ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 246, 2016-01-18 12:00

משה גפני: אני מחדש את הישיבה.

משה גפני: עכשיו אנחנו דנים על הנחות בתעריפי המים לאוכלוסיות נזקקות.

משה גפני: אני מקווה שהדיון הזה יהיה יותר קצר.

משה גפני: אנחנו קבענו כבר לפני שתי קדנציות את ההוזלות שיש לציבור נזקק בתעריפי המים.

משה גפני: בממשלה הקודמת – מיקי, אני הולך לשבח אתכם – הוספתם גם, נדמה לי, את ניצולי השואה, שהם יהיו זכאים להנחות במים.

משה גפני: יש גם את נכי צה"ל.

משה גפני: אתם הייתם צריכים בתוך 60 יום להביא את הנזקקים, את הקבוצות שעליהן חל החוק, בגלל שאנחנו תיקנו את החוק באופן כזה שזה יהיה כמו בתעריפי החשמל, שאותם נזקקים יקבלו 1.5%, נדמה לי, מהגבייה שגובים במים, שילך להנחות.

משה גפני: אותו דבר כמו בחברת החשמל, ש-1.5% מהגבייה הולך לנזקקים.

משה גפני: אני מבקש לדעת, 60 יום אחרי אישור התקציב אתם צריכים להביא את זה לכאן לוועדה.

משה גפני: מי מוסר לנו דיווח על מה שקורה עם הדבר הזה?

<רעיה עדני: רעיה עדני, רפרנטית מים, משרד האוצר.

<רעיה עדני: כמו שהיה בדיון הקודם, אנחנו בוחנים את מנגנון ההנחות ואת הדרך לייעל אותו בכדי שכל הכסף שאכן מוקצב בתקציב המדינה על-פי חוק, 1.5% מסך התקבולים של תאגידי המים והביוב – אנחנו בוחנים את הדרך ליישם את זה.

<רעיה עדני: יושבים בישיבות גם מול רשות המים, הרי על-פי חוק אלו תקנות שר האוצר בהתייעצות עם מועצת רשות המים לפני שהיא מגיעה לוועדת הכספים.

<רעיה עדני: אנחנו בתהליך הכנה של הדבר הזה.

<רעיה עדני: כשהוא יסתיים, אנחנו נביא אותו לאישור הוועדה.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא מבינה, גפני, מה זה תהליך הכנה?

משה גפני: רגע, תיכף נשמע.

משה גפני: תני לה להשלים, שנייה.

<רעיה עדני: כשנסיים את עבודת המטה המשרדית, אנחנו נגיש אותה לאישור הוועדה.

משה גפני: נלך לפי הסדר.

משה גפני: יש משהו בסביבות 71 מיליון ש"ח שמיועדים לנזקקים.

משה גפני: כמה מתוך זה השתמשו בהנחות לכל אותם נכים וניצולי שואה?

משה גפני: כל הקבוצה שעליה מדובר.

משה גפני: כמה כסף נוצל?

<גלעד פרננדז: גלעד מרשות המים.

<גלעד פרננדז: אנחנו איתרנו עד היום בערך 70%-65% מהזכאים.

<גלעד פרננדז: צריך לזכור שהאיתור של הזכאים נעשה על-ידי הספקים עצמם.

<גלעד פרננדז: זו מערכת די מורכבת שנכנסים לאיתור ספקים.

<גלעד פרננדז: מהכסף שנוצל, עד היום שילמנו סדר גודל של 36 מיליון שקל, ועוד ארבעה מיליון בתשלום הבא, זה יהיה 40 מיליון שקל.

<גלעד פרננדז: ברור לכולם - - -

משה גפני: לא שמעתי.

<גלעד פרננדז: 40-36 מיליון שקל.

משה גפני: זאת אומרת, פחות מחצי ממה שעומד לרשותכם.

<גלעד פרננדז: בערך חצי.

<שגית אפיק: זה גם הנתון שנתתם לפני חצי שנה, זה לא השתנה?

אורלי לוי אבקסיס: בגלל זה אני לא מבינה מה קרה.

מיקי לוי: לא איתרתם אנשים אחרים?

<שגית אפיק: לא השתמשו בכסף?

<גלעד פרננדז: א', איתרנו אנשים אחרים.

<שגית אפיק: זה אותו נתון בדיוק.

<גלעד פרננדז: א', איתרנו אנשים אחרים.

<גלעד פרננדז: צריך לזכור שגם מי שמאתרים אותו, הוא לא בהכרח משתמש בהטבה.

<גלעד פרננדז: לכן ההצעה שדנו בה עם חבר הכנסת מקלב היא לבדוק מי שמגיע לקובץ, בלי קשר לצריכה שלו, והוא יקבל את ההפחתה.

<גלעד פרננדז: זה רעיון שאנחנו שוקלים אותו ביחד עם משרד האוצר כדי לראות שלא נחרוג מהתקציב.

אורלי לוי אבקסיס: מה שאני אומרת, מאחר שיש פה 50% שנשארים בקופה – אני לא יודעת באיזו קופה הם נשארים, מה הייעוד שלהם, האם הם נשמרים, צבועים או לא צבועים, כמו שאמר חבר הכנסת מיקי לוי, לאותה הטבה.

אורלי לוי אבקסיס: השאלה הנוספת שלי היא אנחנו כבר רואים לנכון להיטיב עם אותן אוכלוסיות מוחלשות, נזקקות וכולי, למה להתחיל את זה אחרי הקוב ה-3.5, למה לא להתחיל את זה מהקוב הראשון?

אורלי לוי אבקסיס: רק אחרי 3.5 קוב הוא הופך להיות זכאי?

משה גפני: אורלי, מה שגלעד אמר, בדיון הקודם הציע חבר הכנסת מקלב – והם נוטים לקבל את זה את זה, צריך הסכמה של האוצר – להפסיק עם הדבר הזה, כמו שאת אומרת, החל מ-3.5 קוב, אלא שאת ההנחה הם יקבלו מהקוב הראשון.

משה גפני: הם יקבלו הנחה, הם נזקקים.

משה גפני: כמו בחברת חשמל – הנזקקים מקבלים הנחה באחוז מסוים בחשמל שהם צורכים.

משה גפני: אני מאוד תומך בזה.

משה גפני: אם רוצים לסייע לניצולי השואה למשל, או אם רוצים לסייע לנכים, או אם רוצים לסייע לכל הקבוצות המוחלשות שנמצאות בתוך העניין הזה – אני רוצה להכניס אותך לעניין.

משה גפני: אז היה מדובר על קובים, מכיוון שאז היה את היטל הבצורת, הכול היה דיונים כמה מים משתמשים וכולי.

משה גפני: אין היטל בצורת.

מיקי רוזנטל: אבל יש הפרשים בין הקובים היסודיים שמוקצים לך במחיר לבין הצריכה העודפת.

משה גפני: נכון.

משה גפני: אבל, מיקי, התוצאה - - -

מיקי רוזנטל: אני אתך.

מיקי רוזנטל: אני גם בעד החלה מהקוב הראשון.

משה גפני: אתה צודק.

משה גפני: אתה צודק.

משה גפני: הבעיה המרכזית – מה שגלעד לא אומר, אני אומר לך.

משה גפני: אני לא איש מקצוע ואני לא יושב ברשות המים.

משה גפני: אני לא יודע להגיד, אבל זה ברור לחלוטין שאם הם אומרים לפני חצי שנה ואומרים גם היום שזה הכסף המיועד שאתו משתמשים, המשמעות של העניין שאנשים לא מגיעים לצריכה הזאת והם לא מקבלים בכלל את ההנחה, אפילו שהא ניצול שואה.

מיקי לוי: שהוא יקבל מהקוב הראשון.

אורלי לוי אבקסיס: לכן אני אומרת, הניצול האמתי יהיה מהקוב הראשון.

