ועדת הכנסת, כנסת 20, פרוטוקול מספר 102, 2016-01-25 11:15

דוד ביטן: בוקר טוב.

דוד ביטן: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכנסת.

דוד ביטן: דודי, אתה מתעקש על הרביזיה?

דוד ביטן: הבנתי שאתה לא מתעקש.

דוד אמסלם: לא, לא.

דוד ביטן: אז תגיד לפרוטוקול שאתה מוותר על הרביזיה ומסיר אותה.

דוד אמסלם: אני סיכמתי איתך את העניין.

דוד ביטן: כן, רק תגיד שאתה מוותר.

דוד אמסלם: הייתה לי שיחה עם חברת הכנסת מיכאלי.

דוד אמסלם: אני מסיר את הרביזיה.

דוד אמסלם: אנחנו אומרים שממלא המקום זה רשות, זאת לא חובה.

דוד אמסלם: מי שרוצה שימלא מקום ומי שלא, לא.

מרב מיכאלי: בכל מקרה - -

דוד אמסלם: אין בעיה, דיברנו על זה.

דוד אמסלם: אני לא הבנתי את זה ככה.

דוד אמסלם: אין בעיה, אני מסיר את הרביזיה.

דוד אמסלם: אתה רוצה לדבר אתי עכשיו על נושא מס' 6 או שאתה רוצה שאני אעלה ויירד?

דוד ביטן: אבל המנכ"ל והחשב מבקשים להיות.

דוד אמסלם: מה זה קשור?

דוד אמסלם: למה יש להם עמדה בעניין?

דוד ביטן: זכותם שתהיה להם עמדה.

דוד ביטן: גם ליועצת המשפטית יש עמדה.

דוד ביטן: אני מבקש ממך את זה.

דוד ביטן: אתה לא יכול להיענות לבקשה שלי?

דוד אמסלם: אני נענה לכל מה שאתה אומר לי.

דוד ביטן: אז תגיע ב-12:00.

דוד אמסלם: אני אבוא לקראת הסוף.

דוד ביטן: בסדר, נודיע לך חמש דקות לפני כן.

מיכל רוזין: אני רוצה לדבר על תיקון לתקנון הכנסת.

דוד ביטן: על קואליציה-אופוזיציה?

דוד ביטן: אוקיי.

דוד ביטן: סיעת המחנה הציוני מבקשת למנות ממלאי מקום קבועים.

דוד ביטן: אבל למה צריך לאשר את זה?

דוד ביטן: אם אני מאשר ממלאי מקום צריך להעביר את זה אצלי?

דוד ביטן: רק בהודעת סיעה.

<ארבל אסטרחן: צריך ועדת כנסת.

דוד ביטן: בגלל שזה ממלא מקום צריך את ועדת הכנסת?

<ארבל אסטרחן: ועדת הכנסת בוחרת את ממלאי המקום שמית.

דוד ביטן: בניגוד לחברים?

<ארבל אסטרחן: ודאי, חברים - - -

דוד ביטן: למה, הם שולחים לי הודעה.

<ארבל אסטרחן: מלכתחילה השמות עברו כאן.

דוד ביטן: הבנתי.

דוד ביטן: סיעת המחנה הציוני מבקשת למנות ממלאי מקום קבועים בוועדות הכנסת הבאות:

דוד ביטן: חברת הכנסת יעל כהן-פארן תשמש ממלאת מקום בוועדת הפנים והגנת הסביבה.

דוד ביטן: ממלאת מקום של מי?

<ארבל אסטרחן: של הסיעה.

דוד ביטן: חבר הכנסת איתן ברושי ישמש ממלא מקום בוועדת החינוך, התרבות והספורט.

דוד ביטן: סיעות אחרות שמעוניינות בממלא מקום, שישלחו לנו.

דוד ביטן: לא חובה.

יואב בן צור: האם זה גם לוועדות אחרות?

דוד ביטן: לא, רק לשתי אלה.

יואב בן צור: למה?

דוד ביטן: כי זאת הבקשה.

דוד ביטן: זאת פרוצדורה.

דוד ביטן: היום אתה יכול לבוא לכל ועדה, ואם חבר לא נמצא אתה יכול להצביע.

דוד ביטן: נושא של ממלא מקום סתם גורם לטרדה של הסיעות כיוון שאין בזה צורך.

דוד ביטן: אבל המחנה הציוני ביקש כי יש אצלם איזושהי בעיה, והסכמנו.

יואב בן צור: אם נבקש?

דוד ביטן: יכול להיות שאם תבקש זה יהיה בסדר.

