיים, בסוף אני אענה על שאלות.

<אמי פלמור: אנחנו עוסקים גם בטיוב רגולציה, נדבר על זה בהמשך אם יהיה צורך.

<אמי פלמור: קידום זכויות אדם ושוויון - - -

איילת שקד: באסל.

<אמי פלמור: כן, הנה, אנחנו פה.

<אמי פלמור: אנחנו מעלים את שיעור הזוכים לייעוץ לפני חקירה מבין כלל העצורים המיוצגים על ידי הסנגוריה הציבורית מ-24% ל-33%.

<אמי פלמור: פרסנו מוקד לילה של 24 שעות ביממה, שבעה ימים בשבוע, של הסנגוריה הציבורית בכל מחוזות.

<אמי פלמור: מאחר ואנחנו אחד המעסיקים הגדולים בממשלה ואמונים על נושא השוויון אנחנו עוסקים באופן אקטיבי יותר מכול משרד אחר בנושא של שילוב בני החברה הערבית, הדרוזית והצ'רקסית בשירות הציבורי.

איילת שקד: אנחנו מספר אחד, דרך אגב, המשרד המוביל בשילוב בני מיעוטים.

באסל גטאס: כמה אחוזים?

יוסף ג'בארין: לא, משרד הבריאות לדעתי.

<אמי פלמור: תכף אני אגיד, תנו לי רגע להשלים את דברי.

<אמי פלמור: אפשר לעבור לתמונה הבאה, זאת התמונה שהיתה אמורה להשאיר אותך ללא מילים, היא מהכנס שעשינו בסוף דצמבר, כנס "שותפים לדרך".

<אמי פלמור: קודם כל אני רוצה להגיד שמרגע שנכנסנו לתוך התהליך הזה אחוז בני החברה הערבית והדרוזית במשרד שלנו עלה ב-1% תוך שנה.

<אמי פלמור: הדבר החשוב הוא שזה לא רק מספר אלא זה קשור גם למשרות הכי בכירות אצלנו.

<אמי פלמור: רק השבוע התמנה מנהל מחלקה בן החברה הדרוזית בפרקליטות, יש לנו סמנכ"ל בכיר דרוזי, יש לנו מנהלת כוח אדם ערבייה, יש לנו מנהלי מחלקות בסנגוריה הציבורית, הסיוע המשפטי וביחידות נוספות.

<אמי פלמור: כל המנהלים במשרד יודעים שהדבר הזה הוא על סדר-יומנו.

<אמי פלמור: במקביל, השילוב של יוצאי אתיופיה, השילוב של אנשים עם מוגבלות, בלי קשר לנושא של העדפה מתקנת אנחנו מנסים לקדם גם את ההשתלבות של החרדים במשרד שלנו מתוך אמונה שזאת לא חובה שנובעת מהחלטות ממשלה אלא שאמון הציבור תלוי בזה, שהציבור יראה את עצמו כחלק מהעשייה המאוד מרכזית והמאוד חשובה של משרד המשפטים.

יוסף ג'בארין: מה השיעור?

<אמי פלמור: 9.2% על משרד של קרוב ל-,4000 עובדים.

<אמי פלמור: אני מזמינה אתכם לעיין, פרסמתי דוח, בניגוד לכלל משרדי הממשלה, כולל הנציבות, פרסמתי מיוזמתי דוח שמפרט את אחוז בני האוכלוסיות השונות בכל אחת מהיחידות שלנו, בין השאר כדי לחייב את המנהלים לראות את האחוז הזה עולה שנה אחר שנה ואנחנו רואים תוצאות מאוד מרשימות בהקשר הזה.

איילת שקד: עוד מילה על שילוב בני המיעוטים בוועדה למינוי שופטים: כמעט בכל הוועדות בחרנו ערבים, לא בחרנו דרוזים עד היום, כבר 10 שנים לא נבחר שופט דרוזי ואני מאוד מקווה שבוועדה הבאה שתהיה בפברואר ייבחרו, יש מועמדים דרוזים טובים.

רויטל סויד: ואין אף שופטת דרוזית.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: סקירה באמת מאלפת, רק הכול טעימות על קצה המזלג, אני מניח שיש גם לחברי הכנסת וגם לאחרים המון שאלות והרבה רעיונות והצעות והזמן לא יספיק.

ניסן סלומינסקי: רק שנבין, השרה צריכה לעזוב אותנו ב-14:00, בעקרון גם הישיבה צריכה להסתיים ב-14:00 אבל אנחנו נמשוך את הזמן עד שנתקרב ל-14:30, שאז יש ישיבות סיעה.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש, פרט לשרה שצריכה ללכת, שכל שאר אנשי המשרד יישארו כדי לענות על השאלות.

ניסן סלומינסקי: מה שאני מציע, נעשה סבב קצר שכולל רק שאלות לשרה, אחר כך יהיו שאלות לאחרים שיישארו אתנו עד 14:25.

ניסן סלומינסקי: אם מישהו רוצה לשאול רק את השרה, אנחנו נעשה סבב מהיר, באמת שאלות קצרות כדי שהיא תוכל לענות.

מיכל רוזין: יש לנו ישיבות סיעה ב-14:15, לא 14:30.

ניסן סלומינסקי: מי שלא יוכל – ילך, אין מה לעשות.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נשתדל לשכנע את השרה וצוותה לבוא אלינו בתדירות הרבה יותר גדולה.

סתיו שפיר: זה לא רציני להביא את השרה לשעה וחצי, כששעה ועשר דקות מתוכם מדבר הצוות ו-20 דקות נותרו לשאלות כך שאף אחד לא יקבל מענה.

ניסן סלומינסקי: כי באנו לשמוע, חובת הדיווח היא שלה וזה העיקר כרגע.

סתיו שפיר: החובה בכנסת היא לקיים דיון.

ניסן סלומינסקי: רויטל, בבקשה, שאלות, לא נאום.

רויטל סויד: אז לא להגיד תודה?

רויטל סויד: אז אני לא אומרת תודה על הסקירה כי אני רק יכולה לשאול שאלות.

רויטל סויד: קודם כל, לגבי נציבות הביקורת על הפרקליטות: אנחנו יודעים שהתקבל דוח גולדברג, אנחנו גם הבנו שהיום הוגש דוח חדש, דוח מערכתי נוסף לגבי כל הנושא של שימועים.

רויטל סויד: היום הבנו גם בדיון בוועדת חוקה שהפרקליטים החרימו את כל ההתנהלות מול הדוח המערכתי הזה, במובן הזה שהם לא שיתפו פעולה.

רויטל סויד: אנחנו נרצה לדעת: אחד, איך יכול להיות כאשר אנחנו נמצאים בתקופה שהיא עדיין עם סיום השביתה והוגשו הדוחות – למה קורה דבר כזה שפרקליטים מחרימים את נציבת הביקורת כאשר היא עושה דוחות מערכתיים?

רויטל סויד: ; ודבר שני, איך את מתכוננת להתמודד עם הסיטואציה הזאת?

רויטל סויד: אני דווקא, כשקראתי את התגובה של ההנהלה, מאוד שמחתי, אמרו: ראינו, הפקנו, נשנה, אחר כך עברתי לתגובה של הוועד והתמונה היתה שונה.

רויטל סויד: דבר שני, לגבי הנושא של גזענות כנגד יוצאי אתיופיה, מאוד שמחתי לראות שאתם מקדמים את הנושא.

רויטל סויד: היום עומד לעבור חוק שיש בו מאה אחוז גזענות, בין היתר נגד יוצאי העדה האתיופית, זה חוק שאנחנו קוראים לו "חוק המישוש".

רויטל סויד: אנחנו דנו בו מספר ישיבות בוועדת חוקה, זה חוק ששכב במשרדי הבט"פ ובין היתר עלה עכשיו בגלל כל הנושא של התקיפות החבלניות.

רויטל סויד: אנחנו במאה אחוז משתתפים, מצביעים ומוכנים להעביר את החלק שמתייחס לעניין של התמודדות עם המצב הביטחוני פה, אבל יש בו עוד חלק שהוא חלק אזרחי והוא חלק שעושה פרופיילינג, יפגע בהכרח בבני מיעוטים, ביוצאי העדה האתיופית.

רויטל סויד: אנחנו מבקשים ממך שכשרה תתערבי ולא תאפשרי להעביר את החוק הזה בכל מה שקשור לחלק הזה, בהמשך לאג'נדה של משרד המשפטים שלא לפגוע בנושא הזה, זה דבר נוסף.

רויטל סויד: דבר שלישי, אני בהחלט מברכת על המינוי של קמיל עטילה, ולא נרחיב פה על הנסיבות של ועדת האיתור מחד, מאידך, אנחנו נשמח מאוד לראות גם יותר שופטים דרוזים שלא מונו כמו שאת אומרת, ובעיקר צריך לדעת שאין אף שופטת דרוזית במדינת ישראל וזה דבר שצריך לתקן אותו מיד ועל הסף.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה.

אוסאמה סעדי: תודה, אדוני היושב-ראש.

אוסאמה סעדי: כבוד השרה, תודה על הסקירה.

אוסאמה סעדי: אני הודיתי גם במליאה וגם פה לכבוד השרה על מה שעשינו בוועדה למינוי קאדים שרעיים.

אוסאמה סעדי: למרות שיש ביקורות, תמיד יש ביקורות – מי שעושה ופועל תמיד יש כלפיו ביקורת – אבל אני חושב שיש חשיבות לעניין הזה שמ-2009 מינינו שבעה שופטים בבת אחת.