אורלי לוי אבקסיס: ועדיין, אני רוצה להציע הצעה נוספת, הכספים העודפים שנשארו מחוסר שימוש או מאי-הגעה צריכים לשמש מן קרן, ששם אולי אנחנו נקים ועדה מיוחדת לכל הנזקקים שיש להם חובות מול הרשויות האלו.

משה גפני: זה תיקון חוק.

אורלי לוי אבקסיס: למה?

אורלי לוי אבקסיס: לוועדה מיוחדת אתה לא צריך תיקון חוק.

אורלי לוי אבקסיס: יש להם חובות, שהקרן הזאת תשמש לכיסוי החובות - - - זה צבוע.

מיקי לוי: בהמשך למה שאורלי אומרת, גלעד והאוצר, האם הכסף עובר משנה לשנה או חוזר חזרה לתוך האוצר?

מיקי לוי: זה מה שאני מבקש לדעת.

משה גפני: מיקי, רשמנו את זה.

משה גפני: אני רוצה לאפשר לכולם לדבר.

משה גפני: בבקשה.

<רזיאל אחרק: שמי רזיאל אחרק, אני יושב-ראש תאגיד המים "עין אפק" וגם יושב-ראש איגוד יושבי-ראש תאגידי המים בישראל.

<רזיאל אחרק: בהמשך למה שאמרה חברת הכנסת אורלי לוי, כבוד היושב-ראש – קודם כל, התפקיד שלנו, כל יושבי-הראש במדינת ישראל בהתנדבות מלאה.

<רזיאל אחרק: אנחנו נבחרי ציבור.

משה גפני: אתה בראש העין?

<רזיאל אחרק: כן.

<רזיאל אחרק: עם מיכאל מלמד.

<רזיאל אחרק: וזה בתיאום מלא אתו.

<רזיאל אחרק: אני גם יושב-ראש של כל יושבי-ראש פורום תאגידי המים.

<רזיאל אחרק: בשונה מהמנכ"לים - - -

משה גפני: אתה חבר מועצה?

משה גפני: לא הבנתי.

<רזיאל אחרק: אני חבר מועצה, כן.

משה גפני: אז במסגרת התפקיד שלך אתה יושב-ראש תאגיד המים.

<רזיאל אחרק: נכון.

<רזיאל אחרק: וזה בהתנדבות מלאה.

<רזיאל אחרק: אגב, כל יושבי-הראש במדינת ישראל לא מקבלים שכר, הם בהתנדבות, למעט המנכ"לים.

<רזיאל אחרק: אנחנו מהמקום שלא עשו עד היום.

<רזיאל אחרק: מאז קום התאגידים, נבחרי הציבור בתאגידים לא באו לידי ביטוי.

<רזיאל אחרק: אנחנו מקבלים את הקולות של האנשים שמחייבים אותם במים ולא מקבלים את ההנחות.

<רזיאל אחרק: הצעת החוק שהניח חבר הכנסת אייכלר ב-15.11.2015 מדברת על הקמת ועדה מיוחדת להנחות לאוכלוסיות מוחלשות כדוגמת ועדת הנחות בארנונה.

<רזיאל אחרק: לא הגיוני שבארנונה נותנים הנחה ושם יש לך גם ניקיון וגם גינון, אבל מים, שזה מצרך חובה – חובה, זה אפילו יותר מחשמל – לא יכול להיות שלא תהיה ועדת הנחות תואמת לארנונה בתוך התאגידים.

<רזיאל אחרק: איך לא חשבו על זה עד היום?

<רזיאל אחרק: אין לי מושג.

<רזיאל אחרק: וזה לא הגיוני, זה פשוט פשע לא לעשות דבר כזה.

<רזיאל אחרק: אני לא מדבר על המצב שמשפחה נזקקת – גם בן אדם נורמלי שפתאום יש לו פיצוץ מים מתחת לבית, מגיע לו חשבון של 20,000 שקל, ולי אין את הכלים לעזור לו.

משה גפני: הבנתי, אתה בעד שתהיה ועדה שתעשה הנחה או שתפטור - - -

<רזיאל אחרק: יש הצעת חוק מונחת כבר.

<אבנר עורקבי: אבנר עורקבי, יושב-ראש ארגון אהב"ה וחבר בפורום נכים.

<אבנר עורקבי: כבודו, אנחנו הגשנו לכבודו מכתב בקשה לפטור את רוב המשפחות הנזקקות, כלומר הנכים, הילדים הנכים, מתשלום מים.

<אבנר עורקבי: הנימוק שלנו הוא כזה – לאחרונה הובאה בפני הכנסת הצעת חוק העלאת הקצבאות, וזה נפל.

<אבנר עורקבי: אנחנו יודעים שמדובר במיליארדים, ולכן אנחנו חושבים איך אפשר להקל על אותה קבוצה שמאוד קשה לה להתנהל עם 2,400 שקל – אולי אני מגזים קצת - - -

משה גפני: אתה מדבר על הנכים.

<אבנר עורקבי: אני מדבר גם על הנכים.

מיקי לוי: גם ניצולי שואה.

<אבנר עורקבי: קצבאות ממש קטנות.

<אבנר עורקבי: אתה יודע מה, לא העליתם את הקצבאות, לפחות תנו פה את הפטור.

<אבנר עורקבי: תנו את הפטור לנכים.

<אבנר עורקבי: לכלל הנכים בישראל, אני לא מדבר אפילו על דרגות, זה 90%, זה 80%, זה 100%.

<אבנר עורקבי: כולם, כל הנכים שלא יכולים לעמוד במחירים, תנו להם את הפטורים.

<דבי גילד-חיו: עורכת הדין דבי גילד-חיו מהאגודה לזכויות האזרח.

<דבי גילד-חיו: לצערי, מתוך כוונות טובות לתפוס את מה שאפשר – אבל אנחנו דנים בתוך מסגרת שמלכתחילה היא בעייתית ומעוותת אפילו הייתי אומרת.

<דבי גילד-חיו: לקחנו איזה סכום כסף שהאוצר זרק לנו - - -

משה גפני: הוא לא זרק, ירקנו דם עד שהוא נתן את זה.

<דבי גילד-חיו: כן, סליחה.

משה גפני: ימים ולילות ישבנו אתם.

<דבי גילד-חיו: נעשו מאמצים גדולים לקבל יותר טוב מכלום.

<דבי גילד-חיו: כבר כמה וכמה שנים אנחנו דנים מי יקבל כמה, איך נממש את זה הכי טוב וכולי.

<דבי גילד-חיו: יש אוכלוסיות שלמות שהן מחוץ לחוק הזה, למשל הדוגמה של נכים מתחת ל-70% שזקוקים לזה.

<דבי גילד-חיו: זו דוגמה אחת.

<דבי גילד-חיו: עניים מקבלי הבטחת הכנסה, קבוצה שנייה.

<דבי גילד-חיו: למשל זכאויות למזונות מהביטוח הלאומי זה עוד, ויש עוד קבוצות שנשארו בחוץ.

<דבי גילד-חיו: מעבר לזה, אנחנו כל הזמן פה בתוך מסגרת של הגדלת מכסות, במקום שמהטיפה הראשונה אנשים יקבלו הנחה באמת.

<דבי גילד-חיו: גם הסכום הראשון זה סכום שהרבה מאוד אוכלוסיות לא יכולות לממן אותו ולא יכולות לשלם אותו, והן לא מקבלות על זה הנחה.

<דבי גילד-חיו: יש אנשים שאפילו לא מנצלים את הכמות הזאת, אז בכלל לא מגיעים לסכומים של ההנחות האלה.

<דבי גילד-חיו: צריך לעשות שינוי בתפיסה ולתת את ההנחות כמו שצריך, מהשקל הראשון.

<דבי גילד-חיו: מעבר לכל זה, צריך לדון בכלל במחירי המים.

<דבי גילד-חיו: מאז התאגידים והרפורמות, מחירי המים הבסיסיים עלו בעשרות אחוזים מכל הטעמים הידועים – הוסיפו מע"מ, הורידו סבסוד של המדינה, וכולי.

