ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 80, 2015-11-10 09:00

יעקב מרגי: בוקר טוב.

יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת.

יעקב מרגי: היום ה-10 בנובמבר 2015, כ"ח בחשוון התשע"ו.

יעקב מרגי: הנושא שעל סדר היום הוא ציון יום אילת בכנסת.

יעקב מרגי: אנחנו ניגע בנקודות מסוימות של חיזוק האקדמיה ועלויות ייחודיות לעיר אילת בתחום החינוך: בניית מוסדות חינוך, אגרות טיולים ועוד.

יעקב מרגי: כאמור, הכול במסגרת ציון יום אילת.

יעקב מרגי: תרשו לי לומר לפני שנעביר את רשות הדיבור לראש העיר, לחברי הכנסת, למשרד החינוך ולכל מי שירצה לומר את דברו ולתרום את חלקו ביום הזה.

יעקב מרגי: העיר אילת היא הנקודה הכי רחוקה במדינת ישראל, כמעט מכל מקום.

יעקב מרגי: כשאני אומר כל מקום, גם אני כתושב באר שבע בעבר ואיש הנגב בהווה, אילת זאת מסה של קילומטרים גם אם אני בוחר לנסוע צפונה מאילת, אני כמעט באותו מספר קילומטרים.

יעקב מרגי: זה עדיין בערך 225 קילומטרים.

יעקב מרגי: מהמרכז, בכלל זה רחוק.

יעקב מרגי: לצפון זה הכי קרוב.

יעקב מרגי: אילת והצפון, אלה הנקודות הכי קרובות כי אתה מקפל את המפה, זה נופל אחד על השני.

יעקב מרגי: לפעמים במדינה אנחנו חושבים שהדברים מובנים מאליהם ודיונים כאלה נותנים לנו אפשרות לפתוח צוהר ולראות שיש כאן מציאות שצריך להתייחס אליה באופן שונה מאשר לדון בנבכי הבירוקרטיה והסטדנרטיזציה.

יעקב מרגי: בנימה אישית אני אומר לכם שבילדותי הייתי שכן של אילת, וסליחה על היומרה, עת גרתי בבאר שבע.

יעקב מרגי: עולם הדימויים שלי לגבי אילת היה עולם דימויים שונה.

יעקב מרגי: כולנו ידענו שהשכן בקומה שנייה נעלם לחודש ולאן היגלו אותו?

יעקב מרגי: לאילת.

יעקב מרגי: דרך אגב, אני גדלתי ברחוב שהרבה קציני משטרה בכירים חבים לו את הקידום שלהם, כך שתבינו לבד היכן גדלתי.

יעקב מרגי: היו עוד דימויים אחרים ששולחן ועדת החינוך הוא לא המקום לומר, אבל אני בוודאי בעשורים האחרונים לא נמצא שם.

יעקב מרגי: העיר אילת – למרות הנהגה והשלטון המרכזי ואני לא אומר את זה בגלל שהיום אילת אלא זו דעתי, היא ידועה וראש העיר יודע את דעתי - מי שעוקב אחרי התפתחותה מיום היווסדה ב-1949, הולכת ומטפסת מבחינה דמוגרפית.

יעקב מרגי: אילת היא לא רק בתי מלון, היא גם בתי מלון אבל היא לא רק עיר תיירות ונופש אלא זאת עיר לכל דבר ועניין.

יעקב מרגי: מה לעשות, רכבת בינתיים אין, שדה תעופה פעיל מאוד אבל היינו רוצים לראות שדה תעופה יותר משוכלל ויותר רחב ידיים כדי שבאמת נמצה וננצל את הפוטנציאל.

יעקב מרגי: אני אומר לכם שבקדנציות הקודמות עת הייתי חבר ועדת הפנים זכיתי לקיים סיור של הוועדה בעיר השכנה אליכם.

יעקב מרגי: אנחנו יודעים שהגאווה הלאומית שלנו מרקיעה שחקים ולעתים אנחנו נוטים להסתכל מלמעלה לפחות על חלק משכנינו.

יעקב מרגי: בתפיסת העולם, מה שהיה מובן למלך ירדן לגבי העיר עקבה, כנראה אצלנו עדיין זה לא מובן לגבי העיר אילת.

יעקב מרגי: הניהול האוטונומי שקיבלה העיר עקבה, רואים את השינויים שחלו בשנים האחרונות כאשר היא מהווה תחרות קשה לעיר אילת.

יעקב מרגי: אבל אנחנו כאן כרגע בשולחן ועדת החינוך וכוועדת חינוך בואו נתמקד בנושא החינוך.

יעקב מרגי: אי אפשר להתייחס לעיר אילת בנושא חינוך באותה מידה כפי שמתייחסים לכל הערים.

יעקב מרגי: נתחיל מהסוף להתחלה.

יעקב מרגי: סוגיה קטנה לכאורה שהיא טיולים שנתיים.

יעקב מרגי: עלות טיולים שנתיים - אוטומטית העלות יותר גבוהה.

יעקב מרגי: יום אחד הוא הלוך-חזור, זה אומר עוד יום לטיול וזה אומר עלות של עוד יום על כל מרכיב הטיול.

יעקב מרגי: לא נדבר על חיי היום יום.

יעקב מרגי: להביא אנשי חינוך לאילת, לנייד תשתיות חינוכיות לאילת, שלוחה של אוניברסיטת בן גוריון, מבחינתי הייתם צריכים לקבל פרס ישראל על הרעיון וגם שם אני יודע שיש קשיים והקשיים לא קטנים.

יעקב מרגי: הרי דבר שמצליח אצלנו במדינת ישראל, דבר שהוא טוב ומצליח, כמה שנים אחרי כן מתחילה הבירוקרטיה לשבת עליו ולתת לו פטישים בראש כי הוא הצליח, כי אם לא היה מצליח, הייתה תכנית חירום, הצלה והוא היה מקבל עוד סיוע.

יעקב מרגי: אמרנו נקודה דרומית ודיברנו על המרחק הגיאוגרפי.

יעקב מרגי: בנוסף להיותה של אילת עיר תיירות יש סוגיה שאולי אף אחד לא יודע אותה והיא שהקיץ באילת ארוך יותר מאשר בשאר המקומות בארץ.

יעקב מרגי: מישהו נתן את דעתו על כך?

יעקב מרגי: בואו אגלה לך אדוני ראש העיר, בגלל ייחודיות של ירושלים, עזוב במקרא ובליבו של כל יהודי, תושבים בירושלים כל יומיים סוגרים להם את הכבישים כי יש פסטיבל, יש ביקור נשיא, ביקור ראש ממשלה וכולי.

יעקב מרגי: מכוח זה המורכבות של העיר ירושלים והממשלה ידעה לקבל החלטות ולתת לה מעמד סטטוטורי שונה.

יעקב מרגי: אני, עת הייתי שר, אישית רכבתי על המסילה הזאת שנקראת חוק עיר הבירה, חוק שפותר הרבה בירוקרטיות ומשחרר הרבה חסמים.

יעקב מרגי: אני חושב שבמסגרת היום הזה, אם תצליח בשאר הוועדות – אנחנו בחינוך ננסה – לגרום לכך שהפוקוס על אילת יהיה שונה מכל הערים בארץ, בגלל הייחודיות שלה, ולתת לה מעמד שונה – אני חושב שזאת הצלחת היום הזה.

יעקב מרגי: נפתח בדברי ראש העיר ולאחר מכן נשחרר את חברת הכנסת נאוה בוקר כי יש לה מחויבות אחרת ולכן ניתן לה לדבר.

יעקב מרגי: לאחר מכן נצלול לתוך הדיון.

יעקב מרגי: אני מברך את כל מי שהגיע לדיון ואת כל מי שיתרום לדין.

מאיר יצחק הלוי: בוקר טוב.

מאיר יצחק הלוי: תודה לך אדוני היושב ראש.

מאיר יצחק הלוי: אני יודע שאתה מכיר את אילת על כל האתגרים, על כל הסיכונים ועל כל היכולות שלה מזה שנים ארוכות.

מאיר יצחק הלוי: אתה מלווה אותנו ותודה רבה לך.

מאיר יצחק הלוי: לי אין ספק שגם בוועדה הזאת תעשה את הכול כדי לסייע למען העיר אילת.

מאיר יצחק הלוי: זאת הזדמנות גם להודות ליושב ראש הכנסת שנאות לבקשתי לקיים את יום אילת בכנסת ועל כך באמת תודה גדולה.

מאיר יצחק הלוי: תודה גדולה לחברת הכנסת נאוה בוקר שביקשתי ממנה לסייע בארגון היום הזה ואכן היא עשתה עבודה מצוינת בחודש האחרון.

מאיר יצחק הלוי: את חבר הכנסת איתן ברושי אני מכיר מהרבה מאוד תפקידים בעבר, בעיקר בקשר שלו עם משרד הביטחון.

מאיר יצחק הלוי: כל שנותר לי זה להודות בשם כל העיר לך ולכולם.

מאיר יצחק הלוי: בדברינו נרצה להתייחס לארבעה או חמישה נושאים מרכזיים שאני חושב שהם נושאי הליבה ברצותנו לקחת את העיר אילת כעיר ששמה את נושא החינוך בראש סדר העדיפות שלה.

מאיר יצחק הלוי: צריך לזכור שב-11 השנים האחרונות העיר אילת זכתה פעמיים בפרס חינוך של מדינת ישראל.

מאיר יצחק הלוי: לא עוד עיר קלילה ופוחזת אלא עיר ששמה את נושא החינוך, את האקדמיה, את המחקר, את המדע בראש סדר העדיפות שלה.

מאיר יצחק הלוי: לכן אנחנו שמים כאן ארבעה או חמישה נושאי ליבה שאם זה בסדר מבחינתך אדוני היושב ראש, היינו שמחים שהם יהיו הנושאים בהם נתמקד.

מאיר יצחק הלוי: הדבר הראשון זה הנושא של אפיוניה הייחודיים של העיר אילת והשלכות האפיונים הללו על המערכת הכלכלית-כספית של תקציב החינוך.

מאיר יצחק הלוי: אני אספר לך סיפור.

מאיר יצחק הלוי: ב-21 לנובמבר 1995 שימשתי כסגן ראש עיריית אילת מחזיק תיק החינוך.

מאיר יצחק הלוי: היו אז במשרד החינוך השר אמנון רובינשטיין והמנכ"ל שמשון שושני ואז הוקמה תקנה מיוחדת לעיר אילת.

יעקב מרגי: אתה מדבר על דור הנפילים.

מאיר יצחק הלוי: אני מדבר על דור הנפילים אבל זה לא שלא השתנה דבר מאז אלא התחזק הצורך בהקמת תקנה מיוחדת וזאת לאור אפיוניה הייחודיים של העיר.

מאיר יצחק הלוי: גם עמירה וגם משה גביש יודעים על מה אני מדבר.

יעקב מרגי: יש לי פינה חמה גם לאמנון רובינשטיין על פועלו בתחום החינוך וגם לשמשון שושני.

מאיר יצחק הלוי: ב-21 לנובמבר 1995 יצאה התקנה.

מאיר יצחק הלוי: תבדקו את מה שאני אומר.

מאיר יצחק הלוי: יש תקנה מיוחדת לאילת.

מאיר יצחק הלוי: מה קרה, למה לא יצקו לתוכה מספיק תכנים?

מאיר יצחק הלוי: כי הקונסטרוקציה המשפטית לא הייתה מספיק סגורה.

מאיר יצחק הלוי: הבקשה הראשונה שלי, אדוני היושב ראש, היא שתפעל בכוחך הפוליטי בעיקר לצקת תכנים, להקים את התקנה המיוחדת הזאת לעיר אילת.

יעקב מרגי: במשרד החינוך?

מאיר יצחק הלוי: כן.

מאיר יצחק הלוי: לנושא החינוך בלבד.

מאיר יצחק הלוי: אם אתה שואל אותי איך לעשות את זה, לטעמי שולחן הממשלה יודע לעשות את זה.

מאיר יצחק הלוי: כל שולחן אחר, זה להתברבר בשטח.

יעקב מרגי: כיוונתי לדעת גדולים עת אמרתי חוק עיר הבירה, משהו בדומה.

מאיר יצחק הלוי: חד משמעית.

מאיר יצחק הלוי: אדוני היושב ראש, חברי הכנסת, הבינו כבר שאילת היא עיר שיש לה אפיונים ייחודיים.

מאיר יצחק הלוי: עצם העובדה שיש חוק אזור סחר חופשי אילת, מישהו הבין שאילת היא עיר מיוחדת.

מאיר יצחק הלוי: עצם העובדה שהוקמה תקנה מיוחדת – עזוב שהיא לא נכנסה למסלולים אופרטיביים משמעותיים – זה אומר שיש הבנה.

מאיר יצחק הלוי: עצם העובדה שמורים בעיר אילת מקבלים תנאים שלא מקבלים בשום מקום אחר בארץ, זה אומר שמבינים שאילת היא ייחודית.

יעקב מרגי: מישהו מבין בצורך.

מאיר יצחק הלוי: בדיוק.

מאיר יצחק הלוי: לכן, כל שנותר הוא לעגן את הכול מבלי להתנצל.

מאיר יצחק הלוי: אני אתן דוגמה שהיא החלק השלישי של דבריי.

מאיר יצחק הלוי: לבנות היום בעיר אילת בית ספר עולה ארבעים אחוזים יותר מאשר בכל עיר אחרת.

מאיר יצחק הלוי: אלה הם הנתונים.

מאיר יצחק הלוי: אנחנו הצגנו אותם אחד לאחד.

מאיר יצחק הלוי: אין שום סיבה שלא נוכל לבנות בתי ספר או שבניית בתי הספר תהיה על קופתה הדלה של העירייה דבר שהוא לחלוטין לא הגיוני.

מאיר יצחק הלוי: לכן אני אומר שהתקנה יודעת להסדיר את כל אותן דלתות של הוצאה שנובעות בגין המיוחדות הזאת.

מאיר יצחק הלוי: זה נושא אחד.