אוסאמה סעדי: אבל אני הייתי מבקש פה את ההבטחה שכבודך נתת וחזרת עליה היום, על מינוי קאדית שרעית ראשונה, אנחנו התחלנו לעבוד ובאמת לפנות למועמדות שיגישו, זה מאוד חשוב.

אוסאמה סעדי: גם קיבלתי הרבה פניות, ביקשתי ממנהל בתי הדין השרעיים, השופט איאד זחאלקה, שיכין דוח לכבוד השופט שפיצר על הכמות האדירה והעומס האדיר על השופטים ואני חושב שאחרי זה צריך לבקש באמת הוספת תקנים.

אוסאמה סעדי: אני שואל אותך פה – ואנחנו נפגשנו אתך, אני וחברי ד"ר יוסף ג'בארין שנמצא פה – והעלינו את הנושא של הקמת בית משפט במשולש.

אוסאמה סעדי: אנחנו אחרי זה נריב, אני ויוסף, איפה זה יהיה, אבל לפחות שבמשולש, כבוד השופט שפיצר - - -

יוסף ג'בארין: אנחנו לא מסכימים שזה יהיה במשולש.

אוסאמה סעדי: במשולש, כן.

אוסאמה סעדי: יש בית משפט בעכו, נכון שזו עיר מעורבת, בנצרת ונצרת עילית גם, אבל במשולש אין.

אוסאמה סעדי: את אמרת שאת תומכת, גם בפגישה עם היועץ המשפטי לממשלה ופרקליט המדינה העלינו את זה וגם הם תמכו בזה.

אוסאמה סעדי: את אמרת שנקדם את זה עם השופט שפיצר אז אני רוצה לדעת - - -

איילת שקד: יש לי בשבילך תשובה.

אוסאמה סעדי: לעניין ההידברות – אני חושב שהנושא הזה של ההידברות הוא מאוד חשוב אם אנחנו רוצים לפתור בעיות.

אוסאמה סעדי: אם אנחנו לא רוצים לפתור בעיות אנחנו יכולים לאכוף חד צדדי.

אוסאמה סעדי: אני נותן את הדוגמה של צוות 120 לעומת הצוות של האכיפה: אנחנו ביקשנו להיפגש עם המשנה ליועץ המשפטי בעניין של אכיפת תופעת הבנייה הבלתי-חוקית וכבר ראינו אתמול שהמלצות כבר הוגשו ליועץ המשפטי לממשלה, היועץ המשפטי לממשלה כבר אימץ – אז מה לנו לשבת להיפגש ולדבר?

אוסאמה סעדי: אי אפשר לעשות את זה כך.

אוסאמה סעדי: יש תופעה - - -

באסל גטאס: בעוד שצוות 120 ישב אתנו, עם כל נציגי החברה האזרחית.

אוסאמה סעדי: בעוד שצוות 120 נפגשו אתנו מספר פעמים, שמעו את ההצעות שלנו, גם בנושא הטאבו חלק מההצעות כבר בחוק ההסדרים – אי אפשר לעשות את זה.

אוסאמה סעדי: אתמול היתה הריסה בשיא הסערה בין טייבה לקלנסואה וזה מאוד מאוד חשוב לנו להידבר ולהגיע לפתרונות.

אוסאמה סעדי: אתם לא רוצים – תעשו מה שאתם רוצים.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, תודה.

ניסן סלומינסקי: סתיו, בבקשה.

סתיו שפיר: תודה.

סתיו שפיר: אני שלחתי לך, כבוד השרה, לפני כמה חודשים מכתב שמודה לך על הנפת דגל השקיפות, וגם על הנפת דגל השקיפות ביחס לתרומות ולתרומות לעמותות.

סתיו שפיר: באותו מכתב ביקשתי ממך להשתמש ביכולת שלך לשנות את הנהלים במשרד ובעיקר סביב עבודתו של רשם העמותות ולדרוש לפרסם את התרומות בכל העמותות, כולל אלה שמקבלות חיסיון.

סתיו שפיר: את ענית לי בתגובה מעט תמוהה שאמרה שישנן תרומות שמקבלות תרומות אלטרואיסטיות ולכן לא צריך לדווח עליהן.

סתיו שפיר: אנחנו עברנו על סקירה של הרבה מהעמותות האלה, שהן עמותות שבאמת מקבלות תרומות של מיליונים, אפילו עשרות-מיליונים, והשאלה היא האם גם התרומות האלה הן אלטרואיסטיות.

סתיו שפיר: נוסף על כך, כשהגיע רשם העמותות לאותה ישיבה שערכנו בוועדת השקיפות, הרשם הציג בפנינו נתונים שפשוט לא הסתדרו, הנתונים של הרשם לא הסתדרו עם הנתונים של הרשם.

סתיו שפיר: הרשם ענה תשובות לבג"ץ של חופש המידע וענה תשובות שונות לחברת הכנסת זהבה גלאון וענה תשובות שונות לנו, בוועדת השקיפות, כולל כל מיני אמירות בנוגע לעמותות כמו "אם תרצו" – שגם קיבלו תמיכה מהמדינה של 25,000 שקלים, אם אני לא טועה, ממשרד התרבות, אבל לא דיווחו על התורמים שלהם וקיבלו אפשרות רטרואקטיבית שלא לדווח על התורמים שלהם – תגובות כמו: היה אצלנו פקיד צעיר שלא ידע לעשות את עבודתו ולכן הדברים האלה לא היו רשומים.

סתיו שפיר: ישנן עמותות נוספות, למשל אלע"ד, למשל עמותת "מועצת יש"ע", שלא מדווחות שנים על התרומות שלהן, כולל תרומות ותמיכות שהם מקבלות מהמדינה דרך הרשויות המקומיות, והן עדיין נהנות ממנהל תקין, ואני רוצה לשאול על עבודתו של הרשם, אם לא צריך לטפל במסגרת אותה עבודה למען שקיפות.

סתיו שפיר: הדבר השני הוא לגבי עמותות, כבוד השרה, שעוסקות בעבודה נגד המדינה, כמו עמותת "ועד המתיישבים בשומרון ובבנימין", שיושבי-הראש שלהן אמרו זאת פעמים רבות גם בתקשורת והתבטאו בצורה שקוראת לאנשים לצאת כנגד חיילי צה"ל, שאותם הם מכנים "חיילי צבא ההרס", לא פחות ולא יותר, שציידו מתנחלים לפני פינוי במאחזים בקסדות ובאלות כדי להתפרע כנגד חיילי צה"ל, ואותן עמותות ממשיכות לקבל תמיכה מהמדינה באמצעות המועצות המקומיות בשומרון, של קרוב ל-10 מיליון שקלים בשנים האחרונות, עמותות שפועלות כנגד הצבא, פועלות כנגד המדינה וכנגד החוק.

סתיו שפיר: ישב משרד המשפטים בעוד ישיבה שערכנו בוועדת שקיפות ואמר שלא יתכן שגופים שעוסקים בפעילות לא חוקית יקבלו מימון המדינה, אבל לא נראה שיש איזושהי אכיפה של העניין הזה – האם את מתכוונת לפעול בעניין הזה?

סתיו שפיר: ושאלה אחרונה: במסגרת אותה הרחבה של תרומות לעמותות, "תרומות פוליטיות" כפי שאת מכנה אותן, האם לא ראוי לנסות ולהגביר את האכיפה גם סביב תרומות לא מדווחות לפוליטיקאים?

סתיו שפיר: נניח שיש פוליטיקאי שמקבל באופן עקיף משהו שיכול להיחשב כמו תרומה, למשל מימון לעיתון הכי נפוץ בישראל, האם לא ראוי להרחיב את ההגדרה כך שדבר כזה ידווח כתרומה, מאחר וישנם בעלי הון שכוחם יותר גדול מכוחן של הרבה מאוד מדינות וישנם אנשים פרטיים שההשפעה הפוליטית שלהם הרבה יותר מסוכנת מאחר וההשפעה הזאת לא מדווחת בשום מקום ובאף מדינה, ונדמה שיש פה בעניין השקיפות ומלחמתך למען שקיפות עניין של איפה ואיפה, ישנם עמותות וגופים שאנחנו רוצים לשמוע מי תורם להם וישנם הרבה מאוד עמותות וגופים שמשום מה עדיף שלא לדעת מהיכן הם ממומנים.

ניסן סלומינסקי: מיכל, לצערי את תהיי האחרונה שניתן לה לשאול ונמשיך הלאה.

מיכל רוזין: זה לא נראה לי ראוי כלפי כל מי שישב פה מ-12:30.

ניסן סלומינסקי: אני יודע, אבל מה אתם רוצים שאני אעשה?

ניסן סלומינסקי: נמשיך הלאה, רק השרה תעזוב.

ניסן סלומינסקי: מה אתם רוצים שאני אעשה?

באסל גטאס: אפשר שאלה שקשורה בחיי אדם?

באסל גטאס: חיי אדם חשובים, אולי להקדיש כמה דקות לחיי אדם?

ניסן סלומינסקי: מיכל, בבקשה.

מיכל רוזין: אני רוצה להגיד קודם כל תודה על המצגת.

מיכל רוזין: אנחנו נפגשים בוועדת חוקה כל הזמן, בעיקר עם צוות יעוץ וחקיקה אבל גם עם כל צוותי המשרד, בסוף, כשאנחנו יושבים מול השרה אנחנו רוצים לשאול שאלות של מדיניות, אני חושבת שאלה נושאים חשובים והם לא רק נושאים נקודתיים.