<דבי גילד-חיו: יש מקום לחזור ולדון במחירי המים האלה.

<נעמי מורביה: נעמי מורביה, יושבת-ראש מטה מאבק הנכים וחברה בפורום הארגונים.

<נעמי מורביה: אני לא אלאה את חברי הוועדה ואחזור על הדברים.

<נעמי מורביה: אני רק רוצה להדגיש שוב שנוצר עוול, נוצרה אפליה נוראית בכך שאנשים עם מוגבלות שאין להם שר"מ, אלה שאין להם את התוספת בקצבה, הם אלה שיוצאים קירחים מכאן ומכאן כי הם גם לא מקבלים את ההנחה במים.

<נעמי מורביה: זאת אומרת, אלה שחיים מ-2,342 שקל הם גם אלה שלא זכאים להנחה במים, דבר שגורם לעוול מתמשך.

<נעמי מורביה: אנחנו חושבים שהגיע הזמן – יש את הנכונות ואת הרוח הנכונה כאן בוועדה לתקן את העוולה הזאת.

<נעמי מורביה: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב-ראש, אני יכולה להעיר הערה?

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים פה על תשלומי המים.

אורלי לוי אבקסיס: אף אחד לא לוקח בחשבון את תשלומי הביוב.

אורלי לוי אבקסיס: אתה יודע שעל כל יחידה של מים אתה משלם אפילו יותר על יחידת ביוב, על הניקוז.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא יודעת איך זה נכנס פה לגדר החוק, זה תשלום בנפרד לחלוטין.

אורלי לוי אבקסיס: זה מכפיל את השכר שאתה משלם - - -

משה גפני: זה לא מכפיל.

אורלי לוי אבקסיס: זה כמעט כפול.

אורלי לוי אבקסיס: זה אחד על אחד.

אורלי לוי אבקסיס: תקנו אותי פה אם אני טועה.

<קריאה: זה מגדיל מאוד, את צודקת.

<רעיה עדני: זה לא מדויק.

משה גפני: מגדיל.

אורלי לוי אבקסיס: כמעט על כל שקל שאתה משלם פה, אתה משלם שקל שם.

אורלי לוי אבקסיס: למה?

<רעיה עדני: תעריף המים והביוב הוא תעריף אחיד.

<קריאה: הביוב נגזר מהמים.

משה גפני: אורלי, בחוק כתוב גם ביוב.

אורלי לוי אבקסיס: גם ביוב?

<דורון יהודה: דורון יהודה מארגון נכי הפוליו ופורום ארגון הנכים.

<דורון יהודה: כבר מההתחלה, כשהייתה בצורת, תקפנו את הנושא שלנכים יש צורך במים יותר מכל אדם רגיל.

<דורון יהודה: אם אדם היה משלם 100-50 שקל, היום אנחנו משלמים 1,000-600 שקל מים.

<דורון יהודה: אני שואל אתכם, יש היגיון שאדם מקבל 2,300 ומשלם כל כך הרבה מים?

<דורון יהודה: אני מציע בנושא הנכים להוריד את המים ולהחזיר אותו לקדמותו.

<דורון יהודה: לא חסר היום מים.

<דורון יהודה: לא חסר היום מים, למה צריך לדבר על הנחה פה, הנחה שם?

<אליהו יצחק: שמי אליהו יצחק, פורום מים, ירושלים, כבר שש שנים.

<אליהו יצחק: מדברים פה על ההנחות.

<אליהו יצחק: מה קורה אם שני ההורים עובדים ומגיעים בסך הכול ל-5,000 שקל משכורת, עם עשרה ילדים, 12, 13, 14 ילדים?

<אליהו יצחק: כבר דיברנו עם היושב-ראש שאנשים כבר הגיעו לאסתמה וכולי.

<אליהו יצחק: מה קורה עם החוב הישן, כל רגע מכתבים מגיעים הביתה, רוצים למכור את הבית, אפילו מההוצאה לפועל.

<אליהו יצחק: זה עושה ריב עם האישה, עם הילדים, זה עושה צרות.

<אליהו יצחק: אנשים רוצים לבוא להסדרי חשבון, שולחים להם מכתבי התראה, לא רוצים להכיר בנו בכלל.

<אליהו יצחק: אנחנו צריכים לדעת מה עם מחיקת חובות.

<אליהו יצחק: אי-אפשר לישון בלילה.

<טיסיר אבו רמוז: שלום לכולם, שמי אבו רמוז טיסיר.

<טיסיר אבו רמוז: אני ממזרח ירושלים.

<טיסיר אבו רמוז: כבוד היושב-ראש וחברי הכנסת הנכבדים, אנחנו משלמים כפליים עבור קוב מים במזרח העיר.

<טיסיר אבו רמוז: אני בא מהשכונות הכי עניות במדינת ישראל.

<טיסיר אבו רמוז: שכונות שהן מרובות ילדים.

<טיסיר אבו רמוז: לצערי, אין לנו ייצוג בכנסת בישראל, כל אחד דואג לעצמו ולכפרים שלו.

<טיסיר אבו רמוז: אני בא כמתנדב לישיבה הזו, ואני מרגיש כבוד שאני יושב בין חברי כנסת ואנשים כמוכם, מכובדים.

<טיסיר אבו רמוז: הבעיה שלנו, אדוני היושב-ראש, אומנם קוב מים הוא יקר במדינת ישראל, אנחנו משלמים כפול עבור קוב מים.

<טיסיר אבו רמוז: למה?

<טיסיר אבו רמוז: זה עניין פוליטי, אני לא רוצה להיכנס לעניין הזה.

<טיסיר אבו רמוז: מחשיבים לנו - - -

משה גפני: שום דבר לא פוליטי, כסף.

משה גפני: האוצר רצה כסף.

<טיסיר אבו רמוז: לא, לא, לא, אדוני היושב-ראש, אנחנו משלמים עבור קוב מים 14 שקל.

משה גפני: אגב, זה לא רק במזרח ירושלים, זה גם במזרח בני-ברק.

<טיסיר אבו רמוז: זה לא אשמתי.

<טיסיר אבו רמוז: אני לא אשם בזה.

משה גפני: גם משלמים אותו דבר, וגם בקריית-שמונה.

<טיסיר אבו רמוז: אדוני היושב-ראש, תן לי לסיים.

<טיסיר אבו רמוז: אני מתנדב ובא לייצג את האנשים חסרי האונים, אנשים שלא יודעים מהחוק הישראלי שום דבר.

<טיסיר אבו רמוז: אני שייך לפורום שנקרא "פורום המים".

<טיסיר אבו רמוז: אני גאה להיות אחד מהמשפחה הזאת.

<טיסיר אבו רמוז: אני רוצה להגיד עוד מילה.

<טיסיר אבו רמוז: אני מצטער להגיד לך שקוב מים במזרח העיר הוא שלושה מחירים.

<טיסיר אבו רמוז: בבית חנינא, השכונה הכי מפוארת במזרח העיר, משלמים שם עבור קוב מים חמישה שקלים וחצי.

<טיסיר אבו רמוז: באזורים הכי עניים שלנו משלמים 14 שקלים לקוב מים.

<טיסיר אבו רמוז: אני מצטער להגיד לך את זה.

<טיסיר אבו רמוז: אתה אמרת שזה לא פוליטיקה.

מיקי לוי: אתה יכול להביא לנו חשבונות?

משה גפני: לא להביא שום דבר.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני מודה לך.

משה גפני: גלעד, אני רוצה תשובה לשאלה הזאת.

<גלעד פרננדז: א', אנחנו לא מכירים את המספרים האלה, אלו לא המספרים של תעריפי המים.

<גלעד פרננדז: בתעריפי המים יש תעריף נמוך ויש תעריף גבוה.

<גלעד פרננדז: גם התעריף הגבוה היום הוא בערך 12.5 שקלים, כולל מע"מ.

משה גפני: מה שאומר האדון הנכבד הזה, שיש שכונה שמשלמים בה פחות, ויש שכונה שמשלמים בה הרבה יותר.