מאיר יצחק הלוי: הנושא השני, נושא האקדמיה ונמצאים כאן חברים מכובדים מאוד מאוניברסיטת בן גוריון.

מאיר יצחק הלוי: דרך אגב, חשוב לי לציין כאמירה ברורה שאנחנו משתפים פעולה באופן יוצא מן הכלל עם משרד החינוך.

מאיר יצחק הלוי: אנחנו לא נמצאים בפוזה משברית.

מאיר יצחק הלוי: תמיד יש לנו הבנה באשר לאתגרים, לפעמים זה מצליח, הרבה פעמים זה מצליח, ואם זה לא מצליח, אנחנו בשיח רצוף עם משרד החינוך.

מאיר יצחק הלוי: נושא האקדמיה.

מאיר יצחק הלוי: טוב שהעלית את זה.

מאיר יצחק הלוי: אני לא רוצה לדבר במושגים של אני ואני, אבל הנושא של האקדמיה מבחינתי כעיר הוא החשוב ביותר.

מאיר יצחק הלוי: יש עיר עם אוניברסיטה ועיר בלי אוניברסיטה.

מאיר יצחק הלוי: השקענו מאמץ גדול מאוד ביחד עם ה-ות"ת, ביחד עם אוניברסיטת בן גוריון, ביחד עם ראשי המל"ג לדורותיהם כדי לקדם את נושא האוניברסיטה.

מאיר יצחק הלוי: נמצאים כאן גם אנשי טורונטו, מהפדרציה הקנדית, וביחד עם הקהילה באנו ובנינו מתווה שאומר איך מחזקים את האוניברסיטה בעיר אילת.

מאיר יצחק הלוי: אני רוצה לתת בשורה לתלמיד בכיתה ט' ו-י' היום כשאני אומר לו שיש לו אופק אקדמי באילת והוא לא צריך להגיע לכל מיני מקומות אחרים.

מאיר יצחק הלוי: אין שום סיבה בעולם שזה לא יקרה.

מאיר יצחק הלוי: נוצר מתווה שאני קורא לו תכנית המאה מיליון.

מאיר יצחק הלוי: דרך אגב, בתקופתו של מנואל טרכטנברג, פרופסור רבקה כרמי, גדעון סער שהיה יושב ראש המועצה להשכלה גבוהה בתוקף היותו שר החינוך, אנשי מגבית קנדה שנמצאים כאן ועיריית אילת, נוצר מתווה של המאה מיליון.

מאיר יצחק הלוי: מתווה מאה המיליון אמר בוא ניקח סכום של מאה מיליון – דרך אגב, החלוקה הייתה עשרה מיליון קהילת טורונטו, ארבעים מיליון ה-ות"ת, חמישים מיליון מדינת ישראל – ונכין לעיר אילת מתווה אקדמי משובח גם במעבדות, גם בכוח של מרצים שיהיו מרצים בתקנים אילתיים ולא יבוא שנוסע על מוניות מבאר שבע ומכל מיני מקומות, וגם עוד מבנים לצורכי האקדמיה.

מאיר יצחק הלוי: אני אומר בצער גדול מאוד, ואני אומר את זה כאן אדוני היושב ראש, יש לי הרגשה שרוח צוננת וקרירה זורמת מבאר שבע.

מאיר יצחק הלוי: הנה, אני אומר את זה.

מאיר יצחק הלוי: מעירך.

מאיר יצחק הלוי: אנחנו חשים -כך, ואני אומר את זה בעצב.

מאיר יצחק הלוי: אני מאוד מעריך את הנהלת אוניברסיטת בן גוריון שיש לי הרגשה שכנראה יש להם אתגרים ומשימות חשובות יותר, וזה בסדר, אני מאוד מעריך את הסייברים ואת ההיי-טק ואת כל מה שיש שם והכול בסדר אבל לא ניתן שיזנחו אותנו.

מאיר יצחק הלוי: אני מרגיש שיש כאן רצון קצת לצמצם את הפעילות האקדמית עד כדי לפגוע בה.

מאיר יצחק הלוי: לכן בקשתי אליך כיושב ראש ועדת החינוך, ואני אבקש זאת משר החינוך בתוקף היותו יושב ראש ה-מל"ג ואני אבקש זאת מאנשי המועצה להשכלה גבוהה, בואו, ניקח את מה שכבר נבנה.

מאיר יצחק הלוי: דרך אגב, נבנו במאות מיליוני שקלים.

מאיר יצחק הלוי: יש מעונות סטודנטים וכולי.

מאיר יצחק הלוי: כל סטודנט באילת מקבל מלגת לימודים מלאה לאורך כל שנות לימודיו.

מאיר יצחק הלוי: לא עולה על הדעת שמפעל שהוא ציוני מהמדרגה הגבוהה, מסיבות כאלה ואחרות לא ישודרג קדימה.

מאיר יצחק הלוי: זאת הבקשה שלי אליך.

מאיר יצחק הלוי: הנושא השלישי שאנחנו רוצים להעלות כאן הוא הנושא של גיוס המורים.

מאיר יצחק הלוי: עד היום בעבודה קשה בחומר ובלבנים אנחנו מנסים כל שנה – ודרך אגב, מקבלים תמריצים ממשרד החינוך וממשרד האוצר, וחשוב שנדע את זה – אבל זאת ויה דלורוזה.

מאיר יצחק הלוי: כל שנה מכתתים רגליים לגייס עוד ועוד מורים.

מאיר יצחק הלוי: אין לנו עיר אחרת.

מאיר יצחק הלוי: אנחנו לא יכולים לשנע מורים אלא אנחנו חייבים לייצר אותם במו ידינו.

מאיר יצחק הלוי: לקחנו את מכללת לוינסקי ואמרנו שנטפח את הפעילות שלה.

מאיר יצחק הלוי: יש גם מכללת ירושלים שעובדת באילת כדי להכשיר דור מורים לטווחים ארוכים.

מאיר יצחק הלוי: אי אפשר שכל שנה נצטרך לגייס שישים, שבעים ושמונים מורים.

מאיר יצחק הלוי: זה מצב של כאוס במערכת.

מאיר יצחק הלוי: לא ניתן להחזיק מערכת חינוך אם אתה לא יודע - - -

יעקב מרגי: בשלוחה יש מגמות חינוך?

מאיר יצחק הלוי: כן.

מאיר יצחק הלוי: בוודאי.

מאיר יצחק הלוי: אנחנו עוזרים ויש כאן הרבה עזרה.

מאיר יצחק הלוי: אנחנו הצגנו את לוינסקי כמכללה אילתית שתאפשר כמה שיותר וגם מכללת ירושלים שעובדת.

מאיר יצחק הלוי: אתה ודאי מכיר את הרב פרג'ון שעושה עבודה נפלאה.

מאיר יצחק הלוי: אנחנו מבקשים בכל לשון של בקשה לעודד ולחזק את הנושא הזה של גיוס מורים.

מאיר יצחק הלוי: אנחנו רואים בזה נושא ליבה כי בלי מורים לא ניתן לעשות שום דבר.

מאיר יצחק הלוי: הנושא הבא אליו אנחנו רוצים להתייחס אליו והוא חשוב לי דווקא כאן, דווקא בוועדת החינוך.

מאיר יצחק הלוי: אתה יודע שרוצים לסגור את שדה דב.

מאיר יצחק הלוי: לשמחתי חבר הסיעה שלך יצחק וקנין מונה היום לתפקיד של חבר ועדת המשנה.

מאיר יצחק הלוי: דרך אגב, הוא הפך להיות איש תעופה מומחה.

מאיר יצחק הלוי: אם אני רוצה לשאול על תעופה, אני הולך לוקנין שיודע יותר מכל הטייסים.

מאיר יצחק הלוי: זה פשוט מדהים.

מאיר יצחק הלוי: סגירת שדה דב מהווה פגיעה קשה במערכת החינוך בעיר אילת וחשוב שנדע את זה.

מאיר יצחק הלוי: המרצים שמגיעים אלינו, סטודנטים, אנשים שרוצים ללכת ללמוד צפונה.

מאיר יצחק הלוי: המשמעות של סגירת שדה דב היא סגירתה עיר אילת.

מאיר יצחק הלוי: אני מעלה את זה דווקא כאן בוועדת החינוך.

מאיר יצחק הלוי: אם תדע כמה סטודנטים וכמה מרצים כבר היום מבינים שחונקים להם ציר השכלתי וזה נכון לשני הכיוונים, אז תבין כמה ההחלטה הזאת היא החלטה הזויה.

מאיר יצחק הלוי: אני מבקש גם כאן את כובד משקלך.

מאיר יצחק הלוי: נושא אחרון.

מאיר יצחק הלוי: ציינת בצדק את נושא הטיולים.

מאיר יצחק הלוי: ועדת החינוך בכנסת ישראל בזמנו אישרה לנו תוספת של מאה שקלים לתלמיד ליום טיולים של יותר מאשר יומיים.

מאיר יצחק הלוי: יושבת כאן מנהלת המחוז שמכירה את הנושא על בוריו.

מאיר יצחק הלוי: היום מאה השקלים, איך אני אגיד?

<קריאה: אין הקומץ משביע את הארי.

מאיר יצחק הלוי: בקיצור, צריך מאתיים שקלים.

מאיר יצחק הלוי: מאה השקלים של אז, הם המאתיים שקלים של היום.

מאיר יצחק הלוי: המתחיל במצווה אומרים לו גמור.

מאיר יצחק הלוי: אנחנו מבקשים את תמיכתך ולהכפיל את הסכום.

מאיר יצחק הלוי: אני חייב לומר לך משהו.

מאיר יצחק הלוי: אני נולדתי בירושלים ולא בבאר שבע.

מאיר יצחק הלוי: גיליתי כראש עיר שילדים בכיתה ט' ו-י', אילתים, לא היו בירושלים ולו פעם אחת, אם לא הוצאנו אותם לטיול.

יעקב מרגי: חלק גדול מהמשפחה שלי ירושלמים והם לא היו בכותל.

יעקב מרגי: אלה הירושלמים.

יעקב מרגי: אבל במחנה יהודה הם היו.

מאיר יצחק הלוי: אני רוצה שהילד האילתי יהיה בירושלים.

מאיר יצחק הלוי: אין שום סיבה שהוא לא יהיה.

יעקב מרגי: אין ספק.

מאיר יצחק הלוי: אין סיבה שהוא לא יהיה ולא שבגלל בעיות של כסף הוא לא יוכל לתור את הארץ לרוחבה ולאורכה.

מאיר יצחק הלוי: אין דבר כזה.

מאיר יצחק הלוי: לכן אנחנו מבקשים שההוצאה של הילד האילתי תהיה סימטרית לילד הבאר-שבעי.

איתן ברושי: למה אתה לא אומר כלום על הקזינו?

<קריאה: זאת לא הוועדה הנכונה.

איתן ברושי: מרגי לא מתנגד.

איתן ברושי: הוא מתנגד להימורים לא חוקיים אבל הוא לא מתנגד להימורים חוקיים.

איתן ברושי: למה לא?

איתן ברושי: בוא נדבר עם גם על הקזינו.

איתן ברושי: מותר לחבר כנסת להגיד מה שהוא רוצה ולכן אני אומר שיגיד משהו גם על הקזינו.

יעקב מרגי: צודק.

יעקב מרגי: הערתך נשמעה.

איתן ברושי: אני בעד הקזינו.

מאיר יצחק הלוי: חברת הכנסת נאוה בוקר ואחר כך משרד החינוך ששלח לנו עובדת בכירה, עמירה חיים, שיש לה מה לומר בתחום החינוך.

נאוה בוקר: בוקר טוב אדוני היושב, חבריי חברי הכנסת, ראש העיר אילת מאיר יצחק הלוי, נמצא כאן גם הסגן אלי לנקרי, אנשי אילת, ברוכים הבאים.

נאוה בוקר: אני שמחה שאחרי ארבע שנים מתקיים שוב לבקשתו של ראש העיר יום אילת ואני מצטרפת לדבריו.

נאוה בוקר: הוא בעצם פחות או יותר עשה איזשהו סיכום כללי של כל נושאי החינוך.

נאוה בוקר: צריך להגיד תודה רבה ליושב ראש הכנסת יולי אדלשטיין שהצוות שלו עשה עבודה נהדרת וסנכרן בין כל הוועדות כאשר בכל ועדה נופיע ונעלה את הבעיות החשובות.

נאוה בוקר: אני אוסיף עוד שלושה משפטים על מה שאמר ראש העיר.

נאוה בוקר: אני חושבת שחשוב מאוד לפתח את הקמפוס של אוניברסיטת בן גוריון באילת ולמצב אותו כקמפוס איכותי ומוביל כדי שנוכל להביא אוכלוסייה צעירה לעיר.

נאוה בוקר: בנושא החינוך צריך לקחת בחשבון בתקציב גם את עלויות המיזוג שהן אדירות בכיתות ובחדרי לימוד, הוצאה שלא קיימת בערים אחרות.

נאוה בוקר: צריך לקחת בחשבון את עלויות הטיולים השנתיים של ילדי אילת כאשר כאן מדובר בתקציב כפול ומכופל.

נאוה בוקר: תקצוב מערכת החינוך באילת הוא זעום לעומת מה שאנחנו נקבל כתוצאה מההשקעה הזאת.

נאוה בוקר: תודה.

יעקב מרגי: תודה לחברת הכנסת נאוה בוקר, ראשית, על שארגנת את היום הזה.

יעקב מרגי: כפי שאנחנו רגילים, ידברו אורח וחבר כנסת לסירוגין.

יעקב מרגי: גברת עמירה חיים, בבקשה.

<עמירה חיים: תודה.

<עמירה חיים: קודם כל, אני מברכת על היום החשוב הזה.

<עמירה חיים: בירכתי גם את ראש העיר על יום אילת בכנסת.

<עמירה חיים: זה באמת מרשים ומרגש שהכנסת מייעדת יום לעניין הזה ותודה לך כבוד היושב ראש.

<עמירה חיים: ראש העיר דיבר על שיח רצוף וזה הרבה מעבר לשיח רצוף.