מיכל רוזין: יש לי שתי שאלות עיקריות: אחת, לגבי צמצום יחידת התיאום בסחר בבני אדם, אנחנו גם כתבתנו לך מכתב בנושא הזה.

מיכל רוזין: אני מלווה את יחידת הסחר כבר מ-2007, מאז שקמה ועדת חקירה פרלמנטרית בכנסת, אני מלווה את הנושא הזה, את היחידה הזאת.

מיכל רוזין: רק ביום חמישי האחרון הופעתי מול משרד הפנים עם חלק מהאנשים שמייצגים את הנושא הזה, כמה היחידה הזאת חשובה בתיאום, בסיוע בין כל ממשרדי הממשלה, בניטור, גם בפעולות ובוודאי בהכשרות שהיא עושה.

מיכל רוזין: המומחיות שנצברה שם – חבל שהיא תיעלם, היא באמת לא דבר ברור, זה לא שאפשר להחליף את האנשים האלה מרגע לרגע, אלה אנשים שצברו מומחיות שאין במקומות אחרים.

מיכל רוזין: בשנתיים האחרונות אמנם יש שיפור גדול בכל עניין הסחר כפי שהכרנו אותו בתחילת שנות ה-2000, אבל בוודאי יש מאפיינים שונים ואפיונים שונים – הסחר, עובדים זרים כמובן, מה שראינו עם הזרים שאינם בני הרחקה ועוד.

מיכל רוזין: אנחנו גם רואים תופעות חדשות, רק ביום חמישי הייתי בפנאל הזה והעידו במשרד הפנים שמגיעות נשים ממזרח אירופה – פשוט האופן שבו הן מגיעות הוא אחר לגמרי, הן מגיעות עם אשראי תייר, זה שונה מההברחות דרך הגבול שהיו בתחילת שנות ה-2000 – התופעה הזאת קיימת וצריך להמשיך להילחם בה, ואני רוצה לשאול: מדוע מצומצמת היחידה?

מיכל רוזין: מדוע חושבים שכבר אין צורך בה?

מיכל רוזין: זה בהחלט חשוב.

מיכל רוזין: זו שאלה אחת.

מיכל רוזין: שאלה שנייה, והיא גם חשובה, נושא נפגעי עבירה.

מיכל רוזין: רציתי לשאול, ואולי אחר כך אתה תענה, אבל זה משהו הרבה יותר מערכתי.

מיכל רוזין: שרת המשפטים הקודמת החליטה החלטה חשובה ביותר, שכל השופטים יעברו הכשרות בכל מה שנוגע לעבירות מין, לא במובן של הכרת החוק, כי זה ברור שהשופטים מכירים, אלא במובן העמוק יותר של התמודדות עם אלימות מינית, האפיונים השונים שלה.

מיכל רוזין: אנחנו שומעים תופעות קשות ביותר חדשות לבקרים, לצערי הרב, משופטים שמעזים להגיד דברים קשים ביותר לנפגעות עבירות מין בבתי משפט, השפלות, באמת השפלות קשות.

מיכל רוזין: אומרים לי פרקליטים שהם נדהמים לשמוע את השופטים שחוסר הבנה, אפילו ברמת אונס המיתוס הקלאסי, שהלכה ברחוב ונאנסה, שלא לדבר על ילדה שהבן זוג של האימא אנס אותה והיא אומרת לה: אולי את רצית?

מיכל רוזין: אולי את פיתית אותו?

מיכל רוזין: באמת דברים קשים ביותר.

מיכל רוזין: אני כבר בשלב שאני לא חושבת שהכשרות מספיקות.

מיכל רוזין: אני חושבת שהגיעה העת – ואני שומעת את זה גם מחלק מהפרקליטות – להקים מחלקות לענייני עבירות מין, כפי שיש לעניינים מינהליים וכספיים, בכל נושא אנחנו מקימים מחלקות מיוחדות עם התמחות - - -

איילת שקד: את מתכוונת בית משפט?

מיכל רוזין: להקים מחלקות בתוך בתי משפט שיהיו לעבירות מין, שיהיו עם התמחות.

מיכל רוזין: לא יעזור, זה נושא שצריך ללמוד אותו לאורך שנים – אני מתמחה בו שנים ועדיין אני כל יום לומדת משהו חדש – ובוודאי להבין את הרגישות ואת המאפיינים.

מיכל רוזין: כל הנושא הזה הוא חשוב ביותר.

מיכל רוזין: הוחלט על פיילוט ב-2008, ישבנו שנתיים, עד 2010, בוועדה בין-משרדית שעסקה בנפגעי עבירה, הדבר היחיד לצערי שהוחלט מתוך הוועדה הזאת זה לעשות פיילוט לנפגעי המתה, נרצחי המתה, של ייעוץ משפטי.

מיכל רוזין: הפיילוט הזה כבר פועל לדעתי חמש שנים, אין מסקנות מהפיילוט, לא יודעים מה המסקנות, ואם המסקנות הן טובות והייעוץ הוא מצוין ופועל כמו שצריך אז מן הראוי להרחיב את זה לכל נפגעי עבירה.

מיכל רוזין: זה על קצה קצהו של המזלג.

מיכל רוזין: תודה.

באסל גטאס: תאפשר לי לשאול שאלה.

יוסף ג'בארין: אפשר לקצר, אבל לא ממש לא לתת, אנחנו מחכים מ-12:30.

ניסן סלומינסקי: היא תקום ותלך, אנחנו נמשיך הלאה אבל השרה תקום ותלך, אז מה עשינו?

באסל גטאס: יש אסיר שנכנס היום ליום ה-61 לשביתת רעב, הוא גוסס עכשיו כשאנחנו מדברים כאן, הוא גוסס בבית חולים "העמק" בעפולה.

מיכל רוזין: יש לנו שאלות מדיניות גם לשרה.

ניסן סלומינסקי: בסדר, אבל מה אתם רוצים שיהיה – שהיא לא תענה, היא תשמע ותלך?

באסל גטאס: איילת, אני אומר לך, יש סכנת חיים על האסיר הזה, הוא עומד למות.

באסל גטאס: כל מה שאנחנו מדברים כאן לא שווה את החיים של אסיר שגוסס בגלל שהוא אסיר מינהלי.

באסל גטאס: מה את חושבת בתור שרה בממשלה?

באסל גטאס: עם האחריות הפוליטית והמיניסטריאלית שלך את יכולה לעסוק בדבר.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: בבקשה, איילת.

יוסף ג'בארין: משפט אחד.

ניסן סלומינסקי: רק משפט.

יוסף ג'בארין: אני לא אחזור על הנושא של האסיר שגוסס בעפולה, אנחנו מקבלים הודעות טקסט עד כמה הוא עומד על סף מוות, אני מבקש שהשרה תוכל להתערב ולהציל את חייו, אנחנו מדברים על אסיר בבית חולים "העמק" בעפולה.

ניסן סלומינסקי: הלאה.

יוסף ג'בארין: לגבי המאחזים הלא-חוקיים – עובדי משרד המשפטים היו כאן ופשוט לא הצליחו לתת לנו תשובות מה מדיניות המשרד.

יוסף ג'בארין: גם לגבי תמיכה במוסדות חינוך ובכלל בעמותות שנתמכות על ידי תקציבים ציבוריים שמועברים לרשויות שם, אז אשמח אם תהיה התייחסות מפורשת מה עמדת משרד המשפטים.

יוסף ג'בארין: הנושא האחרון הוא לגבי הייצוג – הייצוג במשרד המשפטים דומה לממוצע הכללי.

יוסף ג'בארין: אני חושב שמשרד המשפטים צריך להוביל את שאלת הייצוג.

יוסף ג'בארין: יש לנו גם דרישה לתיקוני חוק שישוו בין החקיקה בעניין האזרחים הערביים לחקיקה שקיימת בענייני עולים מאתיופיה, נשים ואנשים עם מוגבלויות.

יוסף ג'בארין: אני מקווה שגם המשרד יוכל לתמוך בהצעה הזאת.

ניסן סלומינסקי: תודה.

מיקי רוזנטל: אני אסתפק רק בשאלה אחת, גברתי השרה: מהנתונים שאני בדקתי, 42% מהצעות החוק בוועדת השרים נדחות, לא מתקבלות בכלל, הם לא דנים בהן מתירוצים שונים.

מיקי רוזנטל: בניגוד למה שאת אמרת פה, השר יריב לוין הודה בפומבי, הוא אמר את זה בראיון לעיתון, הוא אמר שזאת הגנה על הקואליציה: אנחנו דוחים את ההצעות כדי לא להיכנס לשדה מוקשים.

מיקי רוזנטל: את אומרת פה איזה משהו אחר והוא לא עולה בקנה אחד עם מה שיריב לוין, שהוא לא איזה שר - - -

ניסן סלומינסקי: השאלה ברורה.

איילת שקד: אני עונה על זה.

ניסן סלומינסקי: בני, ממש משפט.

זאב בנימין בגין: אתה מכיר אותי.

ניסן סלומינסקי: אני מכיר אותך, לכן אני נותן.

זאב בנימין בגין: לפני חודשים אחדים הוגש לך ולשר לביטחון פנים דוח הסיכום של הוועדה הציבורית למדיניות הענישה אז אני מבקש לדעת אם אתם מקדמים לפחות דיון והחלטות בנושא חשוב זה.

נורית קורן: שאלה אחת: הריבית בהוצאה לפועל, מתי נראה אותה יורדת, כדי שהחייבים יוכלו לחיות סוף סוף?

<רן מלמד: אפשר שאלה אחת קטנה של החברה האזרחית?

ניסן סלומינסקי: לא, לא.