<גלעד פרננדז: זה לא יכול להיות.

משה גפני: דווקא בשכונה שמשלמים בה פחות, היא שכונה יותר עשירה.

<גלעד פרננדז: לדעתי זה לא יכול להיות.

<גלעד פרננדז: אנחנו מבקשים לקבל חשבונות או הוכחות.

משה גפני: זה דבר שלא עובר לידנו.

משה גפני: אני מאוד מבקש להעביר נייר על הדבר הזה.

משה גפני: דבי, את יכולה לעזור לו?

<דבי גילד-חיו: אנחנו נעביר.

משה גפני: תעבירי נייר לגלעד, עם העתק אלינו.

<טיסיר אבו רמוז: בישיבה הקודמת אני העברתי את כל המסמכים, אדוני היושב-ראש.

<דבי גילד-חיו: נשלח.

<דבי גילד-חיו: נשלח.

משה גפני: אני לא הולך לפתוח עכשיו את הכול.

משה גפני: אני מבקש – מה שמך?

<טיסיר אבו רמוז: אבו רמוז טיסיר.

משה גפני: שבי אתו, קחי את הנייר הזה, תעבירי לגלעד, תעבירי העתק אלינו.

משה גפני: גם אם בפעם הקודמת זה עלה ולא טופל, זה יטופל עכשיו, בעזרת ה'.

<טיסיר אבו רמוז: אני העברתי את כל המסמכים.

<דבי גילד-חיו: נשלח להם הכול.

<אלי ברדה: אלי ברדה, ראש עיריית מגדל העמק.

<אלי ברדה: בנוסף על תפקידי, אני גם יושב-ראש תאגיד נצרת עילית, עמק יזרעאל ומגדל העמק, תאגיד אחד.

<אלי ברדה: אני רוצה לומר לך שלושה משפטים בקצרה, הכי קצר שיכול להיות.

<אלי ברדה: אחד, מסתבר בכל יום בחדשות שלמדינת ישראל יש כסף, והיא מחלקת אותו ביד רחבה.

<אלי ברדה: תבורך המדינה, שירבו נכסיה, ושהיא תמשיך לחלק.

<אלי ברדה: דבר שני, חייבים לעזור לאוכלוסייה הזו שמדובר בה כאן.

<אלי ברדה: אפשר דרך תעריף מים מיוחד, כמו שאנחנו קונים את המים מ"מקורות", זה המחיר שאפשר לחייב אותם.

<אלי ברדה: ודבר שלישי, חייבים להקים ועדת הנחות בתאגידים כדי שייתנו מענה למקרים חריגים על-פי שיקול דעת מקצועי ומשפטי כדי שתהיה קצת חמלה בעשייה היומיומית שלנו.

<קריאה: סליחה, מה המחיר ב"מקורות"?

איתן ברושי: אפשר לשאול אותו שאלה?

משה גפני: דקה.

<ענת בהט: עורכת דין ענת בהט מהנהלת האגף לסיוע משפטי במשרד המשפטים.

<ענת בהט: אנחנו מעניקים ייצוג משפטי חינם לאוכלוסיות מעוטות יכולת גם בענייני החובות וגם בענייני המים.

<ענת בהט: אני רוצה לחדד פה את הנקודה שקהל הלקוחות שלנו, שבאמת צריך לבחור בין מקלחת לבין אוכל לבין תרופות, הפתרון הטוב ביותר עבורו זה סיוע בתעריפים.

<ענת בהט: גם לאפשר לו את הזכות לשלם בכבוד על המים – כי מדובר בתשלום בכבוד – וגם לאפשר לו הליכי גבייה הרבה יותר – הפעלת הליכי הגבייה נגדו זה דבר שמצריך גם את - - -

משה גפני: אתם הייתם מעורבים עכשיו בנושא של גבייה שהייתה בכפייה, ואני מודה לך על כך.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: בבקשה, גברת, אני רוצה להתכנס לסיכום.

<ליליאנה סירקיס: שמי ליליאנה סירקיס, אני עובדת סוציאלית באגף הרווחה בעיריית ירושלים.

<ליליאנה סירקיס: בעבר עבדנו עם הרשות המקומית סביב נושא של ועדת חובות.

<ליליאנה סירקיס: וזה היה מאוד מוצלח.

<ליליאנה סירקיס: האנשים הנזקקים ביותר קיבלו פתרון ומענה לסוגיה הזאת.

<ליליאנה סירקיס: אני מקווה שגלעד יחשוב עלינו בשיתוף פעולה המשכי.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: משרדי הממשלה, מי מבקש להתייחס?

משה גפני: משרד המשפטים?

איתן ברושי: אולי ישמעו אותנו קודם?

איתן ברושי: אנחנו נציג להם דילמות נוספות.

משה גפני: בבקשה, איתן.

משה גפני: לא נראה שהמשרדים רוצים.

איתן ברושי: אני חושב, אדוני היושב-ראש, שאתה שייך למפלגה שנתנה טיפול שיניים חינם לכולם.

איתן ברושי: לא שאלו למי יש כסף, ולא שאלו מה מצב השיניים.

איתן ברושי: אני חושב שעניין מחיר המים הוא מחיר מופקע.

איתן ברושי: אני לא יודע מי פה מרשות המים - -

משה גפני: גלעד.

איתן ברושי: - - גלעד.

איתן ברושי: זה אחד הגופים הלא כל כך מובנים.

איתן ברושי: הקימו גוף שהוא כאילו בלתי תלוי.

איתן ברושי: הוא תלוי בעצמו, ואין לו מקור סמכות.

איתן ברושי: אני רוצה לראות אותו.

איתן ברושי: אני חושב שבמציאות הזאת מחיר המים לכולם הוא גבוה מדי.

איתן ברושי: אין הצדקה, בעידן שיש עודף כושר התפלה שלא מנוצל, שהממשלה משלמת את מחיר עלות הייצור שלא מיוצר למכוני ההתפלה - - -

<קריאה: זה לא נכון.

איתן ברושי: רגע.

איתן ברושי: אל תגיד לא נכון.

<קריאה: זה נכון ועוד איך.

איתן ברושי: אני לא ביקשתי עזרה.

איתן ברושי: אני מכיר את הנושא הזה עוד לפני שאתה הגעת לרשות המים.

איתן ברושי: רשות המים חייבת בדיקה יסודית.

איתן ברושי: לכן אני חושב שדבר ראשון מחיר המים לכולם הוא גבוה.

איתן ברושי: אנחנו כל הזמן יוצרים, בצדק, הקלות.

איתן ברושי: אני שואל את עצמי כמה מדורים צריך לעבור אזרח בישראל כדי לבקש תחנונים על מצבו, שלא תמיד הוא באשמתו.

איתן ברושי: לכן זה לא הגיוני.

איתן ברושי: המים זה משאב לאומי.

איתן ברושי: המדינה אחראית על כל שלולית.

איתן ברושי: אין קוב מים אחד – גם של מי ביוב מוחזרים וגם מי שיטפונות – שהוא לא באחריות המדינה.

איתן ברושי: והמדינה לא עושה שימוש מושכל במשאב הזה.

איתן ברושי: ואני רוצה להגיד לך, אדוני היושב-ראש, אני לא מציע להציג פה את "מקורות" כמודל, שאלי ברדה חברי, שכני מעמק יזרעאל, אומר ניקח את מחיר "מקורות".

איתן ברושי: "מקורות" הייתה צריכה להיות פה על השולחן מזמן.

איתן ברושי: היא לא גורם שיקבע מחירים, הם מופקעים מראש.

איתן ברושי: ולכן צריך להוזיל את המחירים לכולם, לא רק למי שהוא צרכן מיוחד.

איתן ברושי: יש גבול, כמה פעמים אפשר לעבור השפלה?

איתן ברושי: כל פעם אני צריך להראות שאני חריג.

איתן ברושי: מי שחריג זה "מקורות".