<עמירה חיים: העיר אילת היא עיר בעדיפות מוחלטת, מקום ראשון במחוז דרום בכל דבר ובכל ראייה ובכל תחום.

<עמירה חיים: קשובים לצרכים, מסייעים וכמובן שאנחנו רואים גם את הצרכים הבאים שצריך אותם.

<עמירה חיים: מאחר ואין תקנה לאילת עוברת ישירות לעיר אילת שהם מנהלים אותה, משרד החינוך כן הקים תקנה שנקראת תקנה של רשויות מרוחקות שמנוהלת במחוז ויש בה מענה לטיולים השנתיים שכאן בהחלט אנחנו נשקול - כמו ששקלנו אז והעלינו מחמישים שקלים למאה שקלים – להעלות את זה בהתאם.

<עמירה חיים: זה בהחלט יעבור לשולחנה של מנכ"לית המשרד.

מאיר יצחק הלוי: זה מענה חלקי ביותר אבל מהווה אולי חמישה אחוזים מהציפיות שלנו.

<עמירה חיים: אנחנו בהחלט נלווה את זה כדי לקדם כי זה חשוב.

<עמירה חיים: נמליץ על כך.

<עמירה חיים: יושב כאן משה שגיא שגם הוא יודע שבתחום הזה נמליץ.

<עמירה חיים: הנושא של הטסה, הלנה והסעות של אנשי מקצוע לאילת, כל בקשה, כל דבר, אם צריך עוד – אנחנו מממנים כדי לצמצם את המרחק, כדי להביא לשם מרצים טובים, כדי לתת למורים שרוצים להשתלם בתל אביב אפשרות להשתלם.

<עמירה חיים: אנחנו לא עוצרים אף אחד ומממנים את כל הדבר הזה.

<עמירה חיים: כל הנושא של הוצאות הצינון, זה נושא שמטופל.

<עמירה חיים: כל שנה הרשות מעבירה סכומים נוספים לנושא של צינון והם בהחלט ממומנים ואם יהיה צורך, משה שגיא יוסיף בעניין הזה.

יעקב מרגי: אני אתם לכם פוזיציה לפיתוח.

יעקב מרגי: תתייחסו גם לסוגיית הפיתוח.

<עמירה חיים: כל היחידות של המשרד נמצאות כאן כדי לתת את המענה הנדרש.

<עמירה חיים: אני רק רוצה לומר שמבחינת התקנה אנחנו לא מצמצמים אותה אלא להיפך.

<עמירה חיים: אם יהיה צורך בדברים נוספים כולל חינוך מיוחד שביקשתם, הכנסנו את זה לתוך הסעיף.

<עמירה חיים: תבקשו עוד סעיפים, דרורי נמצא כאן.

<עמירה חיים: פעם אחת קיבלת את המילה לא?

מאיר יצחק הלוי: רק להבהיר.

מאיר יצחק הלוי: הדלתה שאנחנו מציגים היא כ-18 מיליון שקלים.

מאיר יצחק הלוי: נכון להיום במסגרת התקנה אנחנו מקבלים כמיליון שקלים, מיליון וחצי שקלים.

מאיר יצחק הלוי: בואי נשים את הנתונים במדויק.

מאיר יצחק הלוי: אנחנו לא מסתפקים בזה ואנחנו גם לא מוכנים לתקנה של ערים רחוקות.

מאיר יצחק הלוי: אנחנו רוצים תקנה של העיר אילת וזאת הבמה לבקש את זה.

<עמירה חיים: את זה אמרתי.

מאיר יצחק הלוי: אנחנו הכי רחוקים והכי רחוקים מהכי רחוק.

<עמירה חיים: אנחנו לא מתנגדים שממשלת ישראל תחליט.

מאיר יצחק הלוי: אם את אומרת שאנחנו מקבלים הכול, אז איזו הצדקה יש לבקש?

מאיר יצחק הלוי: אנחנו לא מקבלים הכול.

מאיר יצחק הלוי: אני אומר לך עוד פעם שאנחנו מקבלים בערך חמישה אחוזים ממה שאנחנו רוצים.

מאיר יצחק הלוי: אז בואי נגיד את הדברים.

מאיר יצחק הלוי: נכון, מקבלים אבל חמישה אחוזים.

מאיר יצחק הלוי: אני לא רוצה בגלל החמישה אחוזים לאבד את ה-95 אחוזים.

מאיר יצחק הלוי: אני מבקש כאן מאוד ברור ומאוד אסרטיבי תקנה מיוחדת לעיר אילת.

מאיר יצחק הלוי: העיר אילת יותר רחוקה ממצפה במאתיים קילומטרים.

מאיר יצחק הלוי: זה מה שאני מבקש.

מאיר יצחק הלוי: תקנה מיוחדת לעיר אילת וזאת הבמה לבקש את זה.

<עמירה חיים: זה לא על השולחן שלנו.

<עמירה חיים: זה לא על שולחן משרד החינוך.

<עמירה חיים: אנחנו נשמח מאוד שכל עיר תקבל עדיפות לאומית.

<עמירה חיים: אני רוצה לומר שמאחר ואין תקנה מה משרד החינוך עושה בתוך הסעיפים בקשר עם הרשות המקומית ואני אשמח מאוד להרחיב את הסעיפים האלה אבל זה סעיף מול סעיף.

<עמירה חיים: בנושא של כוח אדם.

<עמירה חיים: נושא כוח אדם הוא נושא לא פשוט, מורכב וכאוב באילת.

<עמירה חיים: הדרך היא באמת ללכת ולייצר בתוך העיר אילת את המורים שייתנו מענה.

<עמירה חיים: אילת היא עיר גדולה, היא בסדר גודל כזה בדרך כלל מגייסת לעצמה את כוחות ההוראה שלה.

<עמירה חיים: אבל באילת זה קשה יותר בגלל האפיון של העיר וצריך לומר את זה.

<עמירה חיים: זו עיר של הרבה מאוד אנשים שהם נותני שירות.

<עמירה חיים: יש מחסור בפסיכולוגים, יש מחסור בכל המקצועות הפרה-רפואיים, יש מחסור במורים.

<עמירה חיים: מחסור במורים במהלך השנים האחרונות קיבל מענה לא מספיק אבל אנחנו מתקדמים מאוד מאוד יפה.

<עמירה חיים: פתחנו הכשרות מיוחדות לאנגלית, ללשון, לכל דבר ואני חושבת שאנחנו בכיוון הנכון.

יעקב מרגי: בתחום הרפואה הייתה מצוקה.

יעקב מרגי: קח את סורוקה, גם זה אילת.

יעקב מרגי: הייתה מצוקה של רופאים, עד שלא קיבלו החלטה אמיצה ונתנו מענקים לעידוד.

יעקב מרגי: השאלה אם גם בתחום ההוראה יש מענקים מיוחדים למורים.

<עמירה חיים: כן.

<עמירה חיים: יש מענקים.

<עמירה חיים: תכף איתי הדר ייגע בזה.

<עמירה חיים: יש מענקים מיוחדים.

<עמירה חיים: כל מורה שמגיע לאילת, מקבל סל שהוא סל מיוחד שהוא לא קיים בשום מקום אחר בארץ.

יעקב מרגי: גם אילת יש לנו רק אחת בארץ.

<עמירה חיים: נכון.

<עמירה חיים: יש תמריצים, סל הטבות וכולי.

<עמירה חיים: כל צורך בעניין הזה, אם צריך, צריך להקשיב טוב לרשות.

<עמירה חיים: אם יש צורך בהטבות נוספות כדי למשוך עוד כוחות הוראה, צריך ללכת לזה אבל המאמץ הגדול צריך להיות בתקצוב של הכשרות פנימיות ולשם הולך התקציב.

יעקב מרגי: אני אשאל שאלה.

יעקב מרגי: את מנהלת המחוז והשאלה אם יש פתיחות בהנהלת המשרד לסוגיות שנקראות אילת ולא בדברים קטנים, לא בתמריץ קטן, אלא באמת לתת מענה כמו שאמר ראש העיר לדלתות המיוחדות האלה ולייחודיות.

יעקב מרגי: או שאת נתקלת בקשיים.

יעקב מרגי: גם אם המשרד אומר שיש לו סדרי עדיפויות או בעיות תקציביות, זה לגיטימי.

יעקב מרגי: השאלה אם את נתקלת בסוגיות.

איתן ברושי: זאת שאלה לשר החינוך שלא נמצא כאן.

איתן ברושי: היא לא יכולה לעשות יותר.

איתן ברושי: היא עובדת מדינה.

איתן ברושי: את המדיניות קובע שר החינוך.

יעקב מרגי: אנחנו לא מצפים ששר החינוך ומנכ"לית משרד החינוך יעזבו את המשרד יום יום.

יעקב מרגי: יש כאן שלושה דיונים ביום סביב סוגיות חינוך ועוד לא התחלתי עם תרבות וספורט.

יעקב מרגי: אני לא ארתק אותם לכאן.

איתן ברושי: אתה עסוק בהגנת החי, בצער בעלי חיים.

יעקב מרגי: גם.

איתן ברושי: למדת משהו משר החקלאות.

יעקב מרגי: לא נרתק את שר החינוך ומנכ"לית המשרד לכאן.

<עמירה חיים: אתם מכירים אותי ויודעים שאני לא חוששת לומר את דעתי.

<עמירה חיים: אני רוצה לומר שבמהלך כל השנים – ואני פגשתי יותר מאשר שר אחד או שניים – תמיד העיר אילת הייתה בעדיפות מול משרד החינוך.

<עמירה חיים: תמיד.

<עמירה חיים: תמיד חיפשנו כל דרך.

<עמירה חיים: אני לא אומרת שלא צריך עוד, אני לא אומרת שלא צריך לחפש עוד דרכים, אבל בהחלט הייתה עדיפות וללא כל ספק גם אצל השר הנוכחי.

יעקב מרגי: אבל זה לא השר.

יעקב מרגי: אני הייתי שר.

יעקב מרגי: המאוויים שלי והרצונות שלי נתקעו לפעמים בדרג המקצועי.

<משה שגיא: המשפטי.

<משה שגיא: לא תקציבי אלא בעיקר משפטי.

יעקב מרגי: בגלל העדפה כזאת או אחרת.

יעקב מרגי: לכן אני נוגע בנקודות האלה.

יעקב מרגי: אם יש בעיות כאלה כמו שציין משה שגיא, לפעמים גם השר רוצה והמנכ"ל רוצה אבל יכול לומר הגורם המשפטי שהוא לא יכול להעדיף עיר כזו ואחרת.

<עמירה חיים: לומר שיש עדיפות ברורה לאילת, זה ברור, אבל כאשר אנחנו מחליטים על מספר סעיפים - הסעיפים האלה נסגרו עם שושני – שיועברו והרשות המקומית מבקשת סעיף נוסף, שנה שלמה של דיונים היו במשרד החינוך כדי להכניס את הסעיף של חינוך מיוחד שהם ביקשו.

<עמירה חיים: לא ויתרנו.

<עמירה חיים: הייעוץ המשפטי לקח אותנו קדימה, אחורה, אמר לא, אבל אנחנו מוותרים ואין לא.

<עמירה חיים: אם הרשות רוצה, אנחנו ניאבק על זה, אבל זה לא פשוט.

<עמירה חיים: אני אומרת את האמת.

<עמירה חיים: להכניס עוד סעיפים בתוך הקריטריונים היום במדינת ישראל יחד עם הייעוץ המשפטי הכול כך מורכב, זה לא פשוט אבל אנחנו לא מוותרים.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: ניתן את רשות הדיבור לאחד מחברי הכנסת ואחר כך נחזור לגורמים המקצועיים.

איתן ברושי: בוקר טוב.

איתן ברושי: אני חושב שקודם כל צריך להודות לא למי שארגן את הישיבה אלא למי שחי באילת.

איתן ברושי: מי שחי באילת, אדוני ראש העיר, אנחנו כילדים גדלנו עם הנפת דגל הדיו.

איתן ברושי: אני מעריך את דור הנפילים, כמו שאמר היושב ראש, ואנחנו חייבים לעשות לפחות כמוהם.

איתן ברושי: זאת הצוואה שלהם.

איתן ברושי: לא לעשות פחות אלא לפחות כמוהם.

איתן ברושי: מהרמת הדגל באילת וממלחמת השחרור, אילת עברה דרך ארוכה אבל היא לא מספיק גדולה.

איתן ברושי: אדוני ראש העיר, אני מציע להציג בוועדות האחרות ובמליאה מהו החזון של העיר ומהי תכנית הגידול והצמיחה של אילת כי יש לנו כאן גם היבט דמוגרפי וגם גיאוגרפי.

איתן ברושי: אילת חזקה וגדולה, זאת לא שאלה של העיר אלא זאת שאלה של הממשלה, זאת שאלה קיומית למדינה ולא האינטרס של התושבים.

איתן ברושי: אתם לא באים לבקש טובות אלא אתם באים לדרוש את מה שאתם חושבים שהוא תנאי לביצוע המשימה.

איתן ברושי: המשימה היא עיר גדולה וחזקה.

איתן ברושי: אני מכיר גם את האיומים הביטחוניים ואת האיום על ניתוקה של אילת מהמדינה.

איתן ברושי: אילת היא מוצב קדמי של מדינת ישראל ולא שיגעון פרטי של ראש העיר.

איתן ברושי: אילת לא יכולה להתקיים מהחלטות חד פעמיות של הטבות מזדמנות אלא מתפיסה שלמה וכוללת שהממשלה לוקה בה.

איתן ברושי: הממשלה עשתה את התפיסה הזאת על יהודה ושומרון.

איתן ברושי: הממשלה לא עשתה את התפיסה הזאת על אילת ועל הדרום והצפון.

איתן ברושי: בשבוע הבא אנחנו יורדים לקברו של בן גוריון.