ניסן סלומינסקי: רן, היא פשוט תקום ותלך, נו, אני אתן לך אחר כך.

<רן מלמד: נושא שלא נדון, יש בו הרבה מאוד כסף וחסרה בו שקיפות זה רשם ההקדשים.

<רן מלמד: יש הרבה מאוד כסף ברשם ההקדשים, כמה מיליארדים טובים של כספים שוכבים שם שהיו מיועדים להגיע לציבור, הם לא מגיעים לציבור, הרשם אינו שקוף, לא נותן לחפש, אי אפשר לחפש בו, והייתי רוצה לדעת מה אתם עושים בעניין.

ניסן סלומינסקי: אוקיי, תודה.

איילת שקד: טוב, על זה המנכ"לית תענה.

איילת שקד: נקבע דיון אצלי עם השופטת דורנר בנושא הדוח ואחר כך אנחנו נחליט איך להתקדם.

איילת שקד: אני, מעיון בו, בהחלט רואה דברים ששווה ליישם, גם דיברתי על זה עם ועדת הסנגוריה הציבורית, אז נקבע דיון עם השופטת ואחר כך נראה איך אנחנו מתקדמים.

זאב בנימין בגין: תודה.

איילת שקד: מיקי, אני אמרתי כאן קודם: כל חוק נדון בצורה עניינית, אבל, שתדעו, השרים עושים שיעורי בית, זאת אומרת, שרים מגיעים לוועדה אחרי שהם עשו שיעורי בית, כל אחד במשרד שלו.

איילת שקד: חלק מהשרים ובחלק מהצעות החוק כבר גיבשו דעה, לא על כל הצעת חוק אנחנו עושים דיונים מאוד מעמיקים כי אנחנו כבר יודעים, כי אנחנו עשינו את שיעורי הבית ואנחנו יודעים מה עמדת המשרדים ומה העמדה של כל אחד ואחד.

איילת שקד: אני אמרתי, אני, על כל הצעת חוק, מסתכלת בצורה עניינית.

איילת שקד: סיפרתי שבוועדה הקודמת נלחמתי נגד דעות אחרות שחוק של יוסי יונה, שהוא לא מהקואליציה, יעבור.

איילת שקד: אני אומרת לך שאנחנו בוחנים את ההצעות בצורה עניינית.

איילת שקד: אני גם אמרתי שדיברתי עם חבר הכנסת טלב אבו עראר, יש לו הצעת חוק שאני רוצה לקדם, רציתי לתת לו.

איילת שקד: חבר הכנסת אבו מערוף, ישבתי אתו רק שבוע שעבר להסביר לו איך לעבוד מול משרד הבריאות כדי לקדם הצעת חוק.

איילת שקד: תשמע, יש הרבה הצעות חוק - - -

מיקי רוזנטל: זה באלה שיש לך עניין, באלה שאין לך עניין את מעיפה אותם פשוט, ב-40% מההצעות את לא רוצה פשוט לדון בהן.

נורית קורן: מיקי, זה גם לגבי הקואליציה, זה לא רק האופוזיציה.

איילת שקד: הלאה.

איילת שקד: חברת הכנסת רוזין, בעניין עברייני המין והיחידה לסחר בבני אדם – היחידה לסחר בני אדם לא צומצמה, לא מצומצמת, המנכ"לית תכף תסביר, מעבירים אותה תחת רז נזרי, אבל היחידה והתקנים לא מצומצמים.

איילת שקד: השתלמות שופטים על עבירות מין – יש השתלמויות, המנהל יעדכן אחר כך בעניין ההשתלמויות עצמן - - -

מיכל רוזין: ולעמדתך לגבי הקמת מחלקות?

איילת שקד: תראי, פנו אלי להקים מחלקה ייחודית לאלימות בספורט, מחלקה ייחודית לעבירות מין - - -

מיכל רוזין: להבדיל, להבדיל אלפי הבדלות.

איילת שקד: אני אומרת להבדיל, אבל סך הכול זה תחת המשפט הפלילי.

איילת שקד: יש שופטים פליליים מאוד טובים במדינת ישראל, אני חושבת - - -

מיכל רוזין: אבל צריך להילחם בהתייחסות המפלה שלהם והמבזה, אי אפשר להתעלם מזה.

מיכל רוזין: אנחנו כל יום שומעים דוגמאות - - -

<מיכאל שפיצר: סליחה שאני אומר, אבל את פשוט מדברת בהכללות.

מיכל רוזין: אתה צודק, לא אמרתי - - -

ניסן סלומינסקי: שפיצר, לא, לא עכשיו.

מיכל רוזין: אמרתי, יש דוגמאות קשות ובנושא הזה זה חיי נפש, זה רצח נפש.

ניסן סלומינסקי: מיכל, הוא יענה לך, הוא נשאר אתנו כאן.

איילת שקד: השופט שפיצר יענה על זה.

מיכל רוזין: רגע, אבל חשוב לי לשמוע את מדיניות השרה בעניין הזה.

ניסן סלומינסקי: אבל שמעת את מדיניותה.

איילת שקד: אני פניתי לנשיאה וביקשתי ממנה לשלב בכל הרכב של עבירות מין שופטים משני המינים, אני מאוד מקווה שהנשיאים יענו לזה וזה יקרה.

איילת שקד: אני חושבת שיחד עם זה ועם השתלמויות - - -

מיכל רוזין: זו לא רק זהות מגדרית.

איילת שקד: יש לנו שופטים פליליים מאוד טובים ואני חושבת שזה מספיק, אין לי כוונה כרגע להקים מחלקות רק לעבירות מין.

איילת שקד: אפשר גם להגיש כמובן תלונות לנציב תלונות השופטים.

מיכל רוזין: אבל אם יש תופעה אז צריך לטפל בתופעה, לא רק כל הזמן להגיד "תגישו תלונה ספציפית".

מיכל רוזין: יש תופעה והיא קיימת – נכון, היא אולי לא קורית אצל כולם, בוודאי שלא, אני שמחה שלא, יש שופטים מדהימים ויש פסיקות מדהימות, אבל מספיק לקחת את פסק הדין, זה לא רק אמירות שנאמרות בדלתיים סגורות, לקרוא את זה בפסקי הדין - לפעמים באמת השערות סומרות.

<מיכאל שפיצר: תפני אותנו לאמירה בפסק דין.

מיכל רוזין: באמת?

מיכל רוזין: אתה רציני?

מיכל רוזין: אני מעבירה לך הרבה מאוד פסקי דין אז.

<מיכאל שפיצר: אדרבה, אדרבה.

מיכל רוזין: ואז תגיד לי: אה, הוא טעה, הוא טעה.

<מיכאל שפיצר: אני לא אומר "טעה".

מיכל רוזין: כשיש תופעה צריך להתייחס אליה כתופעה, אבל אני לוקחת על עצמי להעביר אליך, מתפרסם חדשות לבקרים אבל אני אעביר לך.

<מיכאל שפיצר: אבל מי שאומר על שופט "טעה", יש ערכאת ערעור שבודקת אותו ובוחנת אותו, עם כל הכבוד.

איילת שקד: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, אחרי שנפגשתם אתי שוחחתי עם הנשיאה ועם השופט שפיצר על הקמת בית משפט במשולש, אנחנו חושבים שנכון להקים בית משפט לענייני משפחה ואנחנו צריכים לעבוד על זה בתוכנית העבודה אבל זו בהחלט כוונתנו.

אוסאמה סעדי: רק משפחה?

איילת שקד: נתחיל ממשפחה.

איילת שקד: חברת הכנסת סתיו שפיר, לשאלותיך, אני אבקש מהמנכ"לית לבדוק את הסתירה במה שאמרת לי כרגע, בנתונים שהציג הרשם אצלך בוועדה לבין נתונים שהוא הציג בתשובה לבג"ץ, אני אבקש לבדוק את זה.

סתיו שפיר: ונתונים נוספים שהוא הציג בתגובה.

איילת שקד: אני אבקש לבדוק את זה.

איילת שקד: הורחב הפיקוח, כפי שאמרנו, גם תקנים וגם עכשיו המשרד מוציא את זה לפועל, אמי תרחיב.

<אמי פלמור: הולך להיות פיקוח עכשיו בפועל בנושא של עמותות בשטח, גם באמצעות מפקחים, גם באמצעות רואי חשבון, כדי באמת להפוך את הפיקוח על הפעילות של העמותות ליותר אפקטיבי והתוצאות מן הסתם יובאו בפני שרת המשפטים.

סתיו שפיר: אבל השאלה היתה למה לאפשר להם בכלל חיסיון?

איילת שקד: אנחנו נבדוק את זה, זה משהו שאני מוכנה לבדוק.

<אמי פלמור: תעבירי לנו את זה.

סתיו שפיר: שלחתי לכם את זה כשאלה, קיבלתי תשובה שאומרת אלטרואיזם, נדמה לי שזו הגדרה קצת מוזרה להגיד אלטרואיזם על חלק מהעמותות ועל עמותות אחרות להגיד שהן עוכרות ישראל – שקיפות זה על כולם.

איילת שקד: בעניין ההרחבה של מה שאת אומרת, שכל מיני – אני לא יודעת איך את מגדירה את זה – תורמים או עמותות שעוזרים לפוליטיקאים, אני לא חושבת שאפשר להגדיר את זה.

איילת שקד: כמו שאת נעזרת בעמותת "מולד" כל הזמן והם מזינים אותך, יש פוליטיקאים אחרים שנעזרים בעמותות אחרות.

סתיו שפיר: נעזרת בעמותה?