איתן ברושי: מי שחריג זו רשות המים.

איתן ברושי: אין שם שיקול דעת, אין שם ניסיון ציבורי.

איתן ברושי: יש שם כשל גדול, אדוני היושב-ראש.

איתן ברושי: רצו לתת למים מעמד אקס-טריטוריאלי, הפכו אותם לדבר בלתי סביר.

איתן ברושי: לא ברור מי בעל הבית.

איתן ברושי: צריך להפסיק לראות באוצר משרד על.

איתן ברושי: האוצר הוא אחד המשרדים שגורמים לקשיים הכי גדולים במשק, ופקידי האוצר הם לא ל"ו צדיקים.

איתן ברושי: דבר שני, אני חושב שיש בעיה עם תאגידי המים שעוסקים בהנחות.

איתן ברושי: התושב הוא לא תושב תאגיד המים.

איתן ברושי: התושב הוא תושב העיר, או המועצה, או הכפר.

איתן ברושי: הוא לא תושב תאגיד המים.

איתן ברושי: אין לתאגיד המים כלים לבחון את המצב של התושב.

איתן ברושי: מי שצריך לקבוע את ההנחות זו אותה ועדת ההנחות של הארנונה.

איתן ברושי: יש מושג שנקרא ועדת הנחות, שראש רשות לא משתתף בדיונים, והוועדה קובעת הנחות ומחייבים את הרשות.

איתן ברושי: לפי דעתי צריך להעביר את האחריות לרשויות ולא לתאגידים.

איתן ברושי: התאגיד הוא גורם מקצועי, אין לו כלים כמו רווחה, אין לו תיק לתושב.

איתן ברושי: ולא צריך לתרגל את התושב באין סוף בקשות ולחשוף את עצמו בכל פעם בפני מקום חדש.

איתן ברושי: העירייה, המועצה, היא הגורם שצריך להחליט על ההנחה, ולא תאגיד המים.

איתן ברושי: תאגיד המים הוא הזרוע הביצועית, הוא לא רגיש, הוא לא חברתי.

איתן ברושי: אין לו את הכלים ואין לו את הניסיון ואת הבגרות להתמודד עם הבעיות שהוצגו פה.

איתן ברושי: אבל לך אני אומר, אדוני היושב-ראש, אם אתה רוצה, ואם אנחנו רוצים, - - - אותם, בוא נטפל במחיר לכולם.

איתן ברושי: זה משאב של המדינה.

איתן ברושי: תודה.

<קריאה: תן לנו פטור, יותר חשוב.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב-ראש, יש לי שאלה.

אורלי לוי אבקסיס: יש לנו מושג כמה עלו תעריפי המים מאז שקמו תאגידי המים?

אורלי לוי אבקסיס: יש לוועדה מושג כמה עלו תעריפי המים מאז שקמו תאגידי המים?

אורלי לוי אבקסיס: אולי צריך לבקש את המסמך הזה.

אורלי לוי אבקסיס: במאות אחוזים, אגב.

משה גפני: אורי מקלב, בבקשה.

אורי מקלב: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: אתה דנת בדיון הקודם על רפורמת התחבורה הציבורית כחלק מהתחבורה הציבורית והמים.

אורי מקלב: האמן לי שמי שמלווה את הדיונים בוועדת הכספים בליווי שלך כבר הרבה שנים, הרפורמה התחילה דווקא במים, וזה היה משהו מכונן.

אורי מקלב: הנה, שידעו כולם, אפשר לקחת אוכלוסייה קשה שקשה לה להתמודד עם המחירים הגבוהים מאוד – קשה לה מאוד להתמודד עם המחירים הגבוהים מאוד – שעלו באופן דרמטי.

אורי מקלב: לקחנו את האוכלוסייה הקשה, שהיא גם צרכנית מים גדולה יותר, וגם קשה לה לעמוד במחירים – במקום שהמפגשים עם תאגידי המים יהיו בהוצאה לפועל או עם חברות הגבייה, עשינו להם הנחה.

אורי מקלב: אבל דא עקא, היה משהו חכם גם בהחלטה שלך.

אורי מקלב: אמרת שאתה רוצה דוח ממשרד האוצר – זה הדבר המכונן של הדיון הזה.

אורי מקלב: אמרת אני רוצה דוח של מה הניצול.

אורי מקלב: והנה, התברר שהניצול לא היה של כל התקציב.

אורי מקלב: וכאן נשאלה השאלה למה?

אורי מקלב: איך יכול להיות - - -

משה גפני: חצי.

אורי מקלב: חצי, 50%.

אורי מקלב: התברר שלא עוזר לאנשים המחיר שנותן להם הנחה בקובים נוספים.

אורי מקלב: הם לא משתמשים בכול, הם לא מגיעים למכסה הזאת.

אורי מקלב: פעם שנייה, יש כאן גם משהו ערכי.

אורי מקלב: בזה אתה מעודד להשתמש בעוד מים כשאתה נותן לו עוד מכסה באופן זול.

מיקי רוזנטל: זול?

מיקי רוזנטל: אל תגזים.

מיקי רוזנטל: מופחת.

אורי מקלב: עם הנחה.

אורי מקלב: עם הנחה.

אורי מקלב: מופחת.

אורי מקלב: באת בהצעה, בוא נראה איך אנחנו ממקסמים את ההנחה שאנחנו רוצים לתת לאותה אוכלוסייה.

אורי מקלב: הצעת הצעה שרק בקובים הראשונים ניתן להם את ההנחה הגדולה יותר.

אורי מקלב: זו הצעה של חברי הוועדה, ואני עד היום לא מבין למה הדבר הזה לא נעשה.

אורי מקלב: זה הדבר הכי הגיוני, הכי אמתי, הוא מכוון בדיוק למטרה, הוא הכי תכליתי.

<שגית אפיק: הם אמרו שהם שוקלים את זה.

אורי מקלב: מה שוקלים?

אורי מקלב: כבר כמה זמן שוקלים?

<שגית אפיק: חצי שנה.

אורי מקלב: מדובר כאן על 50 מיליארד?

אורי מקלב: מדובר כאן על סכום קטן שניתן לאוכלוסייה מאוד מאוד מוגדרת.

אורי מקלב: ואנחנו בהצעה הזאת, שהיא גם ערכית – אתה לא דורש מהם ודוחף אותם לצרוך יותר מים.

אורי מקלב: אתה מדבר במינימום, ב-3.5 קוב, במקום שיעלה 6.5 או שבעה שקלים, 7.5 שקלים, יעלה חצי.

אורלי לוי אבקסיס: מהקוב הראשון.

אורי מקלב: מהקוב הראשון.

אורי מקלב: כל כך אמתי, כל כך מגיע לתכלית.

<רזיאל אחרק: גם לגבי נזילות מים.

משה גפני: חבר הכנסת אייכלר, אתה ביקשת?

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אנחנו לא ממצים עכשיו את הדיון הזה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, אני מאוד מברך אותך על זה שעשית את הדיון הזה כי יש דבר שנדחה כל הזמן מהדברים הגדולים, אלו הפרטים הקטנים, המים החיים שאנשים צריכים.

ישראל אייכלר: מה שדובר פה, ואני לא אחזור על זה, אבל אני רוצה לתמוך בטענה שלא יכול להיות שההנחה תינתן רק ב-3.5 קוב, כי רוב הצרכנים הזכאים לא מגיעים לדבר הזה.

ישראל אייכלר: אדוני, אתה יודע שעכשיו התפרסם שהולכים לתת הנחה במחירי המים באופן כללי כמו שנעשה בתחבורה הציבורית.

ישראל אייכלר: ואנחנו מנסים כבר הרבה זמן – ואנחנו צריכים את עזרת הוועדה – לקבוע ועדת הנחות.

ישראל אייכלר: כל זמן שיש תאגידי מים, אנחנו רוצים שיהיה בכל תאגיד מים ועדת הנחות שתקבע מיהם האנשים הזכאים, ושיהיה בה מישהו מחברי המועצה שיש לו מחויבות לציבור.