איתן ברושי: אני מניח שהממשלה תיקח הליקופטר גדול ותשתדל להיות בהרכב מלא כי באותו יום גם מצביעים על התקציב אבל לפעמים נדמה שממשלות – ואני עושה עכשיו חשבון היסטורי – שכל מה שהן עשו, ואולי זאת עושה יותר, הן ירדו פעם בשנה בהליקופטר לקבר וחזרו באותו הליקופטר וזאת הייתה התרומה לנגב.

איתן ברושי: עכשיו אתם אומרים כאן שזה לא מספיק.

איתן ברושי: אני רוצה להגיד שזאת שאלה לאומית ולא שאלה פרטית אבל המדינה לוקה בהתייחסות לפריפריה, בעיקר למקומות הרחוקים והקשים כי בסופו של דבר, אני אגלה לכם סוד, יש בישראל כלל מאוד מעניין והוא שכל הנחלים זורמים לים וכל הכסף לתל אביב.

איתן ברושי: ככה זה.

איתן ברושי: עוד סוד אני יכול לגלות לך אדוני היושב ראש, אתה מנוסה אבל אני גיליתי עוד משהו מעניין בפיזיקה בישראל.

מרדכי יוגב: למה התנועה הקיבוצית לא ממקמת את עצמה בלוד?

איתן ברושי: תיכף אני אדבר על התנועה הקיבוצית ליד אילת.

איתן ברושי: אבל גיליתי עוד חוק מעניין בישראל.

איתן ברושי: בישראל שום דבר לא מגיע בגרביטציה אלא הכול בכוח המשיכה.

איתן ברושי: כנראה שלבד זה לא יתגלגל אליכם, חלק מהדברים שנאמרו כאן.

איתן ברושי: אני רוצה להגיד לכם, האנשים שעוסקים בחינוך החינוך הוא המגנט הכי גדול שיכול להביא לצמיחה וגידול של אוכלוסייה בכל מקום, בטח במקומות הקשים.

איתן ברושי: לא מספיקה ההנחה במע"מ שהיא חשובה אלא הבן אדם שואל את עצמו מה המחיר שהוא יכול לשלם על הוויתור לחיות במרכז כדי ללכת למקומות הקשים כמו אילת ומה הוא מקבל.

איתן ברושי: החינוך הוא המגנט הכי חשוב.

איתן ברושי: זה גם המגנט וגם המכבש.

איתן ברושי: הוא מביא את האנשים והוא גם הופך אותם לקהילה.

איתן ברושי: חינוך הוא מגנט ומכבש.

איתן ברושי: הוא מביא את האנשים והופך אותם לקהילה.

איתן ברושי: לכן המרכיב, עמירה, של החינוך הוא הדבר המרכזי בגידולה של העיר לרבות האוניברסיטה.

איתן ברושי: עם כל הכבוד לפרופסור כרמי, זה לא נתון לשיקול דעתה אלא אלה משאבים לאומיים ולא שיגעון אישי של מישהו.

איתן ברושי: לכן מרכזיות החינוך בגידול העיר אילת היא מפתח.

איתן ברושי: הדבר השני אדוני היושב ראש שהוא תלוי במדינה ולא בעירייה זאת תעסוקה ברמת הכנסה של המאה ה-21.

איתן ברושי: לא בונים עיר מתקדמת על בסיס תיירות, גם חקלאות לצערי.

איתן ברושי: אלה דברים חשובים אבל הכנסה נמוכה.

איתן ברושי: אי אפשר לקיים רמת חיים גבוהה בשכר של תיירות.

איתן ברושי: הדבר הנוסף אותו אני אומר גם למשרד החינוך.

איתן ברושי: אני יודע שראש העיר לא מופתע ממה שאני אומר וגם מקפיד על כך.

איתן ברושי: ליד העיר אילת יש מועצה אזורית אילות, ערבה דרומית.

איתן ברושי: אנחנו מדברים גם על היבט גיאוגרפי וגם על היבט דמוגרפי.

איתן ברושי: אנחנו מדברים על עיבוי העיר כי זה המענה הדמוגרפי למקום הכי רחוק והכי חשוב באילת.

איתן ברושי: מפגש הגבולות על כל מה שמשתמע ממנו.

איתן ברושי: אני מקווה שבעתיד גם יהיה שיתוף פעולה בין-לאומי בעיר.

איתן ברושי: מצד שני גם תפיסה גיאוגרפית.

איתן ברושי: אילת לא תהיה מצדה.

איתן ברושי: אילת צריכה לראות ישובים לאורך הכביש שהגיע הזמן לסיים אותו, הגיע הזמן לסלול את הרכבת ולא לסגור את שדה דב עד שאין פתרון אחר.

איתן ברושי: שאלת הנדל"ן בתל אביב היא לא יותר חשובה מקיומה של העיר אילת, אבל למי היא יותר חשוב?

איתן ברושי: למי שבא משם ורוב חברי הכנסת גרים בתל אביב, רוב מקבלי ההחלטות גרים בתל אביב והם חושבים שכל החוכמה נולדה שם.

איתן ברושי: לעניין הקזינו.

איתן ברושי: זה לא סותר את הדיון בוועדת חינוך.

איתן ברושי: אני אומר שצריכים תעסוקה וחינוך.

איתן ברושי: לא צריך לפחד מהתמודדות עם השאלה כי היא קיימת ועדיף חוקי מאשר לא חוקי.

איתן ברושי: אם מדברים על שינוי דרמטי במצבה של העיר, צריכים מהלכים בלתי קונבנציונאליים ולא להיות שבויים בתוך תפיסות ישנות שלא הביאו לתוצאות הנדרשות.

איתן ברושי: הממשלה נדרשת, וזה כנראה יהיה אחרי התקציב, להחלטה מיוחדת.

איתן ברושי: אדוני ראש העיר, לבוא להחלטת ממשלה שאומרת כמה משפטים בנושא העיר לרבות גיבוי כספי ובתוך זה הקזינו שהוא לא בפני עצמו אלא הוא חלק מתכנית כוללת לחיזוק אילת, לחיזוק הערבה הדרומית ולביצור אחיזתנו בגבול שבין ירדן למצרים.

איתן ברושי: זאת שליחות לאומית וזה לא אינטרס פרטי שלכם.

איתן ברושי: תצליחו .

יעקב מרגי: תודה לחבר הכנסת איתן ברושי.

יעקב מרגי: מי אמר שפסו הציונים מהארץ?

יעקב מרגי: חזק וברור.

יעקב מרגי: יש לנו כאן נציגים מה-ות"ת, מל"ג, אוניברסיטת בן גוריון?

יעקב מרגי: כן.

יעקב מרגי: יופי.

יעקב מרגי: ניתן לכם את רשות הדיבור בהמשך.

<קריאה: יש גם ממכללת לוינסקי.

יעקב מרגי: מבחינתי כולם יוכלו לדבר אם נשמור על נוהל של דקותיים-שלוש.

יעקב מרגי: שלא נלך אחרי איתן שהאריך אבל אני לא יכול לגבור עליו כי לא רק הרכבת הגיעה לאילת אלא גם הקולות נשמעו עד אילת.

איתן ברושי: אני מקווה שהם נשמעו קודם כל בירושלים.

איתן ברושי: כאן מחליטים.

יעקב מרגי: משרד החינוך, אני חוזר אליכם בקטע של פיתוח.

יעקב מרגי: חשובה לי סוגיית הפיתוח.

<משה שגיא: אני רוצה קודם כל להשלים את הנושא התקציבי.

<משה שגיא: המשרד מכיר בייחודיות של העיר בשני מרכיבים: האחד, בהיבט של ריחוק ממרכז הארץ, ריחוק גיאוגרפי, והשני, תנאי אקלים קיצוניים.

<משה שגיא: בשורה של נושאים המשרד הגדיל את ההשתתפות שלו באילת ונתן מענה למשל בנושא הסעות תלמידים, קיצר את הזכאות של המרחק לגבי תלמידים, משתתף בצינון בחינוך, בנושא של הריחוק אנחנו משתתפים בנושא של תמריצים לעובדי הוראה בהיקף של למעלה מעשרה מיליון שקלים, בנושא של שלוחה של מכללת לוינסקי, תמיכה נוספת של מיליון שקלים בשנה עבור המכללה.

<משה שגיא: אנחנו נותנים גם השתתפות בחטיבה העליונה בהיקף של חמישה מיליון שקלים.

<משה שגיא: זאת אומרת, היקף כולל של כעשרים מיליון שקלים בשנה אנחנו מתקצבים את העיר אילת בנושאים ייחודיים בגלל הריחוק שלה ממרכז הארץ ובגלל תנאים אקלימיים.

<משה שגיא: אין ספק שיש נושאים נוספים שלא קיבלו התייחסות מלאה ולדעתי בהחלטת ממשלה או כל פרוצדורה אחרת שתסדיר את זה תאפשר לנו לתת מענה.

יעקב מרגי: אני מאוד מודה לך.

יעקב מרגי: ות"ת.

יעקב מרגי: בעל המאה הוא בעל הדעה.

יעקב מרגי: לא תמיד במקרה שלכם, אבל בסדר.

יעקב מרגי: לא לשווא אמרתי בפתיח שצריך לתת לכם פרס ישראל על היוזמה הזאת להוריד את השלוחה של אוניברסיטת בן גוריון לאילת.

יעקב מרגי: השבוע הייתי בפגישה עם רבקה כרמי, נשיאת אוניברסיטת בן גוריון, והבנתי מתוך דבריה את הקשיים.

יעקב מרגי: אמרתי בפתיח שדברים טובים, אנחנו אלופים בחיסולם או להפריע להם.

יעקב מרגי: אתם שומעים את הצורך ואת הייחודיות של העיר אילת.

יעקב מרגי: אנחנו באנו לכאן לא להקים גוף כלכלי עסקי.

יעקב מרגי: אנו באנו ארצה לבנות ולהיבנות בה, זה ההמנון ועם זה צעדו הציונים והחלוצים.

יעקב מרגי: אני אומר שלא באנו לארץ לפתוח עסק אלא באנו להקים מדינה.

יעקב מרגי: תקשיבו, אם מישהו חושב ששבעים שנים זה הרבה זמן בחיי מדינה, הוא לא מבין מה זאת מדינה.

יעקב מרגי: העיר אילת צריכה אתכם לצורך היציאה מהקופסא.

יעקב מרגי: אמר מי שאמר שזה משאב לאומי לגבי אוניברסיטת בן גוריון וזה לא עסק פרטי, אני לא נסחף עד כדי כך, אבל אין ספק שאוניברסיטת בן גוריון, כשמה כן היא.

יעקב מרגי: היא נושאת את שמו של בן גוריון עם החזון שלו והיא צריכה להיות חלק מהחזון הזה.

יעקב מרגי: כולנו נותנים לה כתף חמה ורוח גבית, שתמשיך להצליח ולשגשג.

יעקב מרגי: אין ספק שהיא צריכה להמשיך במפעל הזה.

יעקב מרגי: היה לי בבאר שבע רב, נשמתו עדן, רב אשכנזי.

יעקב מרגי: הייתי מספר לו על הקשיים.

יעקב מרגי: בזמנו מי שהביא אותו לארץ היה זלמן שז"ר, נשיא מדינת ישראל דאז, קרא לו ואמר לו שהוא רוצה שיעלה לארץ.

יעקב מרגי: הוא היה תחת המשטר הקומוניסטי.

יעקב מרגי: הוא סיפר לי שהוא היה מארגן סדר פסח לקהילה.

יעקב מרגי: שנה אחת הוא ארגן סדר פסח והקהילה ראתה שפע.

יעקב מרגי: אמרו לו, רבנו, סדר כזה, בטח השלטונות עזרו.

יעקב מרגי: אמר, כן, אתם לא יודעים?

יעקב מרגי: אני הבאתי את המצות והם דואגים למרור כל השנה.

יעקב מרגי: אם כן, יש ות"ת, יש מל"ג, יש ממשלה ואנחנו מצליחים למרות הכול.

יעקב מרגי: אני אומר שיש כאן סוגיה ואני רוצה לצאת מכאן עם אמירה.

יעקב מרגי: לא נכלה את הזמן.

יעקב מרגי: אנחנו צריכים לצאת מכאן עם אמירה שהשלוחה באילת לא רק שתמשיך להתקיים אלא תמשיך ותתחזק ועוד תמונף.

איתן ברושי: תביא לכאן את פרופסור כרמי שתסביר למה זה לא קורה.

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: יש את הרגולטור.

יעקב מרגי: בוא נשמע את הרגולטור.

יעקב מרגי: האוניברסיטאות והמכללות, גם הן נמצאות תחת השבט תרתי משמע של הגוף הרגולטורי והמתקצב שזה ות"ת-מל"ג.

יעקב מרגי: לכן נשמע אותם והאמירה שלהם תחייב גם את פרופסור רבקה כרמי.

<אמיר גת: בוקר טוב לכולם.

יעקב מרגי: לפי החיוך שלך אני אופטימי.

יעקב מרגי: בוא נראה לאן נגיע.

<אמיר גת: אני אחראי על תקצוב אוניברסיטאות וקרנות מחקר ב-ות"ת.

<אמיר גת: ות"ת מעורבת בעיר אילת מזה הרבה שנים.

<אמיר גת: נמנו כאן מספר מוסדות מאוד חשובים.

<אמיר גת: שני המוסדות העיקריים שאנחנו מתקצבים בעיר אילת הם קמפוס בן גוריון באילת והמכון הבין-אוניברסיטאי באילת.

<אמיר גת: בסך הכול מדי שנה אנחנו שמים באילת 27-28 מיליון שקלים.

<אמיר גת: עם התכנית מאה מיליון או בלעדיה, אנחנו שם כל הזמן.

<אמיר גת: לאורך השנים היו מספר לא מבוטל של ניסיונות.

מאיר יצחק הלוי: 27 מיליון שמתועלים לקמפוס בן גוריון באילת?

<אמיר גת: לא.

<אמיר גת: קמפוס בן גוריון והמכון הבין-אוניברסיטאי באילת.

מאיר יצחק הלוי: בבקשה תדייקו בפרטים.

מאיר יצחק הלוי: שאלתי שאלה מאוד מאוד ברורה.