סתיו שפיר: לא, לא.

איילת שקד: כן, כן, את נעזרת בעמותות ואני לא באה - - -

סתיו שפיר: אני מדברת על תמיכה של טייקון זר בפוליטיקאי, שבמקרה הוא ראש הממשלה שלנו, תמיכה באמצעות עיתון – האם את לא חושבת שמדובר פה במשהו שצריך להגדיר כתרומה לפוליטיקאי - - -

ניסן סלומינסקי: הוויכוח הזה לא שייך אלינו.

סתיו שפיר: והאם את לא חושבת שתרומה של טייקונים זרים לא עלולה להיות מסוכנת, מסוכנת לעמדתך, כמו תרומה של ישויות זרות?

איילת שקד: לעניין שאת העלית, לנקודה הספציפית, אני לא אתייחס, זה לא תחת אחריות משרדי.

איילת שקד: לעניין תרומות מגופים פרטיים מול תרומות ממדינות, את בוודאי מתייחסת לחוק השקיפות שעולה היום לקריאה ראשונה, אני חזרתי על זה עשרות פעמים שיש הבדל בין מדינה ריבונית שמתערבת בענייניה הריבוניים של מדינה אחרת, יש צינורות דיפלומטיים לעשות את זה ולא דרך הזרמת מיליוני דולרים, אם הם רוצים שיתנו למדינה.

סתיו שפיר: וטייקונים זרים כן?

ניסן סלומינסקי: סתיו, בבקשה.

סתיו שפיר: אני רוצה להבין את ההבדל, למה טייקונים זרים כן ומדינה אחרת לא?

ניסן סלומינסקי: סתיו, לא.

איילת שקד: סתיו, אני צריכה לסיים ויש פה עוד חברי כנסת.

סתיו שפיר: אבל מה ההבדל בין שני הגורמים האלה?

ניסן סלומינסקי: סתיו, אי אפשר ככה.

סתיו שפיר: זו לא תשובה לשאלה.

ניסן סלומינסקי: בסדר, זה לא תמיד עונה, אין מה לעשות.

סתיו שפיר: רגע, איילת, לגבי עמותות שעוברות על החוק ופוגעות בחיילי צה"ל?

איילת שקד: סתיו, מצטערת, אני צריכה ללכת ואני רוצה לענות לרויטל סוייד, אם יש לך טרוניה או בעיה על עמותה ספציפית תגישי לי.

איילת שקד: דרך אגב, אני קיבלתי בקשות, אני מפנה את זה לרשם העמותות, אני לא יכולה להתערב בהחלטות שלו, אבל אני מפנה כשרה בקשות.

איילת שקד: אם מגיע אלי כשרה איזשהו מידע על פעילות לא תקינה אני מפנה את זה לרשם העמותות, אני לא מתערבת בהחלטה שלו אבל אני מפנה לו את זה.

סתיו שפיר: הגיע המשרד לוועדה והוא קיבל את הבקשה פנים מול פנים.

איילת שקד: חברת הכנסת רויטל סויד, בעניין הנציבות והדוח הספציפי – לצערי, הפרקליטים כרגע לא משתפים פעולה עם הנציבה למרות הוראה מפורשת שלי ושל היועץ המשפטי לממשלה.

איילת שקד: אני רואה את זה בצורה מאוד מאוד חמורה והמנכ"לית ואני מדברות איזה הליכים אפשר לנקוט נגד זה או צעדים מסוימים נגד חוסר שיתוף הפעולה שלהם.

איילת שקד: בסופו של דבר, אני חושבת שחוסר שיתוף הפעולה הזה פוגע בעיקר בהם.

איילת שקד: התגובה של הפרקליטות והנהלת הפרקליטות היא שמשתפים פעולה עם הדוחות, הם גם לומדים את הדוחות, הם גם רוצים ליישם אותם.

איילת שקד: סך הכול, הדוחות האלה – והם יודעים את זה, ואת יודעת שההנהלה יודעת את זה – באים כדי לשפר את הפרקליטות.

איילת שקד: בכל מערכת גדולה יש בעיות וחוליים - - -

<אמי פלמור: אגב, הנתונים שהצגנו גם מציגים יישום של הפרקליטות של התובנות על הדברים האלה, צמצום מב"דים, כל הדברים מהסוג הזה, אלה דברים שמתכתבים באופן ישיר עם דוחות של הנציבות.

איילת שקד: נכון, הנציבה כרגע עובדת על עוד דוח שגם בקרוב יפורסם.

איילת שקד: אני חושבת, אמרתי את זה הרבה פעמים, הפרקליטים מחויבים לשתף אתה פעולה, ובזה שהם לא משתפים פעולה אנחנו בודקים איזה דברים אפשר לנקוט על מנת שישתפו פעולה.

רויטל סויד: מתי תהיה לכם תשובה על זה?

רויטל סויד: מתי תדעו מה אתם עושים עם מי שלא משתף פעולה?

איילת שקד: בשבועות הקרובים.

איילת שקד: אני גם אהיה כאן בדיון בוועדת חוקה בעניין הזה, בכל העניין של הנציבות.

איילת שקד: בעניין חוק המישוש – החוק עבר בוועדת חוקה, אני, כשרה, לא אתערב בחוק של השר לביטחון פנים שעבר כבר את כל הליכי החקיקה בוועדת חוקה ואושר בעצם לקריאה שנייה ושלישית, אני לא מתערבת בזה.

איילת שקד: תודה רבה.

באסל גטאס: מה עם האסיר מוחמד אל-קיק?

באסל גטאס: אין התייחסות בעניין.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נשארים, אני רוצה להודות לשרה ולהגיד לך שבאמת אנחנו - - -

באסל גטאס: למה השרה לא משיבה?

באסל גטאס: למה המנכ"לית לא משיבה?

איילת שקד: הנה, אמי יודעת, אנחנו מתואמת בעניין הזה.

ניסן סלומינסקי: רבותי, אנחנו רוצים לשבח מאוד את השרה על כל הפעילות והשינויים המבורכים, שיהיה לך כוח, תבונה ואומץ להמשיך הלאה בכל השינויים.

איילת שקד: תודה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נמשיך, המנכ"לית מקבלת את רשימת השאלות.

<אמי פלמור: קודם כל אני אענה לעניין שביתת רעב.

<רן מלמד: וגם לי יש עוד שאלות, אם אפשר.

<אמי פלמור: קודם כל אני אענה לנושא שובת הרעב.

<אמי פלמור: דבר ראשון, הנושא הזה נמצא בתחום הטיפול – זה נחמד שאנחנו חושבים שתמיד הכול זה משרד המשפטים, אבל חשוב קודם להבהיר שהוא נמצא במשמורת שב"ס ומטופל בבית חולים, כך שהמשרדים ברלוונטיים לענות בעניינו זה מצד אחד המשרד לביטחון פנים ומצד שני משרד הבריאות.

<אמי פלמור: אף על פי כן, מאחר ואני הייתי בעברי יושבת-ראש ועדת האתיקה הרפואית של שירות בתי הסוהר ואני ממשיכה ללוות את הנושא, אני נמצאת בקשר שוטף בנושא הזה, רק הבוקר קיימנו שיחת ועידה של כל הגורמים שמטפלים - - -

באסל גטאס: האם הוא מואכל בכפייה?

<אמי פלמור: חס וחלילה.

<אמי פלמור: קודם כל, לגבי הדבר הזה אני רוצה להגיד פעם ולתמיד - - -

באסל גטאס: מוזן, לא מואכל, מוזן.

אוסאמה סעדי: האם הוא מחוסר הכרה?

<אמי פלמור: לא, הוא לא מחוסר הכרה.

אוסאמה סעדי: עכשיו קיבלנו הודעה שהוא מחוסר הכרה.

<אמי פלמור: הוא לא מחוסר הכרה.

<אמי פלמור: אני מדברת אתכם על שיחה שקיימתי בשעה 08:15 בבוקר.

אוסאמה סעדי: אז יש התדרדרות אחרי זה, יש התדרדרות חמורה מאוד.

<אמי פלמור: אני לא יודעת מה היה מאז 08:15, אבל אני רוצה קודם כל להבהיר: מעולם, מעולם לא הואכל אסיר בכפיה במדינת ישראל של השנים האחרונות.

<אמי פלמור: יש אירוע מהתקופה של חסידי הרב עוזי משולם ונלמד הלקח מהאירוע הזה.

<אמי פלמור: אין שום אירוע של האכלה בכפייה.

<אמי פלמור: הדברים שמדברים עליהם – חשוב לי פעם אחת להבהיר את זה וטוב שאנחנו נמצאים פה – יש מצבים שבהם מנסים לשכנע את שובת הרעב לקבל באינפוזיה לווריד, לא בהאכלה, האכלה בכפייה זה דבר מאוד מאוד אכזרי, באינפוזיה לווריד נוזלים שיש בהם סוכרים או ויטמינים או מלחים שהם חיוניים כדי למנוע את התפרקות השרירים, ביניהם שריר הלב.

<אמי פלמור: יש לי היום דוקטורט על הדבר הזה מאחר ואני עוסקת בזה כבר קרוב לארבע שנים.

<אמי פלמור: מעולם לא נעשה שום ניסיון, אפילו התחלה של ניסיון, לתת איזשהו טיפול שהוא מעבר לדבר הזה.

<אמי פלמור: על זה מתנהל המשא ומתן.

יוסף ג'בארין: המלחים זה בכפייה?

<אמי פלמור: לא, לא, לא, זה לא נעשה בכפייה.