אורלי לוי אבקסיס: מעבר לרשימה שיש לנו פה בחוק.

משה גפני: מעבר לרשימה.

ישראל אייכלר: מעבר.

ישראל אייכלר: אני מדבר על אדם שאין לו כסף.

ישראל אייכלר: הוא לא בריא, הוא לא נכה, אבל אין לו כסף.

<קריאה: כמו בארנונה.

ישראל אייכלר: לא רק זה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, רק משפט אחד שהיה עכשיו, קיבלתי השבוע פנייה.

ישראל אייכלר: חברה קבלנית עשתה חוב גדול בעירייה בגלל המים שהיא השתמשה בהם כשהיא בנתה ולא העבירה על שם הדיירים בזמן, בסופו של דבר, אדם קיבל חשבון של 32,000 שקל.

ישראל אייכלר: תאגיד המים אומר לו אני לא יכול לתת לך שום הנחה לפי החוק, למרות שאני יודע שהקבלן הקודם עשה את החוב הזה, אבל אין לי סמכות חוקית.

ישראל אייכלר: אני רוצה שתהיה ועדת הנחות לכל תאגיד מים.

ישראל אייכלר: זהו.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: משרדי הממשלה, מישהו רוצה להתייחס?

<שמעון בן יאיר: הרב גפני, אפשר שאלה קטנה?

<שמעון בן יאיר: זו הישיבה ה-20, לדעתי, בנושא הזה במשך לפחות שלוש או ארבע שנים.

משה גפני: למה ארבע שנים?

משה גפני: אני התחלתי את הדיון בהיטל הבצורת לפני חמש שנים.

<שמעון בן יאיר: שאלת תם – למה לא קורה כלום?

משה גפני: הבנתי, אני אשיב לך תיכף.

משה גפני: משרדי הממשלה.

משה גפני: רוצה להגיד משפט?

משה גפני: אני רוצה לסכם.

<דוד דהאן: תודה, אדוני היושב-ראש.

<דוד דהאן: דוד דהאן, יושב-ראש הארגונים החברתיים בכנסת.

<דוד דהאן: אנחנו כבר בנינו הצעת חוק.

<דוד דהאן: ישבנו ביחד עם נציגה של האגודה לזכויות האזרח, כל החבר'ה כאן של פורום המים, בנינו את החקיקה הזאת, הגשנו אותה למאיר כהן, שר הרווחה אז כדי שיעביר אותה בוועדת שרים לחקיקה.

משה גפני: מי חבר הכנסת שהוביל את זה?

<דוד דהאן: הוא לא הצליח להעביר את זה כי סילבן שלום לא נתן, הוא אמר - - -

אורלי לוי אבקסיס: תגיד לי, אתה רציני?

אורלי לוי אבקסיס: מאיר כהן היה שר הרווחה, ומי שהיה מעליו היה הבוס שלו, שר האוצר.

אורלי לוי אבקסיס: אז הוא לא יכול היה בגלל סילבן שלום.

<דוד דהאן: לא, סילבן שלום.

<דוד דהאן: סילבן שלום אמר שזה בתחומו.

משה גפני: מה אתה מבקש?

משה גפני: זה לא חשוב.

משה גפני: מה אתה מבקש?

<דוד דהאן: אחרי סילבן שלום, ישבתי אתו – אני רוצה להציע שאולי נבנה אותה מחדש, ונגיש אותה לכבודו.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני מבקש לפנות לממשלה.

משה גפני: החוק קובע כך: "חוק תאגידי המים והביוב קובע ששר האוצר, בהתייעצות עם מועצת הרשות ובאישור ועדת הכספים של הכנסת, יקבע, בכל שנת כספים, אמות מידה שוויוניות בהתחשב בשיקולים סוציאליים, שלפיהן יקבע כאמור רשימה של סוגי זכאים לתשלום מופחת של מחיר שירותי המים ושירותי הביוב; אמות המידה והרשימה כאמור יובאו לאישור ועדת הכספים של הכנסת לפחות שישים ימים לפני תחילת שנת הכספים ויפורסמו ברשומות.

משה גפני: סך ההפחתה בתשלום של מחיר שירותי המים" – וכולי – "ימומן מתקציב המדינה".

משה גפני: אנחנו חוקקנו את החוק הזה ב-2012.

משה גפני: אם חלפו 60 יום וזה לא נעשה, אז זה לא מתבטל, אלא בינתיים ממשיכים לתת את ההנחה.

משה גפני: עכשיו אני רוצה להגיד כדלהלן: א', אני מבקש מהיועצת המשפטית של הוועדה – אני לא מרוצה מכל התהליך הזה.

משה גפני: שאל החבר שם מקודם מה נעשה עם העניין הזה במשך כל הזמן.

משה גפני: כשאני באתי לכאן לא הייתה הנחה במחירי המים בכלל, וזה לא משנה, זה יכול להיות חולה במחלה הכי קשה, שנזקק להרבה מאוד מים.

משה גפני: היטל הבצורת נתן לנו את הדחיפה לעניין.

משה גפני: ניהלתי משא ומתן עם אנשי אגף התקציבים באוצר, קיבלתי 42 מיליון שקל כדי לתת את זה לנזקקים.

משה גפני: אחרי זה הוסיפו עוד כסף, היום הוא אומר 71 מיליון שקל.

משה גפני: אין אפשרות של ועדה שנותנת הנחה.

משה גפני: המצב הוא שגם ההנחה הזאת היא איננה רלוונטית מכיוון שחצי ממנה לא ממומש.

משה גפני: ולכן אנחנו מבקשים שזה יופחת מהקוב הראשון, לא לחכות, אנחנו לא נמצאים בהיטל בצורת.

משה גפני: ברוך ה', התפילות עזרו ויש גשם.

מיקי לוי: מדינת ישראל מובילה בעולם בהתפלה.

מיקי לוי: מובילה.

<רזיאל אחרק: יש גם התפלה.

אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, אנחנו גם משלמים על ההתפלה הזאת.

משה גפני: כולם יודעים.

משה גפני: איך אמרת?

משה גפני: כבר כמה דיונים היו פה.

<קריאה: אנחנו יכולים לייצא מים.

<קריאה: אפשר לייצא.

משה גפני: הכול בסדר.

משה גפני: אני מבקש לבוא עם תכנית.

משה גפני: היות ויש כסף, להכליל את כל אותן קבוצות, אנחנו מדברים על נכות של 70%.

משה גפני: להכליל את הנכים בעניין, להכליל את הקבוצות, להביא את אמות המידה השוויוניות, להביא את זה במהירות.

משה גפני: אגב, אתם הייתם צריכים לדווח לוועדה, לא דיווחתם כלום.

משה גפני: שום דבר.

משה גפני: לא הבאתם מה הפילוח של האוכלוסייה, על מי מדברים, מי קיבל הנחה, איזה סוג אוכלוסיות קיבלו.

אורלי לוי אבקסיס: מה הם עשו כמעט שנתיים?

משה גפני: כן.

משה גפני: לא הביאו שום דבר.

אורלי לוי אבקסיס: חייב שיהיה איזה שוט לוועדה.

משה גפני: את הנציגה הבכירה של משרד האוצר כאן, נכון?

משה גפני: אני מבקש את כל הדוחות, ואני מבקש את זה מהר.

משה גפני: אני מבקש את כל הדברים שנאמרו כאן בוועדה להכליל באמות המידה, אנחנו נצטרך לאשר את זה.

משה גפני: על-פי החוק צריך לאשר את זה ולהביא את זה.

משה גפני: אני מבקש במקביל מהיועצת המשפטית של הוועדה להכין הצעת חוק, ונחתים את כל הוועדה - - -

<קריאה: פטור מלא.

משה גפני: אני מבקש להכין חוק שמחירי המים יהיו כפי שהיו בעבר, בפיקוח ועדת הכספים של הכנסת.