מאיר יצחק הלוי: אם אתה נותן כאן דיווח, תדאג שהוא יהיה דיווח מדויק.

יעקב מרגי: תמשיך את הסקירה שלך.

<אמיר גת: אני חושב שדייקתי ואת זה חשוב לי להגיד.

<אמיר גת: אנחנו מתקצבים שני מוסדות אקדמיים גדולים באילת.

<אמיר גת: אמרתי את זה בפתח דבריי, אחד מהם זה המכון הבין-אוניברסיטאי והשני הוא הקמפוס באילת, בסדר גודל של 27-18 מיליון שקלים בשנה.

<אמיר גת: אנחנו שם כל השנים האלה.

<אמיר גת: אני אזכיר שמי שהביא את קמפוס בן גוריון לאילת, זאת הייתה ות"ת בתקופתי של נחמיה לב-ציון בתחילת שנות ה-2000.

<אמיר גת: לפני כן היא הייתה מכללה אזורית בעיר אילת עם בסביבות מאה סטודנטים, תקן אותי אם אני טועה, ואחרי שאנחנו הבאנו את בן גוריון, אחרי שבן גוריון הסכימה לרדת לאילת, הייתה איזושהי תקופת פריחה של המכללה והגענו לסביבות 700 סטודנטים.

<אמיר גת: בהמשך, לצערנו, מסיבות שונות, ירד מספר הסטודנטים.

איתן ברושי: מסיבות של ייבוש.

איתן ברושי: החליטו לייבש אותה ולכן ירד מספר הסטודנטים.

איתן ברושי: נכון.

<אמיר גת: אני לא מקבל.

איתן ברושי: אני יודע.

איתן ברושי: אני מדבר מדם לבי.

איתן ברושי: הם החליטו לייבש, אז המספר יורד.

איתן ברושי: זה ברור לגמרי.

איתן ברושי: סוגרים פעילות, אז זה מתייבש.

יעקב מרגי: תתייחס גם לקריאה שלי.

<אמיר גת: אני רוצה לומר ש-ות"ת, לפני כחודשיים בערך, החליטה, בלי קשר לפעילות בכנסת, שהיא עושה מאמץ נוסף אחרי מאמצים שונים שלא צלחו לצערנו בשנים האחרונות - אולי פרופסור טרכטנברג יוכל להרחיב - והיא החליטה שהיא עושה ניסיון נוסף.

<אמיר גת: לצורך העניין היא שכרה יועץ שיעשה עבודה וימפה את צורכי ההשכלה הגבוהה בעיר אילת, ימפה את האפשרויות וימליץ המלצות לגבי ההמשך.

<אמיר גת: לבד לא נוכל להרים את זה.

<קריאה: תציג את היועץ.

<אמיר גת: היועץ הוא פרופסור חיים גורן מתל חי והוא נמצא כאן.

יעקב מרגי: נאפשר לו אחר כך להתייחס.

<אמיר גת: אנחנו נראה את העבודה ונראה את ההמלצות אבל מעבר לזה, להרים כה דבר, זה לא פרויקט של ות"ת.

יעקב מרגי: נתתם ליועץ לוח זמנים לסיים את עבודתו?

<אמיר גת: תוך שלושה חודשים יוגש דוח ביניים ותוך כחצי שנה יוגש דוח סופי.

<אמיר גת: רצינו לעשות עבודה ממוקדת.

<אמיר גת: עד כאן.

<אמיר גת: אם יש שאלות, אני אשמח לענות.

יעקב מרגי: כל מגמה תיקבע רק לאחר סיום עבודת היועץ?

<אמיר גת: נכון להיום אנחנו מתקצבים את קמפוס אילת לפי מספרי סטודנטים.

<אמיר גת: בתקופה הזאת יש ירידה במספרי סטודנטים ולא רק בקמפוס באילת אלא בכלל המוסדות בארץ.

<אמיר גת: אם מחר יהיו בקמפוס אילת 800 סטודנטים, אני מבטיח לתקצב - - -

איתן ברושי: זאת בדיוק הטעות שלהם.

איתן ברושי: תעשו הפוך.

יעקב מרגי: אני מבקש, איתן, אף אחד לא הפריע לך.

איתן ברושי: אני שואל שאלה.

יעקב מרגי: אני אתן לך אחר כך לשאול.

יעקב מרגי: כל הדיון, מעל חמישים דקות, אנחנו מנסים לשכנע את עצמנו בתקווה שאתם תשתכנעו כמונו - אנחנו כבר משוכנעים – שההתייחסות לאילת צריכה לצאת מהנוסחאות ומהמשבצות.

יעקב מרגי: אם אתה אומר לי שאנחנו מתקצבים את אילת לפי מספרי סטודנטים, תודה רבה.

יעקב מרגי: זה מה שקורה כמעט בכל מקום.

מרדכי יוגב: הנקודה המרכזית כאן היא המתח שבין שתי הגישות.

מרדכי יוגב: אני מסכים עם כל מה שאמר חברי חבר הכנסת איתן ברושי.

מרדכי יוגב: ברשות היושב ראש, ראש העיר אילת וצוותו, אנשי משרד החינוך לאגפיהם כי זאת ועדת חינוך אבל אין צורך להרחיב בייחוד של אילת.

מרדכי יוגב: די אם אני אספר שחוויתי את החוויה ביום של האובך הגדול, עת ניסיתי לרדת לאילת, עלינו על מטוס והורדנו ממנו.

מרדכי יוגב: מה אני לעומת מי שהיה צריך טיפול רפואי ייחודי?

מרדכי יוגב: יש כאלה שפעמיים ושלוש עולים בתל השומר, או מורה או מרצה שלא מגיע ומשבש את סדר הכיתה.

מרדכי יוגב: אלה מעגלים רחבים של הנגישות גם בכביש, גם ברכבת וגם בטיסה שהיא חיונית.

מרדכי יוגב: גם שער דרומי לים סוף.

מרדכי יוגב: הכול נאמר.

מרדכי יוגב: אני מציע שנלך לשורות התחתונות.

מרדכי יוגב: יש עוד תופעות ייחודיות.

מרדכי יוגב: אני באמת מעריך את מאיר יצחק הלוי כראש עיר.

מרדכי יוגב: חוויתי אותו בשלטון המקומי כיושב ראש הוועדה למניעת אלימות ואת האבק בייחודיותה של אילת כעיר מקלט לכל מיני אחרים ואיך הופכים את העיר לעיר שאזרחיה בונים אותה באופן החיובי ביותר.

מרדכי יוגב: אני אומר את זה באמת בהערכה גדולה.

מרדכי יוגב: אני מציע שנלך לשורות התחתונות, לאותה קריאה אליה כיוונתי של תקנה או החלטת ממשלה ייחודית לאילת בהיותה הרחוקה שברחוקות ולא עוד רחוקה על כל המשתמע מכך.

מרדכי יוגב: אותה קריאה בה אתה אומר לצאת מהמשבצות ולראות לא לפי מספר סטודנטים אלא להפך, לתת יותר כדי שיהיו יותר סטודנטים כי אחרת זה קשה.

יעקב מרגי: הייתי שר.

יעקב מרגי: אני לא אציין שרים ולא אציין נושאים.

יעקב מרגי: בוועדת כספים הייתה יתרה בסוף שנה, יתרה שקראו לה קופה קטנה של כל חברי ועדת הכספים – אני מקווה שהתופעה הזאת הסתיימה – אומר לי חבר בוועדת הכספים שהוא יכול להעביר לי שני מיליון שקלים.

יעקב מרגי: אמרתי לו, סוף סוף מישהו מתייחס למשרד שלי, משרד לשירותי דת שהוא לא משרד אטרקטיבי והסכמתי להעברה.

יעקב מרגי: אמר לי שהוא ישים לי את זה באיזה סעיף כדי לא לזהות.

יעקב מרגי: שאל אותי איך אני הולך לחלק את הכסף הזה.

יעקב מרגי: אמרתי לו שיש תקנה, מעביר את הכסף לשם, נוספים שני מיליון שקלים והכסף מתחלק.

יעקב מרגי: מה פתאום?

יעקב מרגי: הוא רוצה קהל ייעודי.

יעקב מרגי: אמרתי לו שאני לא יודע לתת לקהל ייעודי.

יעקב מרגי: ההוא ירד קומה אחת למחלקה המקצועית והביא לו.

יעקב מרגי: אני אספר לכם איך עושים את זה כי אולי אתם לא יודעים.

יעקב מרגי: באקדמיה צריך לעזור לכם, אלה שמדברים בשפת העם.

יעקב מרגי: הוא נתן לי תקנה ועל זה הייתי נותן לו פרס נובל.

יעקב מרגי: הוא אמר לי שאתן את זה רק לישובים שנמצאים בגובה מסוים מעל פני הים.

יעקב מרגי: אתם מבינים?

יעקב מרגי: כשרוצים לצאת מהקופסא, לצאת מהמשבצת, יודעים.

יעקב מרגי: תקנות, כתבו אותן בני אדם והם לא ירדו עם משה מסיני רק את הלכות משה מסיני אין לנו רשות לתקן למרות שיש כאלה שחושבים שכן, אבל לי אין.

יעקב מרגי: רבותיי, אנחנו יושבים במקומות וחורצים גורלות.

יעקב מרגי: קצת גאווה עצמית כך שאם הגעת לתפקיד הזה, יש לך את היכולת לשנות ולקבל החלטות באומץ, ואתה יכול.

יעקב מרגי: רק רצון, רצון לצאת מהקופסא ולא לנסוע בשיירה.

מרדכי יוגב: ברשותך היושב ראש, אני אומר את השורות התחתונות ממש.

מרדכי יוגב: דיברנו על כך שנקרא מכאן להחלטת ממשלה או לתקנה ייחודית בשם כל חברי ועדת החינוך שאתה תחתים אותנו עליה.

מרדכי יוגב: אז חיזוק השלוחות האוניברסיטאיות, בין אם לוינסקי, בין אם אוניברסיטת בן גוריון ובין אם זאת השלוחה הנוספת.

מרדכי יוגב: אותו תמריץ.

מרדכי יוגב: אלה באמת החלטות פנים משרדיות במשרד החינוך, גם למורים וגם לתלמידים כאשר רואים את הריחוק הזה.

מרדכי יוגב: אני חושב שלמרות שזה לא התחום שלנו, אדוני היושב ראש, אני באופן אישי קבעתי פגישה עם שר התחבורה כי התוודעתי לסיפור הזה באתו יום בו הייתי אמור לרדת לאילת לפני כחודשיים ואני מדבר גם על הכביש, גם על הרכבת וגם על סגירת שדה דב כך שלא ייסגר ושיהיה לו תחליף.

מרדכי יוגב: מכיוון שיש כאן נגיעה גם לחינוך, ראוי שתהיה פנייה גם אל שר התחבורה כי זה בהחלט גורם פגיעה בתחום החינוכי.

מרדכי יוגב: חזק את אילת.

מרדכי יוגב: אני מצטרף לדברי כל חבריי ואומר שזאת משימה לאומית, חברתית וציונית וגם חינוכית.

ענת ברקו: שאלה.

ענת ברקו: האם הירידה של הצבא לנגב תהיה לה איזושהי השפעה על אילת?

יעקב מרגי: לגבי באר שבע זה לא מוכח, אז את רוצה שזה יהיה לגבי אילת?

<עמירה חיים: יש חמישה יישובי מטרה.

יעקב מרגי: אילת לא ביניהם.

יעקב מרגי: רכבת ישראל הזמינה קרונות חדשים כי היא הבינה שאולי לא יתווספו הרבה בתים באותם יישובי מטרה אבל הקרונות יהיו יותר עמוסים.

ענת ברקו: אנחנו יודעים שהעיר אילת היא מאוד רגישה בתחום של חשיפה לפיגועי טרור.

ענת ברקו: זאת אומרת, צריך לצפות פני עתיד ולדעת שהמקום יכול להגיע למצב שהוא יהיה אזור חשוף לירי של טילים וטרור.

ענת ברקו: התנסינו בזה בצורה כזו או אחרת אבל לא באופן שזה חלילה וחס עלול לקרות.

ענת ברקו: אני חושבת שצריך להקדים תרופה למכה וצריך להציע גם לחיילים משוחררים שהם למשל קהל שהיום מחפש את דרכו, מחפש הזדמנויות ואלה אנשים שיכולים להגיע כדי ללמוד ולהישאר בעיר אילת וכך לחזק אותה.

ענת ברקו: צאו עם איזה שהן תכניות אטרקטיביות לחיילים משוחררים.

ענת ברקו: אני נפגשתי עם הקרן להכוונת חיילים משוחררים - - -

מאיר יצחק הלוי: קמפוס בן גוריון אבל שיחזקו אותו ולא יהרגו אותו.

ענת ברקו: אפשר קמפוס בן גוריון.

ענת ברקו: אנחנו צריכים גם לעשות את החיבור.

מאיר יצחק הלוי: בינתיים רוצים להרוג אותנו.

ענת ברקו: לקבל לשם חיילים משוחררים שילכו ללמוד באילת ולהציע להם חבילת דיור.

ענת ברקו: תחשוב על זה.

ענת ברקו: תיפגש עם חמדה מארק, יושבת ראש הקרן להכוונת חיילים משוחררים.

ענת ברקו: אם אתם תציעו איזושהי חבילה כזאת, אני חושבת שיש הרבה מאוד אנשים שירצו בה.

יעקב מרגי: אם היא תפעל כמו שהיא קידמה את הרפורמה של המכינות - - -

מאיר יצחק הלוי: אם כל שנה חותכים לנו עוד ועוד, איך נעשה את זה?

ענת ברקו: אסור לפגוע בתשתית האקדמית שיש בעיר אילת.

ענת ברקו: אסור לעשות את זה.

מאיר יצחק הלוי: נכון.

ענת ברקו: עד שהגענו לזה, לקח הרבה מאוד שנים.

ענת ברקו: להרוס זה יהיה מאוד קל.

יעקב מרגי: פרופסור טרכטנברג, אותנו לימדו אותנו שמה שרואים מכאן, לא רואים משם.

