ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 118, 2016-02-03 11:10

יואב בן צור: אני פותח את הישיבה.

יואב בן צור: רביזיה על הצעת חוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט) (תיקון מס' 5 והוראת שעה).

יואב בן צור: אני מבקש לנמק בבקשה את הרביזיה.

יואב בן צור: יש לך שתי דקות לנמק.

מיכל רוזין: שתי דקות לנמק?

מיכל רוזין: ממתי מנמקים שתי דקות?

יואב בן צור: כן, צריכים לעלות לשאילתות ולשמוע אותן, זה מאוד חשוב.

מיכל רוזין: מה זה קשור?

מיכל רוזין: חמש דקות נימוק.

יואב בן צור: בבקשה שתי דקות נימוק לרביזיות שלכם עם ג'קוזי, שתי דקות מספיקות.

מיכל רוזין: חבל לי שאתה מזלזל.

יואב בן צור: חס ושלום.

מיכל רוזין: כן כן כן, אתה ככה הופך את זה לבדיחה.

מיכל רוזין: דוד ביטן, אני אשמח שתקשיב לי.

יואב בן צור: דוד ביטן תשמע, אולי תשתכנע.

מיכל רוזין: כמי שעמדה כיושבת ראש של ועדה לעובדים זרים בכנסת וטיפלה גם בסוגיה של זרים שאינם בני הרחקה, קודם כל אני מצרה מאוד על סגירת הוועדה ושבעצם מאז שהתכנסה הכנסת העשרים, מיעוט הדיונים שבכלל מתקיימים בנושא עובדים זרים מעצם זה שאני ויוסי כבר לא יכולים להיפגש, כי הוא כמעט לא מגיע לכנסת, מיעוט של מיעוט של דיונים.

מיכל רוזין: קשה לי מאוד להתרכז, אתה חייב לעזור לי.

יואב בן צור: דוד ביטן, בוועדת הכנסת מדברים, פה לא.

מיכל רוזין: לצערי הרב, בכלל אין לנו דיונים בכנסת בכל הנושאים - - -

יואב בן צור: סמוטריץ, דוד ביטן, בבקשה רבותי זה לא בסדר, תריבו אחר כך שעתיים מצדי.

יעל גרמן: זה בלתי מרוסן, הוא לא מרוסן.

מיכל רוזין: אני שומעת אותם באוזן, וקשה לי להתרכז, מה אני אעשה?

מיכל רוזין: אתה צריך לשמור על זכותי לדבר בשקט לציבור שלי וגם לחברי הכנסת, שאולי אני אצליח לשכנע אותם.

יואב בן צור: סמוטריץ, נחליף אותך בסלומינסקי, תצאו החוצה עד שהיא תגמור לדבר.

עבדאללה אבו מערוף: שייצאו עד אחרי ההצבעה.

יואב בן צור: עשרה קבין של שיחה ירדו לעולם, תשעה נטלו סמוטריץ וביטן, והשאר כל העולם כולו, די.

יואב בן צור: טיפה כבוד חבר הכנסת ביטן.

יואב בן צור: חבר הכנסת ביטן.

זוהיר בהלול: את האמת, זה לא מצחיק, יש פה אנשים.

זאב בנימין בגין: תקרא אותם לסדר.

יעל גרמן: אתה ממש מזלזל בו.

דוד ביטן: הוא מדבר אתי, לא אני.

דוד ביטן: הנה, אני שותק.

מיכל רוזין: אני שוב מתחילה.

מיכל רוזין: בצלאל, אני אשמח שתקשיב לי, לפעמים אני מצליחה לשכנע אותך.

מיכל רוזין: לצערי הרב, אנחנו מתמודדים עם תופעה שמתמודדים איתה בכל העולם.

מיכל רוזין: באירופה היום כ-60,000 פליטים מגיעים לחופי המדינות והן מתמודדות עם תופעה מאוד קשה, שדרך אגב נחסכת מאתנו, אפילו שמדובר פעמים רבות בשכנים שלנו פה קרוב.

מיכל רוזין: התופעה הזאת נחסכת מאתנו, אבל מגיעה למדינות האזור, וכמובן למדינות אירופה בסופו של דבר.