משה גפני: מאז שהפיקוח ירד, עשו ברשות - - -

איתן ברושי: גפני, אבל גם לחקלאות, כל מחירי המים.

משה גפני: מחירי המים אמרתי.

איתן ברושי: אבל כל מחירי המים.

משה גפני: מה חשבת?

איתן ברושי: תוסיף את המילה "כל" בבקשה.

משה גפני: לא, מחירי המים כולם.

איתן ברושי: כולם, מחירי המים כולם.

משה גפני: מה השאלה?

משה גפני: מה שהיה פעם, מחירי המים היו בפיקוח ועדת הכספים.

איתן ברושי: נכון, לא העזו לגעת בלי ועדת הכספים.

משה גפני: הכסף שקיבלתי אז, זה היה בעקבות דיונים - - -

איתן ברושי: ממתי מה שאמרת בתוקף?

<קריאה: זה עוד לא נכנס.

איתן ברושי: דקה.

איתן ברושי: ממתי זה בתוקף?

משה גפני: אני אגיד לך מה שיקרה.

משה גפני: יבוא משרד האוצר ויעמוד על רגליו האחוריות.

איתן ברושי: בוא ננסה.

איתן ברושי: בוא נראה איך הוא עושה את זה.

איתן ברושי: בוא נעמיד אותו על הרגליים האחוריות.

משה גפני: אני הולך על זה.

משה גפני: ככל הנראה אנחנו נצטרך לקיים דיון על העניין.

משה גפני: את הנושא של ועדת הנחות בתוך רשות המים, אני מבקש גם את זה להכניס בתוך אמות המידה.

משה גפני: אני לא אהיה יותר סבלני לגבי העניין הזה של הנחות במים.

משה גפני: יש מים, ברוך ה'.

משה גפני: יש התפלת מים.

משה גפני: יש מים שהם מים בשפע.

משה גפני: אני לא הולך להיות סבלני עם זה.

משה גפני: אני מבקש בתוך שבועיים להביא את דוחות.

משה גפני: אני מקווה מהיועצת המשפטית בתוך שבועיים להכין את הצעת החוק.

<מומו נקוה: תעצרו את ההוצאה לפועל.

איתן ברושי: הצעת החוק שמחירי המים ייקבעו בוועדת הכספים.

משה גפני: באישור ועדת הכספים.

איתן ברושי: ואז זה מחייב החלטה פה ולבוא לכנסת?

<מומו נקוה: אנשים בוכים בבית.

<מומו נקוה: תעצור את זה.

משה גפני: לא, זה חוק.

<מומו נקוה: אדוני היושב-ראש, אנשים בוכים בבית.

<מומו נקוה: תעצרו את ההוצאה לפועל.

<מומו נקוה: שיעצרו את זה.

משה גפני: גלעד, אני מבקש את הדברים האלה.

משה גפני: יש חובות של אנשים שהם נכים.

<מומו נקוה: תעצור את זה.

משה גפני: בסדר, הבנתי.

משה גפני: אין בסמכות שלי - - -

<מומו נקוה: לא, תגיד לאלה, לאנשים האלה.

משה גפני: בסדר, הבנתי.

משה גפני: טוב שאמרת לי להגיד, עכשיו דיברתי אתו.

<מומו נקוה: בסדר גמור.

<מומו נקוה: שיעצרו את זה.

משה גפני: אני מבקש – יש נכים, אנשים במצב כלכלי רע מאוד, מבחינת הזכאות שלהם גם להנחה וגם במקרים מסוימים אפילו לפטור, לא ללכת להליכי גבייה כאלה.

משה גפני: לנסות לעצור מחדש.

משה גפני: אנחנו נעקוב אחרי מה שקורה עם זה.

משה גפני: כן, אורלי.

אורלי לוי אבקסיס: דבר נוסף, אני יודעת שלגבי 2016 היו צריכים להביא תקנות.

אורלי לוי אבקסיס: כמובן שלא הביאו.

משה גפני: אמות מידה.

אורלי לוי אבקסיס: ולכן אני שואלת מה הדין.

משה גפני: כתוב בחוק.

<קריאה: ממשיך.

אורלי לוי אבקסיס: זה ממשיך לפי ההחלטות של 2014.

משה גפני: "חלפו שישים ימים מתחילת שנת הכספים ולא אושרו אמות המידה ורשימת סוגי הזכאים כאמור בפסקה (1), יחול תשלום מופחת על מחיר שירותי המים ושירותי הביוב בהתאם להוראות פסקה (2) לפי אמות המידה" - - -

אורלי לוי אבקסיס: אתה ביקשת להכניס קבוצות נוספות?

משה גפני: כן.

<שגית אפיק: אתה אומר הקבוצות שאז הקראנו בדיון ב-7 ביולי, רשימה של הנחות שאז - - - שר"מ - - -

אורלי לוי אבקסיס: כי אנחנו רוצים לזרז אותם.

אורלי לוי אבקסיס: אם הם מתעכבים, אז הקבוצות החדשות לא ייהנו.

משה גפני: נכון.

אורלי לוי אבקסיס: ולכן אני הייתי רוצה שתצא אמירה מהיושב-ראש שברגע שהם יביאו זה יהיה רטרואקטיבית לכל 2016.

משה גפני: יש חוק, זה לא פשוט.

משה גפני: מה שיקרה במידה והם לא יביאו בתוך שבועיים, אנחנו נתחיל לקדם את החוק הזה של פיקוח ועדת הכספים.

משה גפני: זה הדבר הכי נכון, בגלל שכשיש פיקוח של ועדת הכספים, הכול נראה אחרת.

אורלי לוי אבקסיס: אתה יכול לעצור ואתה יכול גם - - -

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, ברשותך, הערה אחת, גם שגית.

איתן ברושי: אני רוצה שטמיר ישמע, גם יושב-ראש הסיעה הגדולה בוועדה.

איתן ברושי: אני מבקש שיצא מכתב למשרד האוצר ולגורמים הרלוונטיים, בחתימתך, שבו אתה מודיע שוועדת הכספים החליטה ליטול את האחריות על מחירי המים.

איתן ברושי: מה שקורה עכשיו, קיימת הפקרות בעניין הזה ומתקיימים מהלכים שהם מאוד מסוכנים.

איתן ברושי: ראית פה דוגמה של הציבור, אני אומר לך גם על החקלאות.

איתן ברושי: ואני מבקש שיהיה ברור שזה מה שהולך להיות, ושמשרד האוצר ידע שלא יגנוב סוסים עכשיו.

איתן ברושי: יש דבר חמור שקורה בימים האלה, עד כדי איום.

איתן ברושי: אני מבקש שזה יחזור לימים שוועדת הכספים ניהלה את זה, ולא אוסף פקידים מקרי ברשות המים מנהל מדיניות כאילו הכול מותר לו.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, אני אומר את זה אפילו עם התרגשות מסוימת ממה שקרה פה עכשיו.

איתן ברושי: ואני אומר לך שקורים דברים בעצם הימים האלה, שהם איום על החקלאות.

איתן ברושי: ולא יכול להיות שקבוצת פקידים ברשות המים, שאין לה בעל בית, אין לה יושב-ראש, אין לה כתובת, היא עושה מה שהיא רוצה.

איתן ברושי: צריך להודיע לכולם שהחגיגה הזאת נגמרה.

<שמעון בן יאיר: זה על סף הפלילי.

<קריאות: - - - שאלה אחת.

<קריאות: שאלה אחת.

משה גפני: רבותי, הדיון הסתיים.

משה גפני: לא, לא, אין, נגמר.

<שמעון בן יאיר: זה על סף ההתנהלות הפלילית.

איתן ברושי: של מי?

<שמעון בן יאיר: שלהם, של התאגידים.

<שמעון בן יאיר: אני אומר את זה באחריות.

<שמעון בן יאיר: באחריות.

איתן ברושי: אני דיברתי על רשות המים, לא על התאגידים.

<אליהו יצחק: כבוד היושב-ראש, מה-31 במרץ אסור לנתק מים.