יעקב מרגי: אתה ראית גם מכאן וגם משם ויש לך טביעות אצבע על מה שקורה באקדמיה.

יעקב מרגי: יצא שבנוסף להרבה בעיות, מיקדנו את הסוגיה של האקדמיה אבל אנחנו לא נזניח בדברי הסיכום שלנו – ויש לנו עוד חצי שעה איכותית – לעת בנקודות נוספות.

מנואל טרכטנברג: מאוד בקצרה.

מנואל טרכטנברג: כנגד מה שמקובל לחשוב, לאילת יש פוטנציאל גדול מאוד ולא רק בתיירות אלא גם בפן האקדמי מדעי, מחקרי.

מנואל טרכטנברג: בעניין הזה עסקתי במשך חמש שנים רצופות, מהיום הראשון בו נכנסתי לתפקיד יחד עם ידידי מאיר ואני חייב לומר שזה היה אחד העיסוקים הכי מתסכלים.

יעקב מרגי: איזה תפקיד?

יעקב מרגי: שלא יתבלבלו, תגיד איזה תפקיד.

מנואל טרכטנברג: יושב ראש ות"ת.

מנואל טרכטנברג: אני רוצה להסביר למה יש לאילת פוטנציאל כזה גדול ולמה זה מתסכל.

מנואל טרכטנברג: לאילת יש פוטנציאל גדול מאוד כי יש נכסים מחקריים אדירים שם שהם ייחודיים בעולם ואת זה צריך להבין.

מנואל טרכטנברג: התנאים שיש שם מבחינת חקר הים אפשריים וכיום חקר הים הוא אחד התחומים הכי חמים בעולם בתחום המחקרי.

מנואל טרכטנברג: יש תנאים מאוד ייחודיים והסיבה היא שהצוק שמהחוף נכנס פנימה לתוך הים, יורד במרחק של כמאתיים מטרים מהחוף לעומק של כ-900 מטרים.

מנואל טרכטנברג: לכן זה מאפשר מחקרים בעומק הים מהחוף, ניטור וכולי, דבר שלא קיים בשום מקום אחר בעולם.

מנואל טרכטנברג: המדענים בעולם היו מתים לבוא לשם ולעשות מחקר.

מנואל טרכטנברג: מסביב לזה אפשר לבנות – החלום הגדול ששמתי על השולחן ולא הצלחנו לממש – מרכז מחקרי ללימודים גבוהים וחקר הים, מרכז בינלאומי.

ענת ברקו: זה רעיון נהדר.

מנואל טרכטנברג: יש נכונות אדירה לשיתוף פעולה בין האוניברסיטאות בעולם.

יעקב מרגי: מה עצר את זה?

מנואל טרכטנברג: בנינו תכנית רחבה מאוד של מעגלים שמאיר מכיר אותה היטב, שיש לזה השלכות גם על סטודנטים בארץ ומהעולם.

מנואל טרכטנברג: זה יכול להיות מנוף נהדר.

מנואל טרכטנברג: לצד זה אפשר להקים – הייתי במגעים – בית ספר גבוה לתיירות בשיתוף עם שוויץ ואתה מכיר את המאמצים האלה.

מנואל טרכטנברג: לא רק זה אלא שאני אישית חיפשתי תרומות והייתי במגע עם פילנתרופ קנדי, לא אזכיר את שמו, שהיה מוכן לשים על השולחן סכום גדול מאוד של כסף לעניין הזה ושהמרכז הזה יהיה על שמו.

מנואל טרכטנברג: אלא מה, כולם רוצים עד שזה מגיע לכיס.

מנואל טרכטנברג: ממשלת ישראל, כשזה מגיע לכיס, לא מוכנה לשים את הכסף על השולחן.

מנואל טרכטנברג: זאת לא ות"ת.

מנואל טרכטנברג: שלא נתבלבל כאן.

מנואל טרכטנברג: זה פרויקט לאומי שדורש מימון ממשלתי.

מנואל טרכטנברג: אני רוצה לעשות הקבלה למשהו אחר שגם בו הייתי מעורב - הקמת בית ספר לרפואה, הפקולטה לרפואה בצפת של אוניברסיטת בר אילן.

מנואל טרכטנברג: איך זה קרה?

מנואל טרכטנברג: החלטת ממשלה חגיגית.

מנואל טרכטנברג: אני הייתי שם.

יעקב מרגי: אני הייתי שם.

מנואל טרכטנברג: כן.

מנואל טרכטנברג: אתה היית שם.

מנואל טרכטנברג: אמרו חצי-חצי.

מנואל טרכטנברג: האוניברסיטה תביא תרומות, אנחנו נביא את המצ'ינג.

מנואל טרכטנברג: מיליארד וחצי שקלים, חצי-חצי.

מנואל טרכטנברג: ראש הממשלה בעצמו היה צריך להתערב כדי למצוא חמישה מיליון שקלים כדי להעביר לפרויקט הזה.

מנואל טרכטנברג: ממשלת ישראל, ברגע שגוזרים את הסרט או מקבלים החלטה, נעלמת ולא קיימת.

יעקב מרגי: בגזירת הסרט היו כמה שרים.

מנואל טרכטנברג: היו.

מנואל טרכטנברג: אחר כך כולם נעלמו.

מנואל טרכטנברג: אני אומר לכם שהתכנית ישנה והיא תכנית נהדרת שיכולה לקרות, כולם רוצים את זה.

מנואל טרכטנברג: אותו פילנתרופ, אפשר להעיר אותו מחדש.

מנואל טרכטנברג: כל מה שצריך לקרות זה שממשלת ישראל ולא ות"ת – התקציב של ות"ת הוא במתכונת מסוימת והוא לא יכול לזוז ממנה – כפרויקט לאומי תשים חמישים מיליון שקלים לעניין הזה והעסק הזה יקרה.

מנואל טרכטנברג: אם זה לא יקרה, אני חושש מאוד שגורלה של אילת מבחינת ההשכלה הגבוהה לא יהיה טוב מכיוון שהמוסדות – האוניברסיטה העברית, אוניברסיטת בן גוריון והמכללה – לא יהיו מוכנות לממן את האקסטרה שזה מצריך כדי לקדם את זה.

מנואל טרכטנברג: אני רוצה שתצא מכאן קריאה מאוד ברורה.

מנואל טרכטנברג: רבותיי, אילת היא לא קזינו.

יעקב מרגי: אתה איחרת.

יעקב מרגי: אמרנו זאת בפתיחה ונחזור על זה בסיכום.

מנואל טרכטנברג: אילת היא לא קזינו אלא היא מחקר, אפשר להביא לשם – עשינו חישוב – 3,000 סטודנטים מהעולם ומהארץ.

מנואל טרכטנברג: אפשר לעשות שם משהו מדהים.

ענת ברקו: רעיון נהדר.

מנואל טרכטנברג: זה לא הרבה כסף.

מנואל טרכטנברג: אני לא מאלה שבא בדרישות תקציביות מוגזמות.

מנואל טרכטנברג: אפשר לעשות את זה.

מנואל טרכטנברג: צריכה לצאת קריאה כזאת לממשלה שתתקצב בחמישים מיליון שקלים.

ענת ברקו: יש כאן הערת ביניים שאם זה לא יקום באילת, זה כנראה יקום בירדן.

מאיר יצחק הלוי: הערה.

מאיר יצחק הלוי: פרופסור מנואל טרכטנברג מלווה את הנושא האקדמי כבר הרבה מאוד שנים.

מאיר יצחק הלוי: אני רוצה להבהיר שאותה ייחודיות עליה מדבר פרופסור טרכטנברג, מדברת גם על חקר הים, גם על תחום של אנרגיה סולרית, על תיירות, מלונאות ונופש, על הנושאים הססמולוגים, על הנושאים הגיאולוגיים.

מאיר יצחק הלוי: אין שום סיבה בעולם שבעיר לא יקום מרכז.

מאיר יצחק הלוי: דרך אגב, אני רוצה להגיד משהו ואני מצטער אם זה יישמע בוטה.

מאיר יצחק הלוי: ההקמה של קמפוס אקדמי, גם לוינסקי, זאת לא איזושהי גחמה של דמויות כמו אמיר יצחק הלוי או כמו פרופסור כרמי אלא זה עניין קיומי לחייה האיכותיים של העיר אילת ולא פחות מזה.

מאיר יצחק הלוי: אני לא מוכן להתנצל כאן ובטח לא על חמישים מיליון שקלים שאנחנו נקרוס ונחזור אחורה שלושים שנים.

מאיר יצחק הלוי: לא עולה על הדעת.

מאיר יצחק הלוי: אני אומר לאנשי ה-ות"ת.

מאיר יצחק הלוי: אנשי ה-ות"ת יודעים גם לתעדף.

מאיר יצחק הלוי: אני אומר את זה לאנשי ה-ות"ת ואני מפנה מבט גם לממשלת ישראל.

מאיר יצחק הלוי: חברים, תבינו שמדובר כאן בעניין לאומי קיומי.

מאיר יצחק הלוי: זאת לא איזו אפיזודה שקפצה כאן על מישהו.

מאיר יצחק הלוי: זה צורך.

מאיר יצחק הלוי: אפרופו, בעניין הזה הושקעו כבר מאות מיליוני שקלים, אם זה על ידי בניית מעונות, אם זה על ידי מלגות, אם זה הכשרת שטח.

מאיר יצחק הלוי: הקצינו את כל השטח לטובת האקדמיה.

מאיר יצחק הלוי: אי אפשר לזרוק את כל העבודה הזאת בגלל שיקול של עוד עשרים מיליון שקלים או עוד שלושים מיליון שקלים.

מאיר יצחק הלוי: זה לזרוק עיר שלמה ולכך אנחנו נתנגד.

מאיר יצחק הלוי: אני רוצה לבקש ממך אדוני היושב ראש, תוביל החלטה שמנחה את מי שצריך להנחות עד ממשלת ישראל, שיהיה צורך לחזק את האקדמיה באותם מעגלי טרכטנברג, כך אני קורא לזה.

מאיר יצחק הלוי: לחזק אותם כדי שימנפו את כל מערכת החינוך שלנו מעלה מעלה וישימו את העיר במקום הראוי לה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: דוקטור גניאל, בבקשה.

יעקב מרגי: תציג את עצמך.

<דרורי גניאל: אני משנה למנכ"ל וראש מינהל שח"ק בעיריית אילת.

<דרורי גניאל: אני חושב שנאמרו דברים רבים, חשובים וטובים ואני רוצה להוסיף ולומר שאין דבר יותר בלתי שווה מחלוקה שווה לבלתי שווים.

<דרורי גניאל: אילת לא שווה לשום מקום אחר.

יעקב מרגי: תמיד ידעתי שאנשי אקדמיה מסבכים בשפה.

יעקב מרגי: אמרנו את אותם דברים אבל בלשון העם.

יעקב מרגי: תחזור על הדברים.

<דרורי גניאל: אני חוזר ואומר שאין דבר יותר בלתי שווה מחלוקה שווה לבלתי שווים.

<דרורי גניאל: אני רוצה לומר שצביר האפיונים המיוחדים של העיר הם כאלה שלא ניתנים לערעור.

<דרורי גניאל: כל עיר מיוחדת במשהו ובאילת ההצטרפות היא מאוד גדולה.

<דרורי גניאל: אני חושב שגם מהזווית האקדמית, החיבור של זה אל החינוך העל יסודי ואל החינוך היסודי, כמו שאתה אמרת, הנושא הוא לאומי והוא לא אילתי פנימי.

<דרורי גניאל: כל מה שהועלה כאן, הוא כדי לתמוך את העיר הזאת כפרויקט לאומי של מדינת ישראל ולא כאיזה אירוע איזוטרי כזה או אחר של עיר אחת.

<דרורי גניאל: לכן החבירה של אקדמיה, חינוך, קיום, מרחק.

<דרורי גניאל: העובדה שכרגע הגיעו ונכנסו לכאן חברים רבים מאילת שיצאו ב-5:00 בבוקר כדי להגיע לבירת הנצח.

<דרורי גניאל: המרחק הזה, הבדידות הזאת.

יעקב מרגי: אני אגלה לך משהו.

יעקב מרגי: לקח להם להגיע לבאר שבע פחות זמן מאשר לקח להם מבאר שבע לירושלים.

יעקב מרגי: אני עושה את זה כל יום.

יעקב מרגי: אני נוסע 25 דקות לשער הגיא ומשער הגיא שעה וחמש דקות.

<דרורי גניאל: אתה צודק אדוני.

<דרורי גניאל: היה לי פעם אוטו כזה.

יעקב מרגי: אהבתי.

יעקב מרגי: אני אעביר אזה לאחראי על התחבורה בכנסת.

יעקב מרגי: ממלא מקום ראש העיר, מר אלי לנקרי.

<אלי לנקרי: אדוני היושב ראש, רבותיי חברי הכנסת.

<אלי לנקרי: אני קודם כל רוצה להתחבר ולברך על המסר המאוד ברור של חברי הכנסת בדברים שלהם, מסר שאומר שאילת חזקה היא אינטרס לאומי מובהק ואינטרס אסטרטגי של מדינת ישראל.

<אלי לנקרי: בתחילת דבריך אדוני היושב ראש התייחסת למאפיינים המיוחדים של העיר אילת, הריחוק הגיאוגרפי, הבדידות הגיאוגרפית, גודל השוק, תנאי האקלים.

<אלי לנקרי: כל אלה מייצרים את אותן הוצאות מיוחדות שיש לעיר אילת וזה עובר כחוט השני בכל הוצאה ממשק בית דרך כל עסק באילת, דרך העירייה וכולי.

<אלי לנקרי: ברשותך, אני רוצה לחזור במשפט אחד לעניין התקנה עליה אנחנו מדברים היום.

<אלי לנקרי: אני חושב שאין חולק על כך ששיתוף הפעולה עם משרד החינוך הוא שיתוף פעולה יוצא מן הכלל.

<אלי לנקרי: הבעיה היא לא שם.