מיכל רוזין: אנחנו מוצאים פתרונות לא הולמים, לא נכונים לפתור את הסוגיות האלה.

מיכל רוזין: אין ספק שמדובר פה בסוגיה בעייתית.

מיכל רוזין: אפשר לצעוק לנו עד מחר, כמו שדוד ביטן אמר לנו במליאה, והוא טעה טעות גדולה, שאנחנו רוצים לאזרח אותם.

מיכל רוזין: זו ממש לא כוונתנו, מעולם לא אמרנו את זה.

מיכל רוזין: תמיד אמרנו שמהרגע שהם יוכלו לחזור בבטחה לארצותיהם, לשם הם צריכים לחזור.

מיכל רוזין: השאלה היחידה היא כיצד אנחנו מתמודדים עם המצב, כאשר הם נמצאים כאן.

מיכל רוזין: אמרנו בנוסף שאין שום יתרון לכלוא אנשים בכלא, לכלוא אנשים בכלא חולות, מכיוון שגם אם תכלא ותכפיל עכשיו פי שלוש ופי ארבע את כמות השוהים, בסופו של דבר עשרות אלפים עדיין נמצאים במרכזי הערים ובעיקר בדרום תל אביב, ולכן הגיע הזמן למצוא פתרונות.

מיכל רוזין: בצלאל, הבאנו פתרונות, אני אשמח שתקשיב לי.

מיכל רוזין: היושב ראש, אתה חייב להגן עלי.

מיכל רוזין: באמת, יש גבול, זאת באמת כבר לא בדיחה.

מיכל רוזין: אני הבאתי הצעות מהתאחדות בוני הארץ, מהתאחדות החקלאים שרצו לקחת 6,000 ו-8,000 עובדים, מה שהיה מוציא אותם ממרכזי הערים.

מיכל רוזין: לצערי הרב, הדברים האלה לא נשמעים.

מיכל רוזין: בג"צ שוב ושוב אומר למדינה: תקשיבו טוב, תתייחסו למהות של הדברים של בג"צ, לא לטכני, לא לזה שהוא אמר שמבחינתו המקסימום שאפשר לכלוא אנשים זה עד שנה, אנשים שעל לא עוול בכפם, לא מדובר לא באנסים ולא ברוצחים, ולכן אני אומרת תתייחסו לתוכן של מה שבג"צ אומר.

מיכל רוזין: בג"צ אומר: תמצאו אלטרנטיבות, תמצאו פתרונות חלופיים, מה שלא מוצאים היום.

מיכל רוזין: אני חייבת להעלות צעקה נוספת, שלא נשמעת פה בכנסת בגלל שסגרו את הוועדה.

יואב בן צור: חצי דקה.

מיכל רוזין: המצב בחולות הוא בלתי נסבל.

מיכל רוזין: אני מקבלת עדויות יום יום.

מיכל רוזין: אני העליתי את הדברים לפני יומיים בפני השר לביטחון פנים והוא הבטיח לבדוק.

מיכל רוזין: אנחנו מדברים על קור, על צפיפות, על רעב, ואנחנו מדברים על זה שאין מספיק אוכל.

מיכל רוזין: אנחנו מדברים על זה שבכניסה מונעים מהם הכנסת שמיכות ומעילים.

מיכל רוזין: אנחנו מדברים על זה שאין מספיק חימום.

מיכל רוזין: אני מדברת אתכם על מקום שנמצא באמצע המדבר, ובמיוחד במקום שאין ממנו נגישות.

מיכל רוזין: אז לכאורה זה מתקן פתוח ואפשר לצאת שלוש פעמים ביום, אבל אתה בדיוק יכול לעשות סיבוב עם הגמל במדבר ולחזור.

מיכל רוזין: ולכן אני מבקשת שאנחנו נגלה הומניות.

מיכל רוזין: אנחנו היינו עם שהגיע לכאן כפליטים.

מיכל רוזין: הסבים והסבתות שלנו נזרקו מהמדינה שלהם, הגיעו לגבולות והחזירו אותם חזרה לידי הצורר הנאצי.