<אליהו יצחק: לתאגיד אסור.

<אליהו יצחק: מה קורה?

<אליהו יצחק: יש נשים חד-הוריות, יש אנשים מבוגרים, יש ערים שמנתקים בהן את המים.

משה גפני: בסדר, הבנו.

משה גפני: הבנו.

<אליהו יצחק: מנתקים את המים.

<אליהו יצחק: מנתקים את המים במקומות שאין תאגיד.

משה גפני: הבנו.

משה גפני: רבותי, אני מסכם את הדיון.

מיקי לוי: אסור על-פי החוק לנתק את המים.

משה גפני: כן, אי-אפשר לנתק מים.

מיקי לוי: אסור לנתק את המים על-פי החוק.

אורלי לוי אבקסיס: אבל יש פה פנייה אישית.

<דוד דהאן: יש משפחות עם 13 ילדים בלי מים.

<אליהו יצחק: הנה, קח, רוצים לעקל לו את הבית שאין לו.

<דוד דהאן: משפחות עם 13 ילדים בלי מים.

מיקי לוי: יש חוק, אסור לנתק.

משה גפני: אי-אפשר לנתק את המים, הם מעקלים.

<אליהו יצחק: במעלה אדומים אין תאגיד, הם באים מנתקים.

<אליהו יצחק: כי אמרו שהחוק חל רק על תאגיד.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת איתן ברושי, אנחנו - - -

<רעיה עדני: אדוני היושב-ראש, ההתחייבות על הדיווח, רשות המים תצטרך להעביר, הנתונים נמצאים אצלה, היא ממונה על הביצוע.

משה גפני: אני לא שומע כלום.

<רעיה עדני: הדיווח על ביצוע ההטבה הוא מידע שנמצא ברשות המים ולכן היא זו שתצטרך להעביר את הדיווח לגבי המידע, הביצוע והחלוקה לפי סוגי זכאים.

אורלי לוי אבקסיס: מה?

אורלי לוי אבקסיס: תחזרי על הדברים.

<רעיה עדני: הביצוע של ההנחה נעשה ברשות המים במערכת ייעודית, ולכן רשות המים תצטרך להעביר את הדיווח, והיא זו שגם צריכה - - -

איתן ברושי: הוקמה פה ממשלה זמנית, קוראים לה רשות המים, היא עושה מה שהיא רוצה.

אורלי לוי אבקסיס: היה את הסיפור עם נכי צה"ל, שזה גם הגיע לתקשורת וכדומה.

אורלי לוי אבקסיס: גם כשהייתה את ההוראה הם לא יישמו אותה.

אורלי לוי אבקסיס: וגם כשהם הביאו את האישורים, אמרו להם אנחנו לא מכירים בזה, תביאו את זה למועצה, תביאו את זה לעירייה, לא ידעו לאיפה.

אורלי לוי אבקסיס: הבירוקרטיה הפילה אותם וגם מנעה מהם לממש את הזכאות שלהם.

אורלי לוי אבקסיס: האם אתם מודעים לזה?

אורלי לוי אבקסיס: עשיתם משהו ביחס לזה?

אורלי לוי אבקסיס: מישהו פיצה אותם על זה?

<רעיה עדני: אני אענה.

<רעיה עדני: בעבר הנכים היו צריכים להגיע ולנפק אישורים בתאגידים.

<רעיה עדני: היום זה אוטומטית, התאגידים מקבלים קובץ מסודר מביטוח לאומי, ממשרד הביטחון, והם עובדים לפיו, מאתרים את הזכאים בצורה אוטומטית.

משה גפני: אין דיון יותר, אני מבקש לא לדבר.

משה גפני: גברת עדני, אני מבקש את הדיווח ממשרד האוצר.

משה גפני: אם רשות המים צריכה להביא – אנחנו נבדוק את זה גם מבחינת החוק.

משה גפני: אבל אני מציע לא להתחיל להתעמת אתי.

משה גפני: המציאות הזאת שבה צריך להגיש דיווח, צריך להגיש דיווח.

משה גפני: אתם הייתם צריכים להגיד לפני כמה שבועות או לפני כמה חודשים שאתם לא נותנים את הדיווח, אלא רשות המים מגישה את הדיווח.

משה גפני: תבקשו מהם ותעבירו.

משה גפני: אתם משרד ממשלתי שעומד מולנו.

משה גפני: שר האוצר צריך לקבוע את אמות המידה ולהביא אותן לוועדת הכספים.

משה גפני: אני מבקש להביא את זה בתוך שבועיים.

משה גפני: את הדיווח אני מבקש בתוך שבועיים.

משה גפני: אתם יכולים להגיד שזה רשות המים, ורשות המים תגיד משרד האוצר.

משה גפני: אנחנו כאן, נכון?

משה גפני: אני מבקש דיווח ממשרד האוצר ומרשות המים.

משה גפני: משרד האוצר עומד מולנו.

משה גפני: תנו את זה למשרד האוצר, תביאו את זה אלינו.

אורלי לוי אבקסיס: התקנות מתי?

משה גפני: בתוך שבועיים.

משה גפני: אני רוצה להכין את הצעת החוק הזאת.

משה גפני: אני אומר לחבר הכנסת איתן ברושי, אני לא שולח מכתב למשרד האוצר.

משה גפני: יש דברים שאני שולח, אתה יודע, זה לא המקרה.

משה גפני: אנחנו הולכים עכשיו לעבוד יחד עם משרד האוצר.

משה גפני: אם הם יעמדו בתנאים שקבעה הוועדה, הנה מה טוב.

משה גפני: לא עמדו בתנאים שקבעה הוועדה, אנחנו הולכים על החוק.

משה גפני: ואז אני לא צריך מכתבים.

משה גפני: זה הולך לפיקוח של ועדת הכספים, שזה באמת מה שהיה צריך להיות.

משה גפני: מאז נולדו הבעיות.

משה גפני: זה יצא מהפיקוח של ועדת הכספים וזה נהיה מן מכון כזה לעשיית כסף.

משה גפני: זה מה שנהיה.

משה גפני: היה שנתיים שהייתה בצורת.

משה גפני: היא נוצלה לצורך מכשיר שגובה כסף מאנשים, ובחלק גדול מהמקרים, מאנשים מסכנים שאין להם עם מה לגמור את החודש.

<שמעון בן יאיר: עושק.

משה גפני: לא לעזור לי.

משה גפני: אנחנו לא הולכים עכשיו לשחק עם העניין הזה.

משה גפני: גברת עדני, אני לוקח את העבודה שלי ברצינות.

משה גפני: כל עוד שאני כאן, המים יקבלו עכשיו עדיפות.

משה גפני: אני לא הולך לשחק עם העניין הזה.

משה גפני: השקעתי בזה ימים ולילות, והוועדה השקיעה בזה ימים ולילות.

משה גפני: אנחנו לא נותנים לעניין להתפזר.

משה גפני: אם לא תעמדו בכל הדברים האלה, אנחנו הולכים על החוק.

משה גפני: מתברר שבאמת צריך פיקוח של ועדת הכספים.

משה גפני: בתוך שבועיים רשות המים ומשרד האוצר מעבירים לנו את הדיווח.

איתן ברושי: אבל מי מכין את הצעת החוק?

משה גפני: אני מבקש את אמות המידה בהתאם למה שקרה עכשיו.

משה גפני: אני מבקש לעשות כל מאמץ שלא לגבות ולא להוציא הוצאה לפועל לכאלה שנמצאים – אפילו שאין לכם ועדה.

משה גפני: יש גם בן אדם שצריך לראות את מה שעומד מולו.

משה גפני: לא לשלוח עיקולים וניתוקי מים – אתם לא יכולים לעשות, אבל עיקולים אתם יכולים לעשות, ואתם עושים את זה.

איתן ברושי: מי מכין את הצעת החוק?

משה גפני: שגית.

משה גפני: תודה רבה.

איתן ברושי: אם צריך עזרה, תגידו.