<אמי פלמור: קודם כל, יש כל הזמן משא ומתן גם על בדיקות רפואיות, האם מוכנים לתת בדיקות שתן, האם מוכנים לתת בדיקות דם.

<אמי פלמור: למיטב זכרוני, הוא הסכים באיזשהו שלב לתת בדיקות דם כדי שיראו מה מצבו.

<אמי פלמור: המצב הזה כל הזמן מנוטר תוך כדי כיבוד רצונו של שובת הרעב להמשיך במצב כפי שהוא.

אוסאמה סעדי: אמי, אם באמת חלה התדרדרות מאז השיחה שלך בשעה 08:00, ואנחנו עכשיו קיבלנו עדכון, אני וחברי עכשיו ממש - - -

באסל גטאס: עשרות הודעות טקסט אנחנו מקבלים.

<אמי פלמור: אני פותחת מייל כי ראיתי שיש מייל בנושא הזה.

אוסאמה סעדי: גם מעורך הדין שלו, אשרף אבו סנינה, שהיה אצלו, הוא אומר שהוא מחוסר הכרה ויכול להיות שהוא כבר לא יחזיק מעמד עד הדיון שלו היום בעליון.

אוסאמה סעדי: למה לא שוקלים – מדובר באסיר מינהלי, לא חס וחלילה שביצע, אני לא יודע מה, הוא אסיר מינהלי - - -

<אמי פלמור: מה שקיבלתי במייל זה סיכום של שיחת הוועידה בבוקר, לא קיבלתי עדכון על משהו נוסף.

ניסן סלומינסקי: תבדקי את זה ותראי, תמשיכי הלאה.

<אמי פלמור: אני בודקת ואם יהיה לי מה להגיד אני אומר, יש לנו קבוצת "וואטסאפ" שמנהלת.

ניסן סלומינסקי: יש לך עוד שאלות שאת רוצה לענות?

<אמי פלמור: לא.

יוסף ג'בארין: בעניין הייצוג השרה לא התייחסה, בעניין הייצוג ההולם.

<אמי פלמור: הייצוג ההולם, הנושא האהוב עלי.

יוסף ג'בארין: את עומדת בראש הוועדה הרי.

<אמי פלמור: אני רוצה להגיד משהו: קודם כל, יש לי תפקיד פורמלי שהוא יושבת-ראש הוועדה להסרת חסמים, זה היה תפקיד מהממשלה הקודמת, בממשלה הנוכחית באתי לשרה גילה גמליאל - - -

באסל גטאס: תפקיד חשוב מאוד.

<אמי פלמור: תפקיד מאוד חשוב ואני גם רוצה להגיד שלמדתי ממנו מה אנחנו צריכים לעשות כמשרד כדי שבאמת יקרו דברים, והדברים המרכזיים שלמדתי הם שהשיטה של "מה שיוצא אני מרוצה" היא שיטה לא טובה.

<אמי פלמור: כלומר, השיטה שבה אני מסמנת תקנים כאלה ואחרים היא שיטה לא אפקטיבית.

<אמי פלמור: אני גאה להגיד לכם ש-50% כמעט מהעובדים שלנו בני החברה הערבית הם כאלה שהיום נמצאים בתקנים רגילים ולא בתקנים של ייצוג הולם.

<אמי פלמור: חשוב מאוד להגיד שמה שחשוב להסתכל עליו זה לא רק הכמות אלא האיכות – באיזה תפקידים.

<אמי פלמור: הרוב המכריע נמצאים אצלנו בתפקידים של משפטנים, נמצאים בדרגות משמעותיות ומרוויחים שכר משמעותי.

<אמי פלמור: כמעט 50% מהעובדים הערביים שלנו הן נשים, ביחס לאחוז הנשים הערביות האקדמאיות שמשתלבות בשוק העבודה - - -

אוסאמה סעדי: כי זה מכסה על שני הדברים – גם ערבייה, גם אישה, אז לכם זה הכי טוב.

<אמי פלמור: אין לנו, תעזוב.

<אמי פלמור: במשרד שלנו 68% הן נשים, זה כבר לא מעניין אותנו.

<אמי פלמור: זה משהו שמעיד על האמון שנותנים בנו.

<אמי פלמור: אנחנו עשינו סדנאות - - -

באסל גטאס: אבל 9% זה לא מעל הממוצע.

ניסן סלומינסקי: רבותי, אי אפשר, נו.

ניסן סלומינסקי: יש כמה שאלות שעוד מחכות להתייחסות.

יוסף ג'בארין: יש רק הצעה אופרטיבית – אנחנו מבקשים לקיים ישיבה שבה נוכל להעמיק בנושא.

<אמי פלמור: אני אשמח, מי שרוצה שיפנה אלי, אני אשמח לקיים אתכם פגישה בנושא, גם שתסייעו לנו ברעיונות, במחשבות, וגם לשתף אתכם במה שאנחנו עושים.

אוסאמה סעדי: בעניין הזה רק – לפני כשנה, כשעוד לא הייתי חבר כנסת, היינו אצל היועץ המשפטי ויזמתו את העניין הזה של "שותפים לדרך", הכנסים האלה.

ניסן סלומינסקי: השופט שפיצר, בבקשה, התייחסות למה ששאלו קודם.

אוסאמה סעדי: עוד שאלה לי לשופט שפיצר.

אוסאמה סעדי: ביקש חברי, חבר הכנסת טלב אבו עראר, שהוא בנגב, לשאול אותך בבקשה על בית הדין השרעי בבאר שבע, שמשרת שם אוכלוסייה - - -

<אמי פלמור: בית הדין השרעי הוא שלי.

ניסן סלומינסקי: בין הדין השרעי הוא שלה.

<אמי פלמור: לא הפנמת שזה אני?

<מיכאל שפיצר: אמי השאירה לנו רק את בתי המשפט.

ניסן סלומינסקי: נשארה שאלה שרצו לשאול אותך ואמרת שתענה.

נורית קורן: אדוני היושב-ראש, אפשר לדבר רגע על ההוצאה לפועל כי אני צריכה ללכת לדיון?

נורית קורן: בנושא של הוצאה לפועל, הגיע הזמן להוריד את הריבית, מאוד חשוב כי זה הדבר שהכי הורג את החייבים.

אוסאמה סעדי: אבל זה בחוק, תעשי את זה בחוק.

נורית קורן: יש איזה חוק, אישרו אותו, זה דבר אחד.

נורית קורן: דבר נוסף, בהליך המקוצר יש את הנושא של רישיון נהיגה, הרבה אנשים פנו אלי ואמרו לי שיש בעיה עם רישיון הנהיגה כי אחרי שנה הרישיון פוקע ואז צריך לעשות מחדש.

נורית קורן: צריך לקחת את הדבר הזה ולחשוב על זה כי רוב האנשים משתמשים בו לעבודה, רוב האנשים.

נורית קורן: חלק מהחייבים חייבים את הרישיון לעבודה וזה מאוד חשוב.

אוסאמה סעדי: אבל, נורית, כשהגשנו הצעת חוק על העניין הזה לא קיבלתם את זה.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, לא.

נורית קורן: לא על זה, זה לא על זה.

ניסן סלומינסקי: נורית, בסדר, השאלה ברורה, בוא תענה.

נורית קורן: רק שניה.

ניסן סלומינסקי: נורית, השאלה ברורה, חבל, הוא לא יספיק.

נורית קורן: רק שניה.

נורית קורן: אני רוצה לדעת, ההליך החדש שנכנס, ההפטר, כמה אנשים כבר באמת קיבלו את ההפטר וכמה עומדים עוד לדיון שהם יכנסו בסוף?

<תומר מוסקוביץ: אני אתחיל מהסוף, לגבי ההפטר - - -

<רן מלמד: אולי נוסיף את כל השאלות על ההוצאה לפועל?

<רן מלמד: יש לנו שאלות על אותו דבר.

<אמי פלמור: אולי תקיימו פגישה עם ראש הרשות החדש?

<תומר מוסקוביץ: קודם כל, אני מזמין את כל מי שרוצה להיפגש אתי, בשמחה, בכל מקום שתרצו.

<תומר מוסקוביץ: לגבי ההפטר, פורמלית אף אחד עוד לא יכול בכלל לקבל את ההפטר כי ההליך הוא 90 יום להגשת התנגדויות של הזוכים אז הדיונים הראשונים נקבעים איפשהו במרס-אפריל.

<תומר מוסקוביץ: אנחנו מדברים על כמה מאות בקשות שמוגשות כל שבוע, אני מקבל דוח שבועי עם חתך של המחוזות, חלק די גדול מהם עובר לתהליך של הפרסום, חלק נופלים בגלל שהם פשוט לא עומדים בתנאים מראש וחלק ממתינים לבקשות מידע.

<תומר מוסקוביץ: אנחנו מנסים כל הזמן לייעל את התהליך של המידע הזה.

נורית קורן: כמה יש עכשיו שעומדים לקבל?

<תומר מוסקוביץ: כמה עשרות דיונים כבר נקבעו למרס-אפריל, אני מניח שאז כבר רובם גדול יקבלו את ההפטר.

<תומר מוסקוביץ: לגבי הריבית, הנושא הזה בדיון.

<תומר מוסקוביץ: צריך לזכור תמיד כשמדברים על הריבית שיש שני סוגי ריביות, יש את הריבית שהחוק קובע והחוק כמובן גם יכול לשנות אותה, זו לא הבעיה, הבעיה היא הריבית ההסכמית.