מיכל רוזין: אני מבקשת שאנחנו נהיה הומניים, שנמצא דרכים חלופיות כדי לפתור קודם כל את הבעיה, את התופעה כולה, את הקושי הרב בדרום תל אביב, ובוודאי גם נתייחס בצורה הומנית לאותם מבקשי מקלט, מהגרי עבודה, מסתננים – הסמנטיקה היא לא חשובה, חשוב איך אנחנו מתייחסים לתופעה, והאם אנחנו רואים אותם כבני אדם.

יואב בן צור: תודה רבה.

יואב בן צור: אנחנו עוברים להצבעה, מי בעד הרביזיה?

יעל גרמן: אני מבקשת לדבר.

יואב בן צור: יעל לא הגישה רביזיה.

יעל גרמן: בוודאי שאני הגשתי, אני זאת שהגשתי.

מיכל רוזין: בוודאי שכן, לכן שאלתי איך מתחלק הזמן.

יואב בן צור: שתי דקות, בבקשה.

יעל גרמן: אנחנו ישבנו כאן אתמול וישבו כאן תושבי דרום תל אביב, שמשום מה חושבים שהחוק הזה יעזור להם, אבל אנחנו יודעים כאן, שהחוק הזה לא יעזור להם בכלום.

יעל גרמן: מה יסייע לדרום תל אביב ולמצב המאוד מאוד קשה של התושבים בכלל, ובפרט מפני שיש שם באמת ריכוז גדול מאוד של פליטים – מה יסייע להם בכך ש-1,000, 2,000 או אפילו 3,000 אנשים יישבו 12 חודש על לא עוול בכפם, בלי שהם עשו כלום, לא גנבו, לא אנסו, שום דבר הם לא עשו.

מכלוף מיקי זוהר: רק הסתננו, זה הכול.

יעל גרמן: שום דבר הם לא עשו.

מיכל רוזין: בסדר, ועדיין.

עבדאללה אבו מערוף: אבל הם כבר הגיעו.

יעל גרמן: ועוד יותר מזה, הממשלה אפילו לא ניסתה לברר, האם הם באמת מבקשי עבודה, שיכולים לחזור בחזרה לארצותיהם.

מכלוף מיקי זוהר: ניתן להם גם זכות בחירה.

מכלוף מיקי זוהר: ..

מיכל רוזין: נו באמת, איזה פופוליזם זול, תתמודדו עם הטענות.

יעל גרמן: הם לא עשו אפילו את המינימום וזה בדיקת פליטות, לבוא ולראיין ולראות.

יעל גרמן: יכול להיות שיש כאלה שבאמת יכולים לחזור לארצותיהם.

יעל גרמן: כולנו, אני בוודאי, בעד זה שמיד יעלו אותם למטוס ויחזירו אותם למקום מגוריהם.

יעל גרמן: אנחנו לא צריכים כאן לתת להם לא מחסה, לא לינה ולא כלום, אבל אם הם פליטים ועדיין מדינת ישאל חתומה על אמנת הפליטים, וכמו שאמרה גם חברתי מיכל רוזין, אנחנו היינו פליטים, מדוע שאנחנו לא נתייחס אליהם כאל פליטים ותוך כדי ההתייחסות הזו גם נפתור את הבעיה של תושבי דרום תל אביב?

יעל גרמן: מפני שאם יהיה להם מקום עבודה מסודר, הם לא יתרכזו במקום שבו הכי קל לגור, כי שם הכי זול, הם יהיו ברחבי מדינת ישראל.

יואב בן צור: תודה גברתי.

יעל גרמן: אני רוצה לסיים בציטוט של השופטת נאור, שבאה ואמרה: הייתי רוצה שמדינתי שלי תנהג בחמלה כלפי הפליטים.

יואב בן צור: תודה רבה.

יואב בן צור: אנחנו עוברים להצבעה, מי בעד הרביזיה?

יואב בן צור: מי נגד הרביזיה?

יואב בן צור: הצבעה בעד הרביזיה – 5 נגד – 7 הרביזיה לא התקבלה.

יואב בן צור: שבעה נגד, חמישה בעד, הרביזיה לא התקבלה.

יואב בן צור: הישיבה נעולה, תודה רבה.