<אלי לנקרי: הם רוצים לשתף פעולה, הם רוצים לסייע אבל ידיהם כבולות ואין להם יכולת לסייע לנו מעבר למה שהם מסייעים היום.

<אלי לנקרי: אני אזכיר עכשיו שאנחנו לפני הקמה של בית ספר והעלות הנוספת שיש לעיר אילת לבית הספר הספציפי הזה היא שישה מיליון שקלים ואין לזה פתרון.

<אלי לנקרי: בעבר, לפני שנים אחדות, אני אזכיר למשרד החינוך, היה אזור גיאוגרפי נוסף שקראו לו אזור גיאוגרפי ח'.

<אלי לנקרי: הוא כלל את אילת ואת אילות.

<אלי לנקרי: הדבר הזה נמחק.

<אלי לנקרי: זאת אומרת, עם השנים הייתה רגרסיה.

<אלי לנקרי: לא קרה שום דבר שמחזק אלא ההפך, הייתה נסיגה וכללים ותקנות שאז היו ברורים, היום כבר לא ברורים ולא קיימים.

<אלי לנקרי: מכאן החשיבות הגדולה של התקנה עליה אנחנו מדברים עת אנחנו מראים עבודות כלכליות שמראות באופן ברור ואין על זה חולק שההוצאות הנוספות רק בתחום החינוך הן 16 מיליון שקלים שנובעים מהמאפיינים המיוחדים של העיר אילת ו אני לא אחזור על הסעיפים שציינו שגורמים לכך.

<אלי לנקרי: משפט אחד לגבי האקדמיה.

<אלי לנקרי: כמו שפרופסור טרכטנברג ציין, באמת זיהינו את היתרונות היחסיים שיש לעיר אילת בנושא האקדמיה ופרופסור טרכטנברג בהחלט סייע לנו בנושא הזה.

<אלי לנקרי: דיברנו על ביו טכנולוגיה ימית ודיברנו גם על תיירות כמחקר והקמת בית ספר גבוה למלונאות ותיירות באילת, ולא רק דיברנו אלא גם הבאנו את בית הספר הטוב בעולם לאילת.

<אלי לנקרי: הבאנו אותו לפרופסור טרכטנברג בתפקידו כיושב ראש ה-ות"ת, את בית הספר EHL בלוזן שרוצה להקים באילת בית ספר.

<אלי לנקרי: מה יותר טוב מזה?

<אלי לנקרי: באנו לשותפים הטבעיים שלנו, לאוניברסיטת בן גוריון.

<אלי לנקרי: אמרו, כן.

<אלי לנקרי: אבל מעבר לאמירת כן, לא קרה שום דבר.

<אלי לנקרי: כלומר, הם אמרו כן, רוצים אנחנו, אבל כאשר דובר על כסף, כסף אין.

<אלי לנקרי: כלומר, רצון טוב יש אבל מעבר לזה, להוציא את זה לפועל, לא.

<אלי לנקרי: אנחנו היום תקועים ותקועים עם זה כמו שאנחנו תקועים עם מכון מחקר ואקדמיה לנושא של ביו טכנולוגיה ימית ועוד הרב נושאים כאלה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: מנהלת אגף בינוי ותקצוב, משרד החינוך, אילנית שושני.

יעקב מרגי: שמעת את הזעקה שעולה ועל פער של שישה מיליון שקלים לבית ספר.

יעקב מרגי: אני אומר לך כנבחר ציבור שאם ראש העיר לוקח את זה מתוך תקציבו הוא, הוא פוגע בדברים אחרים.

איתן ברושי: הם צריכים לקבל תקציב כמו איטום אקוסטי שנותנים למיזוג למי שבונה בית ספר ליד שדה תעופה.

איתן ברושי: הם חייבים מיזוג ולא בגלל שהם רוצים אלא כי אין להם ברירה.

איתן ברושי: המשמעות היא מיליוני שקלים עזרה לבית ספר אותו בונים.

איתן ברושי: אני בניתי בית ספר כזה.

יעקב מרגי: יכול להיות שאנחנו מתפרצים לדלת פתוחה.

איתן ברושי: יכול להיות שהם לא יודעים.

מאיר יצחק הלוי: הם יודעים.

איתן ברושי: אם הם יודעים, שיעשו.

מאיר יצחק הלוי: עוזרים לנו.

איתן ברושי: לא מספיק.

<אילנית שושני: שלום לכולם.

<אילנית שושני: התייחסות לגבי הנושא של בינוי מוסדות חינוך.

<אילנית שושני: אני עברתי בעיון על המסמך שכתבתם והבשורה בעניין הזה היא שהכלים קיימים במערכת.

<אילנית שושני: זאת אומרת, צריך התגייסות נוספת של משרד האוצר לעניין הזה והדברים יכולים להיות פתורים.

יעקב מרגי: לא נמצא כאן רפרנט חינוך במשרד האוצר.

<אילנית שושני: לנושא של תוספת מרחק לבנייה חדשה.

<אילנית שושני: אכן בשנת 2012, ועדה משותפת עם משרד האוצר קיבלה קיזוז משמעותי.

<אילנית שושני: זאת אומרת, ממצב של 35 אחוזים תוספת לבנייה חדשה, כיום עומדים על 10 אחוזים.

<אילנית שושני: התוספת קיימת ומעוגנת במערכת.

<אילנית שושני: תוספת אקלימית קיימת ומעוגנת במערכת.

יעקב מרגי: אני שואל שאלה במלים פשוטות.

יעקב מרגי: אם אגף התקציבים ייתן מענה, התקנה מאפשרת לכם לצאת?

<אילנית שושני: אמת.

איתן ברושי: באיזה אחוז מימון?

<אילנית שושני: כל הכלים נמצאים במערכת.

<אילנית שושני: תוספת מרחק יכולה לחזור, אם נעשה ועדה משותפת, להיקפים גדולים יותר כדי לצמצם עלויות.

<אילנית שושני: התוספת האקלימית שהיום הוא על עשרה אחוזים, יכולה לקבל תפנית אחרת.

מאיר יצחק הלוי: תחזירו את אזור ח' למפה.

<אילנית שושני: אזור ח' מקבל עשרה אחוזים.

<אילנית שושני: אני יכולה לומר שברמת מקרו, אמנם הזרקור כאן הוא על אילת, נושא של עלויות בנייה חדשה במדינת ישראל, אלה עלויות בחסר.

<אילנית שושני: זאת אומרת, החסר הוא בין 15 ל-20 אחוזים.

<אילנית שושני: הסוגיה היא לא סוגיה שנמצאת רק לגבי אילת.

<אילנית שושני: חבל אילות, ערבה תיכונה, ודאי שנמצאים במצב אחר.

יעקב מרגי: אני אשאל שאלה אחרת.

יעקב מרגי: אתם בניצול מלא כל שנה בסעיפי הבינוי?

<אילנית שושני: כל כיתות הלימוד שאנחנו מקבלים מתוקצבות עד הסוף, במאה אחוזים.

יעקב מרגי: אתם לא מעבירים משנה לשנה עודפים מחויבים?

יעקב מרגי: הכול יוצא?

<אילנית שושני: בהרשאה להתחייב.

<אילנית שושני: אנחנו מוציאים את מלוא התקציב.

יעקב מרגי: רשות שלא מממשת את ההרשאה הזאת אחרי שנה, שנתיים ושלוש, מה אתם עושים עם זה?

<אילנית שושני: בבינוי, אני מודה שאנחנו אכן נותנים לרשויות יותר טווח ניצול.

יעקב מרגי: את יודעת שהאוצר את זה.

<אילנית שושני: נכון.

<אילנית שושני: אגב, הרשויות סופגות את העלויות בהתאם.

יעקב מרגי: הייתי שם וידעתי להתמודד עם זה.

יעקב מרגי: אני חושב שרשות שקיבלה הרשאה להתחייב, וזה כבר על סמך התקדמות מסוימת, ושנתיים לא מימשה אותה, רשות כזו צריכה להינזף ולהחזיר את ההרשאה הזאת ולבטל אותה.

יעקב מרגי: צריך הסכם עם האוצר.

יעקב מרגי: אני מכיר את הגישה של משרדי הממשלה כלפי ביטול התחייבויות כי האוצר לא אוהב להחזיר לכם, צריך משאים ומתנים והוא לוקח את דמי הכיס שלו.

יעקב מרגי: אבל בשביל זה אנחנו כאן.

יעקב מרגי: אם יושבים לי עכשיו מעל שנתיים עשרות מיליוני שקלים בהרשאה להתחייב, זאת נקודת כשל שצריך לטפל בה והיא יכולה לתת לכם מענה.

<אילנית שושני: הנושא של הרשאה להתחייב הוא נכון אבל השולחן הזה לא מסייע לנו כי מה שאנחנו מדברים כאן כרגע - - -

יעקב מרגי: בכל מקרה את מוגבלת.

<אילנית שושני: כן.

<אילנית שושני: אלה תוספות על אותו מפתח עלות.

<אילנית שושני: אני רוצה לציין שאילת נמצאת אצלנו - בנושא הבלאי שצוין במסמך הזה - בנושא של חיזוק מבנים לרעידות אדמה, כך שכל המבנים שלה נמצאים אצלנו בעדיפות לאומית לחיזוק.

<אילנית שושני: אני מקווה שנרים את הכפפה ביחד ונעשה את זה על הצד הטוב ביותר.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: מכללת לוינסקי.

יעקב מרגי: מפריעים לך או עוזרים לך להתפתח באילת?

<רותי דקל: אנחנו אופטימיים.

יעקב מרגי: תשמרי על זה כי זה מום עובר.

<רותי דקל: אני באמת רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת וליידע.

<רותי דקל: אני לא יודעת עד כמה כל הנוכחים כאן יודעים בכלל על קיומה של מכללת לוינסקי שקיימת כבר הרבה מאוד שנים ובתשע"ב גם קיבלה את האישור הזמני של ה-מל"ג שאומר שאנחנו אכן קיימים כישות עצמאית ואפילו קיבלנו אישור ללימודי תואר שני.

<רותי דקל: אנחנו המכללה שבעצם מכשירה את כוח האדם של העיר ואנחנו מאוד גאים בכך.

<רותי דקל: אנחנו גם רואים בזה מחויבות מאוד מאוד גבוהה ולכן שיתופי הפעולה שלנו עם בתי הספר הם מאוד פוריים.

<רותי דקל: אנחנו עובדים בהדדיות.

<רותי דקל: בתי הספר שלנו שותפים מלאים בהכשרת המורים, כך שאנחנו בהחלט מצמצמים את הפער בין האקדמיה לבין השדה בעזרת העבודה המשותפת שלנו.

<רותי דקל: יתרה מזאת, אנחנו גם מלווים את המורים לאחר סיום לימודיהם ועוסקים גם בליווי המורה החדש, גם בהשתלמויות, גם בדרגות הקידום.

<רותי דקל: למכללה אכן יש מקום מאוד מאוד משמעותי בכל הנושא של כוח ההוראה באילת בחינוך היסודי.

ענת ברקו: בעצם אילת מספקת לעצמה את המורים?

<רותי דקל: בבתי הספר היסודיים.

<רותי דקל: בואי נאמר שאם אני נכנסת היום לבתי הספר יסודיים כדי להעביר איזושהי השתלמות או הדרכת מורים, יש חדרי מורים שאני רואה שישים, שבעים ושמונים אחוזים מהמורים שהם בוגרי המכללה לדורותיהם.

<רותי דקל: יותר מזה, גם הרבה מאוד בוגרי המכללה תפסו עמדות מאוד משמעותיות בניהול חינוכי ופדגוגי במשרות כאלה ואחרות, בין אם זה בעיר וגם בערבה.

מאיר יצחק הלוי: חשוב לציין שגם כאן

מאיר יצחק הלוי: משרד החינוך משתף פעולה בחיזוק מכללת לוינסקי אבל אנחנו לא מסתפקים בזה.

מאיר יצחק הלוי: אנחנו רואים בזה כור היתוך שמייצר את כוחות ההוראה ולכן צריך להמשיך ולחזק את מכללת לוינסקי גם על ידי יצירת מסלולים נוספים.

יעקב מרגי: לא סתם שאלתי אם מפריעים לך או מסייעים לך.

יעקב מרגי: יושבים כאן גם נציגי ה-ות"ת ויושב כאן גם מנואל טרכטנברג ואני אומר את זה בחיוך.

יעקב מרגי: מכללות לחינוך עוברות תקופה לא קלה מול ה-ות"ת.

יעקב מרגי: אני רוצה לומר לכם שהיום יש לי פגישה עם יו"ר ה-ות"ת ויש נקודה אחת שאני רוצה לשים עליה דגש.

יעקב מרגי: אני לא אומר שכל מכללות החינוך, יש להן זכות קיום עצמאי.

יעקב מרגי: אני מכיר את הגודל, את הייחודיות וכולי, אבל אין ספק שההחלטה הזאת לא יכולה להתקיים ברוחב.

יעקב מרגי: אי אפשר להעלים את המכללות לחינוך.

יעקב מרגי: את החלשות, צריך לומר להן עד כאן, אבל לחזקות צריך לתת.

יעקב מרגי: צריך לראות איך מחריגים את זה אבל זאת לא נקודה לדיון.

<רותי דקל: משפט אחרון.

<רותי דקל: אני רוצה להתחבר לדברים שנאמרו כאן לגבי הבאת כוחות חדשים וצעירים לעיר.

<רותי דקל: בימים אלה אנחנו עמלים על תכנית חומש ובהחלט יש את העניין הזה של איך להביא את החבר'ה הצעירים.

<רותי דקל: אנחנו רוצים לפתח עכשיו כמה תכניות מצוינות לחבר'ה שהיו בשנת שירות ובתפקידי פיקוד והדרכה בצבא ולבנות עבורם מסלול ייחודי באילת.

ענת ברקו: עשינו את זה בבר אילן.

יעקב מרגי: לפני נציגת מועצת התלמידים הארצית ותושבת אילת, אני נותן את רשות הדיבור לחבר הכנסת עודד פורר שישב בסבלנות ובקשב רב.