<תומר מוסקוביץ: סיפרה לי היום עובדת – היום הייתי בדיון – שבא אליה חייב ללשכה והתשלום החודשי שלו זו בדיוק הריבית, כך שבחיים לא רק שהוא לא יגמור את הריבית, הוא גם לא יפחית את הריבית.

<תומר מוסקוביץ: אבל זה הרבה הרבה יותר סבוך כי זה כבר חוק חופש החוזים כי הבן אדם הזה חתום על איזשהו הסכם מול בנק – לא שאני אומר שבהכרח אי אפשר לשנות את זה אבל תסכימי אתי שזה הרבה הרבה יותר מורכב.

<תומר מוסקוביץ: כרגע אנחנו - - -

נורית קורן: אני וחבר הכנסת נוכל לעשות את זה, אז אנחנו נבקש - - -

ניסן סלומינסקי: נורית, תבקשו להיפגש אתו בנפרד.

<תומר מוסקוביץ: הנושא הזה של הריבית מאוד מטריד אותי.

נורית קורן: היתה עוד שאלה לגבי רישיונות נהיגה, היא מאוד חשובה.

<תומר מוסקוביץ: זו שאלה כל כך טובה שאין לי תשובה עליה בשליפה.

<תומר מוסקוביץ: אנחנו בדיונים על זה מול המשטרה, אני אתן לך תשובה יותר - - -

נורית קורן: חשוב להורות לרשמים עכשיו לא לקחת את זה ליותר משנה כדי שלא יפקע הרישיון, כי אז הם צריכים להוציא עוד פעם .

ניסן סלומינסקי: לקחת ולהחזיר, לקחת ולהחזיר אפשר.

<תומר מוסקוביץ: מי שהרכב משמש אותו לייצור הכנסה, הרשמים בדרך כלל פוטרים אותו מהעניין הזה כך שפה זו לא הבעיה.

<ליאת קליין: שאלה ממש קצרה, שאלה בהמשך לשאלתה של חברת הכנסת רוזין שלא קיבלה עליה עדיין תשובה.

ניסן סלומינסקי: זה דווקא לשפיצר, אני מבין.

<ליאת קליין: לא, לא על הנושא הזה, אלא על הנושא דווקא של ועדת וגשל ונושא נפגעי עבירה בכללותו, אני לא מדברת על נפגעי עבירות מין.

<ליאת קליין: הוצג פה מאוד יפה נושא זכויות האדם כאיזשהו יעד של המשרד, הייתי רוצה לקבל מענה גם על הנושא של נפגעי עבירה, יישום מסקנות ועדת וגשל, ועדה בין-משרדית שדיברה על פיילוט לחמש שנים לנפגעי עבירות המתה.

<ליאת קליין: כבר חמש השנים האלה חלפו, היינו אמורים לקבל מענה למה זה לא יחול על כל נפגעי עבירה, זאת שאלה אחת שלא קיבלנו עליה מענה מהשרה.

<ליאת קליין: השאלה השנייה שקשורה לנושא הזה: יש תחושה שהחוק הזה עבר, הוא לא בהכרח תוקנן כמו שצריך, מדברים גם על השתלמויות לשופטים בנושא עבירות מין אבל יש גם פרקליטים ויש עובדי משרד.

<ליאת קליין: מהו התקנון לנושא הזה של השתלמויות של פרקליטים כנוהל חובה, כמה תקנים יש ליחידות הסיוע בהקשר הזה ומה ניתן לדבר הזה.

<ליאת קליין: חוק זכויות נפגעי עבירה הוא חוק חשוב שלא תוקנן פה כמו שצריך ולא ניתן לו הכסף בשעה שהוא עבר, היום אנחנו 10 שנים אחרי זה.

<ליאת קליין: אני כן הייתי רוצה להזכיר, ושאלנו בעבר פה, למה לא תוקם נציבות לנפגעי עבירה כנושא רחב שמכיל הרבה מאוד סוגים של עבירות בתוך משרד המשפטים.

<ליאת קליין: היתה שאלה קטנה גם על הגבייה של אותם 10,000 שקלים אבל את זה אפשר באמת לשאול אחר כך בנושא הגבייה לנפגעי עבירה.

ניסן סלומינסקי: שאלות קצרות.

ניסן סלומינסקי: עינת, בקצרה, ורן.

<עינת קורמן: קודם כל, רציתי לברך על המצגת המרשימה וההספק היפה.

<עינת קורמן: יש לי שתי שאלות: לגבי המשפט העברי, מה מדיניות המשרד ואם יש איזושהי כוונה ליישם את מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית?

<עינת קורמן: ושאלה שנייה, בעניין של פרישת שופטים לא ראויים במערכת.

<אמי פלמור: המבט לשפיצר.

<עינת קורמן: כן, מה נעשה בעניין.

ניסן סלומינסקי: אוקיי.

ניסן סלומינסקי: כן.

<אורלי ארז לחובסקי: אני רציתי לשאול לגבי נושא אחר לגמרי, הנושא של דין משמעתי לרבני עיר.

<אורלי ארז לחובסקי: היום בעצם אין מנגנון אפקטיבי לשפוט רבני עיר שמתנהגים התנהגות שאינה הולמת את תפקידם, כי חוק שירותי הדת – שאגב, נותן את הסמכות לשרת המשפטים להגיש קובלנה – קובע בעצם הרכב שמורכב משני דיינים ורב עיר ובפועל בעצם זה לא קורה אף פעם.

<אורלי ארז לחובסקי: בכנסת הקודמת, בכהונה של שרת המשפטים הקודמת, ציפי לבני, משרד המשפטים גיבש תזכיר חוק שבעצם קבע מנגנון אפקטיבי שיכול לייצר דין משמעתי סביר.

<אורלי ארז לחובסקי: לא יכול להיות מצב שבעצם כל עובדי הציבור כפופים לדין משמעתי אפקטיבי ורבני עיר – שרבים מהם לצערי בשנים האחרונות עוסקים בהסתה גזענית מאוד מאוד חמורה, כמו הרב שמואל אליהו – המערכת לא עונה להם ואנחנו ממשיכים לשלם את משכורותיהם.

<אורלי ארז לחובסקי: רציתי לשאול, היכן הדברים עומדים?

<אורלי ארז לחובסקי: מאוד חשוב בעינינו לקדם את הנושא בכדי לטפל ברבנים שסרחו.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: רן, בקצרה.

<רן מלמד: כמה שאלות קצרות: הראשונה כבר שאלתי בנושא ההקדשים; שאלה שנייה נוגעת לפקודת המסים (גבייה), אחת הפקודות היותר דרקוניות בנושא של אכיפת חיובים ואני רוצה לדעת מה עמדת המשרד כי אנחנו חושבים שצריך לבטל את הפקודה הזאת.

<רן מלמד: השאלה השלישית: סביב הרפורמה בשוק האשראי שעושים היום יש הרבה מאוד נגיעות לחוק ההוצאה לפועל, לחוק צ'קים ללא כיסוי וכדו', אנחנו חושבים שצריך היום לעשות שינויים מרחיקי לכת, גם בחוק ההוצאה לפועל, גם לבטל את חוק צ'קים ללא כיסוי כי יכנס מאגר נתוני האשראי – מהי תגובתכם?

<רן מלמד: השאלה הרביעית נוגעת להפעלת לשכות ההוצאה לפועל אחר הצהרים – בדיון שנעשה פה לפני מספר שבועות אצלך, אדוני, בוועדה, היתה אמירה של משרד המשפטים, של רשות האכיפה והגבייה, שלקראת חודש אפריל, או משהו כזה, הולך להיות פיילוט בנושא של פתיחת לשכות אחר הצהרים.

<רן מלמד: אומר פה היום המנהל החדש שהוא חושב שאין צורך לעשות את זה אז היינו רוצים לדעת איפה הדברים עומדים.

ניסן סלומינסקי: מאה אחוז, שפיצר, תענה.

<אמי פלמור: אני אענה אולי לנושאים שלי, נסיים אותם כי אני חייבים לרוץ לוועדת איתור שמחכה לי בקצה השני של העיר.

<מיכאל שפיצר: על השאלה ביחס לשופטים לא ראויים, אני חושב שכמו שהשאלה נוסחה היא היתה מאוד לא ראויה וכשיש התנהלות בעייתית של שופט יש לנו את הכלים לבדוק.

<מיכאל שפיצר: בשנים האחרונות גם שופטים שהתנהלו לא נכון קיבלו אחריות על ההתנהלות שלהם ועזבו את המערכת.

<מיכאל שפיצר: לזרוק כך אמירה "שופטים לא ראויים", עם כל הכבוד, היא ממש לא ראויה בעיני.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: אמי, בבקשה.

<אמי פלמור: אני אענה על הנושאים שאני פחות מבינה בהם בקצרה ועל אלה שיותר במהרה.

<אמי פלמור: רבני עיר, הנושא הזה יוצג לשרת המשפטים, יש על זה עבודה ואנחנו נביא את זה בפניה.

<אמי פלמור: בנוגע לפקודת המסים – זה נושא שלא מוכר לי בכלל, אנחנו נבדוק את זה, תעביר לנו את זה ואני אבדוק את זה.

<רן מלמד: בסדר גמור.

<אמי פלמור: בנוגע למשפט העברי, אני אגיד, יש מחלקה למשפט עברי, יש מחשבות בנושא הזה.

<אמי פלמור: אני אגיד קודם כל שאני, במסגרת ההכרה שלי דווקא בחשיבות בכלל של הלימודים בתחום הזה, פניתי לממונה על השכר ולנציב שירות המדינה קודם כל, בתור התחלה, שיכיר למשל בהסמכה לרבנות ובלימודים הכרוכים בה כגמול השתלמות, בין השאר כדי לעודד את הקליטה של התלמידים החרדיים בשירות הציבורי בוגרי המשפטים.

<אמי פלמור: כל אחד יודע היום שבשירות הציבורי אפשר לקבל גמול השתלמות על השתלמות פחות או יותר במקרמה ונראה לי בלתי סביר שלימודים שנוגעים לתחומים נרחבים במשפט העברי, שהם בוודאי רלוונטיים גם לעבודה שלנו, לא יזכו להכרה.

<אמי פלמור: אני מאוד שמחה להגיד שכבר נעשית פעילות בנושא הזה בנציבות שירות המדינה, כלומר, הם הרימו את הכפפה והם מקדמים את הנושא.

<אמי פלמור: זה לצד המחלקה למשפט עברי שנמצאת, קיימת, קיבלה חיזוק של עובד אחד בשנים האחרונות ושרת המשפטים תחליט – ניסן, אתה מכיר את הנושא - - -

ניסן סלומינסקי: מכיר, לצערי אני אומר.

<אמי פלמור: אתה צוחק בקול רם מדי.

<אמי פלמור: זה לעניין הזה.

ניסן סלומינסקי: בסוף הוא הוציא גם חוות דעת שלילית על הצעת חוק של משפט עברי.

<עינת קורמן: אבל מה לגבי שילוב התכנים של המשפט העברי בחוות דעת וכו'?

ניסן סלומינסקי: זה נושא רחב יותר ואני אשמח שנקדיש לזה דיון שלם.

<אמי פלמור: זה נושא מאוד רחב, הוא נמצא בדיון, הוא גם קרוב מאוד ליושב-ראש הוועדה והא בהחלט נמצא בדיון.

<אמי פלמור: שרת המשפטים עסקה בזה, זה נמצא בסוג של משא ומתן.

<אמי פלמור: אני יכולה להגיד לך, אגב, הדיון שהיה פה על שובתי רעב, בנושא הזה למשל התבקשה חוות דעת של המחלקה למשפט עברי כדי להביא את הגישה שלה בהקשר הזה.

<אמי פלמור: אני יכולה להגיד לך שאני עסקתי בנושא שבויים ונעדרים שנים ארוכות, גם בהקשר ההוא קיבלנו חוות דעת של המחלקה, כלומר, המחלקה היא בהחלט גורם פעיל, קיים ומורגש במשרד שלנו.

<אמי פלמור: זה לעניין הזה.

<אמי פלמור: נפגעי עבירה – נושא רחב, קיים.

<אמי פלמור: במקרה גם הייתי יושבת-ראש הוועדה הראשונה לקביעת סיוע לנפגעי עבירות המתה כך שגם את הנושא הזה אני מכירה היטב.

<אמי פלמור: רק לאחרונה מחליפתי במחלקת חנינות קיבלה את הטיפול בנושא הזה.

<אמי פלמור: זה פיילוט שבאמת נמשך כבר שנים ארוכות בהצלחה לא מבוטלת, גם במובן של הגמישות ובצמצום הבירוקרטיה בתהליך ההכרה הזה.

<אמי פלמור: אחת הבעיות, אגב, בפיילוט הזה, היא שהנזקקים לו, נפגעי עבירות המתה, לא מכירים מספיק את הזכויות שקמו בעקבות ועדת וגשל.

<אמי פלמור: לא מוכר לי הנושא של הרחבת הסיוע הזה לכל נפגעי העבירה - - -

<ליאת קליין: זה היה הסיכום, ליישם לחמש שנים לנפגעי עבירות המתה - - -

<אמי פלמור: אוקיי, זה נושא שהוא בטיפול משרד הרווחה.

<אמי פלמור: שוב אני אומרת, מי שמוביל את ועדת ההיגוי, מי שמוביל את הנושא הזה בנושא הטיפולי, בנושא של ההכרה בזכויות הטיפוליות של נפגעי עבירה, זה משרד הרווחה.

<אמי פלמור: משרד המשפטים הוא שותף, הוא שותף מרכזי.

<ליאת קליין: אני מדברת על האגף לסיוע המשפטי.

<אמי פלמור: אני בהחלט מתכוונת להתעניין בנושא בעקבות פנייתך אבל אני אומרת שוב, זה לא נושא שהוא בהובלתנו.

<אמי פלמור: בנוגע לנפגעי עבירה בכלל, יש את הדוח של הנציבה גרסטל, אנחנו לומדים את הדוח הזה, אנחנו נפיק את הלקחים, אנחנו נשיים.

<אמי פלמור: יש הרבה מאוד פעילות בנושא הזה שאת מכירה היטב, תמיד יש מה לעשות יותר.

<אמי פלמור: אני רוצה להגיד שהעיסוק בכלל בנפגעי עבירות מין ועבירות המתה והעיסוק בתיקים האלה הוא עיסוק שהוא טראומתי גם לעובדים שלנו ואנחנו יודעים, מכיוון שמרכזי הסיוע בין השאר סייעו לנו – ואנחנו מאוד מעריכים את זה – לעשות סדנאות כדי להכשיר ולתת גם תמיכה למי שעוסק בנושאים האלה שנים על גבי שנים.

<אמי פלמור: אנחנו בהחלט צריכים לחשוב מה השלב הבא, איך אנחנו עושים עליית מדרגה בנושא הזה.

<אמי פלמור: הנושא הזה הוא נושא שאני באופן אישי מעורבת בו, מחוברת אליו, מחוברת עדיין גם לארגון הנרצחים והנרצחות, גם לארגון נפגעי טרור, אגב, שהוא גם ארגון בתחום הזה ובהחלט מכירה בחשיבות שלו וברצון לשפר את סוג השירותים שאנחנו נותנים בהקשר הזה.

<אמי פלמור: אנחנו חושבים על זה גם אגב הסיוע המשפטי, איך אנחנו יכולים אולי לתת סיוע נוסף.

<אמי פלמור: אני אגיד דבר אחר למשל, שבמסגרת כל הפעילות בנושא יוצאי אתיופיה אנחנו בוחנים תוכנית שבמסגרתה יהיה ליווי של יוצאי אתיופיה במהלך הגשת תלונות במח"ש כדי לוודא שבאמת התלונות האלה יבוררו עד תום ושנפגעי העבירה בהקשר הזה לא יוותרו על מיצוי ההליכים רק בגלל איזושהי עמדה מוחלשת בתוך ההליך הזה.

<אמי פלמור: אז המחשבה בהקשרים האלה היא באמת מחשבה מאוד רחבה בהרבה מאוד הקשרים.

<אמי פלמור: אני אגיד את מה ששרת המשפטים לא אמרה – אנחנו רואים את משרד המשפטים כמשרד חברתי, אנחנו רואים את השירותים שאנחנו נותנים כשירותים חברתיים.

<אמי פלמור: מבחינתי, חינוך, בריאות, רווחה אלה שירותים חברתיים לא יותר מאשר להבטיח את שלומם של נפגעי עבירה, להבטיח את שלומו של הציבור לחיות במרחב בטוח, לאפשר גישה לשירותים השונים שאנחנו נותנים, גם מבחינת ההנגשה השפתית, גם מבחינת ההנגשה התרבותית, ואנחנו בתוך התהליך הזה של לעשות קפיצת דרך.

<אמי פלמור: זה לוקח זמן, אנחנו נחזור לדווח, תזמינו אותנו, נחזור בשמחה לוועדה כדי לדווח על מה שאנחנו עושים, כדי לקבל מהציבור רעיונות ונושאים.

<אמי פלמור: לגבי רשם ההקדשות חשוב לי להגיד לך, יש פיילוט – מילת הקסם הזאת – שבמסגרתו מונה איש שיעסוק בתחום הזה ברשות התאגידים ואדם אחר שיעסוק בתחום הזה בבתי הדין הרבניים.

<אמי פלמור: במקרה היה רגע קסום שבו הייתי ממונה על שני האנשים האלה וניסיתי להושיב אותם ביחד כדי לראות שבאמת הפעילות הזאת מתקדמת.

<אמי פלמור: זה נושא אולטרה רגיש, מורכב, גם מסובך מאוד מבחינת ההיקפים והנגישות למידע - - -

<רן מלמד: ועם הרבה כסף.

<אמי פלמור: עם הרבה מאוד כסף והרבה מאוד רגישויות דתיות ואחרות – להגיד לך שזה מתקדם בקצב?

<עמיר הרן: יש גם תזכיר שעובדים עליו, הוא גם פורסם לדעתי פעם אחת בנושא ההקדשות.

<אמי פלמור: זה העוזר הבכיר שלי.

<רן מלמד: אנחנו נשמח לראות, אם אפשר לקבל.

<אמי פלמור: אוקיי.

<אמי פלמור: קודם כל, אתם מוזמנים לפנות אלינו גם ישירות, ללשכה שלי, כדי לקבל מענה לכל השאלות האלה ולהיפגש אתנו במידת הצורך על נושאים שעומדים על סדר-יומנו המשותף.

ניסן סלומינסקי: אוקיי.

ניסן סלומינסקי: אמי, תומר, אני רוצה רק להודות לכם, באמת הסקירה היתה מאלפת.

ניסן סלומינסקי: משרד המשפטים להערכתי עושה קפיצת מדרגה, תמשיכו כל אחד בתחומו, ואת בניהול העסק, ותצליחו.

<אמי פלמור: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: אני מתנצל בפני שלא יכול היה לבטא את כל מה שהוא רצה, יהיו עוד הזדמנויות.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה, הישיבה נעולה.