עודד פורר: מה שהקפיץ אותי זה הסיפור של פרופסור טרכטנברג.

עודד פורר: אני חושב שזאת שערורייה.

יעקב מרגי: מה שהוא אמר?

עודד פורר: מה שהוא סיפר.

עודד פורר: אני אומר את זה כמי שכיהן כמנכ"ל משרד ממשלתי ואני אומר את זה גם לך עכשיו, ראש העיר.

עודד פורר: שמע, זה פרויקט שמשנה מצב.

עודד פורר: זה פרויקט שמשנה מצב של עיר.

עודד פורר: זה משהו שאתה יכול אתו ללכת ולחזור חזרה לישוב שלך ולשנות את המצב.

עודד פורר: חמישים מיליון שקלים במונחים של ממשלה, זה לא כסף, על אחת כמה וכמה שאתה אומר שאתה כבר מביא להם את חמישים מיליון השקלים הנוספים.

עודד פורר: זה הקפיץ אותי כי זה פרויקט שבשנייה אחת זה שווה שישה משרדי ממשלה שצריכים להיות שותפים כאן כי זה משרד החינוך, זה משרד התיירות, זה משרד החקלאות, זה משרד הקליטה ברמה של סטודנטים, זה משרד הכלכלה ומשרד המדע.

איתן ברושי: מתי בפעם האחרונה הצלחת לראות שיתוף פעולה בין כל כך הרבה משרדים?

יעקב מרגי: אל תהיה פסימי.

איתן ברושי: אני לא פסימי.

איתן ברושי: זאת עובדה.

עודד פורר: אני אומר לך שאתה צריך למצוא שר אחד או מנכ"ל אחד שייקח את זה.

עודד פורר: החלטת ממשלה, חמישים מיליון שקלים, מחר בבוקר זה יכול לקרות והפרויקט הזה יהיה.

עודד פורר: המדינה שהיום משקיעה מאות מיליוני שקלים כדי להילחם בחרם, צריכה להתבייש שהיא לא שמה חמישים מיליון שקלים כדי להקים מרכז מחקר באילת ואפשר לעשות את זה.

יעקב מרגי: ניתן את רשות הדיבור לדור הצעיר.

יעקב מרגי: תציגי את עצמך.

<ליאל זנו: שלום לכולם.

<ליאל זנו: אני יושב ראש מועצת הנוער בעיר אילת ונציגת העיר במועצה הארצית.

<ליאל זנו: אני ילידת אילת, תלמידה בעיר מאז אני מכירה את עצמי.

<ליאל זנו: אני רוצה להציף בוועדה בעיה בה אני נתקלת כל שנה וכל הנוער שלנו נתקל בה וזאת הבעיה שנוגעת לטיולים השנתיים.

<ליאל זנו: אני באמת חושבת שזה משהו שהוא הכרחי.

<ליאל זנו: העלות לתלמידים אילתיים של טיולים שנתיים היא גבוהה בעשרות אלפי אחוזים מאשר העלות לתלמיד במרכז.

<ליאל זנו: אנחנו כנוער שממילא חי בעיר שהיא מאוד מבודדת, מאוד מופרדת מהשאר, רוצים להכיר את הארץ שלנו.

<ליאל זנו: אנחנו רוצים לשמוע עליה, אנחנו רוצים ללכת בה, אנחנו רוצים לראות את הנופים שלה ולהכיר אותה, אבל העלות המאוד מאוד גבוהה של הטיולים האלה, מאוד פוגעת בנו גם כדי להכיר את הארץ שלנו וגם כדי לאהוב אותה.

<ליאל זנו: הרי כדי לאהוב את הארץ, אתה חייב קצת יותר מזיקה אליה, אתה צריך ללכת בה, צריך להכיר אותה.

<ליאל זנו: אנחנו כתלמידים שחיים בעיר מרוחקת, לא מכירים אותה באמת עד שאנחנו לא יוצאים ממנה לטיולים שנתיים.

<ליאל זנו: אני חושבת שזה אינטרס משותף גם של הממשלה, וגם של העירייה לעשות צעד בנושא.

<ליאל זנו: לא יכול להיות שיש בני נוער שלא יוצאים לטיול שנתי בגלל העלות שלו.

<ליאל זנו: לא יכול להיות שיש בני נוער שמשלמים אלפי שקלים כדי לצאת ליומיים טיול שנתי וזה בניגוד לתלמידים במרכז שמשלמים כמה מאות שקלים, נהנים, לא מבזבזים כביכול יומיים על נסיעה ומכירים את הארץ יותר טוב.

<ליאל זנו: אנחנו צריכים לשבת ולחכות לאיזשהו נס שיגיע.

<ליאל זנו: אנחנו צריכים להרים את הכפפה ואני באמת מאמינה שזה צריך לבוא מכאן, מהוועדה הזאת ולהראות שגם אנחנו כבני נוער יכולים וצריכים לצאת מהעיר ולהכיר את המדינה.

<ליאל זנו: אני מבקשת להציף את זה למצוא פתרון.

מנואל טרכטנברג: משפט.

מנואל טרכטנברג: הצעה קונקרטית בנושא הזה.

מנואל טרכטנברג: אני מציע לפנות להנהגה החדשה של קרן קיימת לישראל בבקשה שקרן קיימת לישראל תאמץ את הטיולים השנתיים של התלמידים.

יעקב מרגי: הצעתך התקבלה.

מנואל טרכטנברג: אני לא פוטר את הממשלה מאחריות.

מנואל טרכטנברג: אני אפנה אבל אני רוצה שתצא מכאן קריאה כזאת.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: התחייבנו לשמוע את היועץ של ה-ות"ת לעניין העיר אילת ואני מבין שהוא גם מייצג את מכללת תל חי.

יעקב מרגי: אני רוצה שתתמקד בשאלתי.

יעקב מרגי: תאמר לנו מה נתבקשת לבדוק ואיזה מסקנות התבקשת להגיש.

<קריאה: לא, הוא לא התבקש להגיש מסקנות.

<חיים גורן: אני שמח שמנו אמר את מה שהוא אמר כי זה נתן את התמונה מבחינת ההשכלה הגבוהה, לתפיסתי.

<חיים גורן: זאת עבודה שנעשתה, זאת הייתה עבודה מדהימה וחבל שהיא נסתיימה והפסיקה.

<חיים גורן: אני מסכים לכל מילה.

<חיים גורן: אני נתבקשתי לסקור את מצב ההשכלה הגבוהה באילת על כל המוסדות, להגיש דוח על המצב הקיים והמלצות להמשך.

<חיים גורן: אני יכול להמליץ מה שאני חושב לנכון ואת הכיוון שאני חושב לנכון.

<חיים גורן: התחלתי את העבודה בסך הכול לפני שלושה שבועות וכבר נפגשתי עם חלק מנשיאי האוניברסיטאות.

<חיים גורן: בסוף השבוע הזה אני אבלה בעיר אילת.

<חיים גורן: הקשבתי טוב למה שנאמר כאן, הקשבתי טוב למסר שיצא מהוועדה ואני גם ארשה לעצמי להזמין את עצמי ליושב ראש הוועדה להמשך דיון על רעיונות.

יעקב מרגי: אני מאוד מודה לך.

יעקב מרגי: תודה רבה.

איתן ברושי: משפט.

איתן ברושי: קודם כל, אני מברך את אלה שהצטרפו לדיון.

איתן ברושי: אני רוצה להגיד, אדוני ראש העיר, שאנחנו ועדת חינוך, תרבות וספורט ולא רק ועדת חינוך.

איתן ברושי: אני פניתי כבר בראשית דרכי בכנסת, אני חדש – לא בנושאים אלא בכנסת – לשרת התרבות והספורט כדי שתיתן מענקים וסיוע גדול לעיר אילת.

יעקב מרגי: השעון מאיץ בי.

איתן ברושי: אני רוצה לומר שאנחנו גם תרבות וספורט ולכן יש לתת סיוע לתרבות ולספורט, לרבות שאלת ההסעות לקבוצות הספורט ובנושאים של הספורט.

איתן ברושי: מילה אחת ביקורת גם לידידי מנו ולחברי האקדמיה.

איתן ברושי: אתם מייצגים את הפער בין אמר לעשה שהוא תק פרסה.

איתן ברושי: אתם לא שואלים כמה תלמידים אתם רוצים שיהיו במכללה אלא אתם אומרים שמה שראש העיר יביא, אני אתקצב.

איתן ברושי: כאילו זאת מכללה בתל אביב.

איתן ברושי: אתם צריכים להגיד הפוך.

איתן ברושי: אתם צריכים להגיד שאתם רוצים להכפיל את מספר התלמידים באוניברסיטה באילת, ניתן סיוע יותר גדול כדי להכפיל את התלמידים.

איתן ברושי: זה הפער בין עובדי מדינה שלא תמיד מבינים את רוח המפקד לבין מה שאנחנו אומרים, ואנחנו באים מהעשייה.

איתן ברושי: חסר לכם הפרק של העשייה כדי להבין מה משמעות ההחלטות שלכם.

איתן ברושי: שנו את התפיסה.

איתן ברושי: לא מה ראש העיר מביא אלא מה הממשלה רוצה.

איתן ברושי: אם הממשלה רוצה, היא צריכה לתת יותר.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: משפט סיכום לנציג סיעת הצעירים באילת.

<מתן בארי: שני משפטים.

<מתן בארי: בוקר טוב לכולם.

<מתן בארי: אני נציג של סיעת צעירי אילת.

<מתן בארי: נמצאים כאן גם חברים צעירים מהמפלגה.

<מתן בארי: אילת היא עיר מרוחקת וכל בן נוער שנכנס לעיר בגיל 15 ו-16 חולם לגור בה ובגיל 21-22, הצעירים האילתיים מדירים רגליהם מהעיר ובורחים לחפש אקדמיה במקומות אחרים, וחבל.

<מתן בארי: הצעירים האילתיים סטטיסטית, איך שלא תנתח את זה, מתחילים את החיים מאוחר יותר לעומת צעירי המדינה.

<מתן בארי: הלימודים עולים להם יקר יותר.

<מתן בארי: אנחנו מתחננים להרחבת אקדמיה בעיר, מתחננים לתקציבים ומתחננים לכוח צעיר בעיר.

<מתן בארי: תודה.

יעקב מרגי: אני מודה, ממש מודה.

יעקב מרגי: לראות את תושבי אילת, את מנהלי בתי הספר, זה מעמד מרגש.

יעקב מרגי: אין ספק שתם ולא נשלם אלא אנחנו נמשיך בנושא.

יעקב מרגי: דלינו נקודות לסיכום בדיון הזה.

יעקב מרגי: תבינו שזה דיון רציני ואנחנו נמשיך לפמפם – סליחה על הביטוי הלא אקדמי – כדי שמישהו כאן באמת יצא מהקופסה או מהמשבצת וכך אני פותח את דברי הסיכום.

יעקב מרגי: קודם כל, אני מודה לראש העיר, מודה לחברת הכנסת נאוה בוקר שארגנה את היום הזה בכנסת, מודה לכל חברי הכנסת ולאורחים.

יעקב מרגי: יש לי כאן ידיד יקר, הרב משה אלמקייס, סגן ראש העיר.

יעקב מרגי: בתום הדיון הגיעה הוועדה למסקנות הבאות: אין דבר יותר לא שוויוני מאשר לתקצב באופן שוויוני אנשים לא שוויוניים.

יעקב מרגי: הוועדה מברכת על הרצון הטוב שיש במשרד החינוך להיענות לבקשות ולצרכים הייחודיים והייעודיים בכל תחומי החינוך של העיר אילת.

יעקב מרגי: הוועדה פונה לשר החינוך ולשר האוצר לתקן תקנה מיוחדת לעיר אילת בדומה לתקנה שקיימת בסעיפים מסוימים לעיר ירושלים כעיר הבירה.

יעקב מרגי: תקנה זו תסדיר את הפערים בתקציב הנוכחי מבחינה ייחודית, ייעודי וחוקת העיר אילת.

יעקב מרגי: הוועדה פונה ל-ות"ת להמשיך את המתווה, תכנית מאה מיליון שקלים לטובת פיתוח הקמפוס שתכליתו פיתוח וקידום קמפוס בן גוריון באילת.

יעקב מרגי: הוועדה רשמה לפניה את הודעת ות"ת כי מינתה יועץ למיפוי צרכיה האקדמיים של העיר אילת.

יעקב מרגי: הוועדה מבקשת לקבל לידיה את דוח הביניים של היועץ שיוגש תוך שלושה חודשים ואת הדוח הסופי שיוגש תוך שישה חודשים.

יעקב מרגי: אם אפשר לקצר את הזמן, טוב.

יעקב מרגי: זאת לא הלכה למשה מסיני ולא חייבים להיות שישה חודשים.

יעקב מרגי: הוועדה פונה למשרד החינוך, לסמינרים לחינוך, לדאוג להצמחת דור מורים בעיר.

יעקב מרגי: הוועדה פונה למשרד החינוך להגדיל את תקציב הטיולים לתלמידים באילת בתוספת של מאתיים שקלים במקום מאה שקלים כפי שמתוקצב היום.

יעקב מרגי: הוועדה פונה לממשלה לממן את המיזמים שתוכננו להקמת מרכז מחקרי בין לאומי לחקר הים, והקמת בית הספר הבין לאומי לתיירות.

יעקב מרגי: הוועדה פונה לקרן קיימת לישראל לאמץ את הצעתו של חבר הכנסת מנו טרכטנברג לממן את הטיולים של התלמידים באילת למען יכירו את כל הארץ ויטיילו לאורכה ולרוחבה כיתר התלמידים בארץ.

יעקב מרגי: אני אומר, רבותיי, כל זה בנוסף לקריאתי לממשלה לקיים דיון מיוחד על העיר אילת ולקבל החלטה, הצעת מחליטים ייחודית, לעיר אילת כי אם לא, אני אומר לכם חברי הכנסת ואדוני ראש העיר, צריך להתחיל לעבוד על חקיקת חוק העיר אילת.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: הישיבה נעולה.