דוד ביטן: היום זה יהיה ועדת הפנים, ועדת החינוך, ועדת הכספים וועדת חוץ וביטחון.

דוד ביטן: לא חובה, אבל מי שרוצה להעביר לנו שמות בישיבה הבאה או אחרי זה שיעביר.

דוד ביטן: פתרנו לך את הבעיות הפנים-סיעתיות בעניין הזה?

מרב מיכאלי: אם הייתם פותרים את בעיות המדינה, לפי העצות שלי, אז הכול היה נראה הרבה יותר טוב.

יואב בן צור: אם ההצעות שלך היו כמו של המדינה זה היה בסדר.

דוד ביטן: בדיוק.

דוד ביטן: אני לא צריך להגדיר את זה טוב יותר.

דוד ביטן: אנחנו מצביעים על ממלאי המקום.

דוד ביטן: מי בעד?

דוד ביטן: מי נגד?

דוד ביטן: בעד ממלאי מקום – רוב

דוד ביטן: נמנעים – אין

דוד ביטן: ממלאי המקום אושרו.

דוד ביטן: 2.

דוד ביטן: הקמת הוועדה המיוחדת לדיון בהצעה לסדר היום בנושא: "קשיים ברפורמה בשירות המדינה"

דוד ביטן: אנחנו עוברים לנושא הבא:

דוד ביטן: הקמת הוועדה המיוחדת לדיון בהצעה לסדר היום בנושא: "קשיים ברפורמה בשירות המדינה".

דוד ביטן: בישיבה הקודמת החלטנו כחלק מתהליך הפיקוח שאנחנו נקים ועדה מיוחדת לשלושה חודשים בלבד כדי שהיא תעשה עבודת פיקוח על הנושא הזה מול נציבות שירות המדינה.

דוד ביטן: אנחנו לא רוצים לעשות מזה עניין גדול מאוד, אבל מכל סיעה אנחנו נמנה אחד.

דוד ביטן: אין פה קואליציה-אופוזיציה.

דוד ביטן: הוועדה תהיה בת עשרה חברים לפי ההרכב הבא: סיעת כולנו – חבר הכנסת רועי פולקמן; סיעת הליכוד – חברת הכנסת נאוה בוקר; סיעת יהדות התורה – חבר הכנסת אורי מקלב;

ישראל אייכלר: יש פה טעות.

ישראל אייכלר: נציג יהדות התורה - -

דוד ביטן: אז עכשיו אני רוצה לדעת.

ישראל אייכלר: אז אם עכשיו זה אני.

רועי פולקמן: לא, אין עכשיו.

רועי פולקמן: דיברנו על זה.

ישראל אייכלר: אין דבר כזה שאין עכשיו.

ישראל אייכלר: אני קבעתי שאני אהיה חבר הוועדה.

ישראל אייכלר: זאת בעצם ועדה של ועדת הכנסת.

דוד ביטן: לא, זה לא של ועדת הכנסת.

דוד ביטן: אתם תתנו לי את השמות.

ישראל אייכלר: בדיוק.

ישראל אייכלר: דיברתי עם היושב-ראש.

ישראל אייכלר: ניתן לך את השם.

דוד ביטן: סיעת ש"ס – חבר הכנסת יואב בן-צור; סיעת הבית היהודי – חברת הכנסת שולי מועלם רפאלי; סיעת ישראל ביתנו – חבר הכנסת עודד פורר; סיעת המחנה הציוני – חבר הכנסת מנואל טרכטנברג; סיעת יש עתיד – עליזה לביא; סיעת מרצ – חברת הכנסת תמר זנדברג - - לא?

מיכל רוזין: נודיע לאחר מכן.

דוד ביטן: אוקיי.

דוד ביטן: סיעת הרשימה המשותפת – חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

דוד ביטן: יושב-ראש הוועדה יהיה רועי פולקמן.

דוד ביטן: אני רק מבקש מרועי – מדובר על שלושה חודשים בלבד.

דוד ביטן: בסוף אתם מביאים את ההמלצות לוועדת הכנסת כי אנחנו טיפלנו בזה.

דוד ביטן: מקובל?

<ארבל אסטרחן: ואז ועדת הכנסת היא זאת שתניח את ההמלצות?

<ארבל אסטרחן: הרי מקימים ועדה מיוחדת.

<ארבל אסטרחן: זה עניין מאוד גדול בחיי הכנסת להקים ועדה מיוחדת, למה שהיא לא תעשה את העבודה?

דוד ביטן: את יודעת מה, אין לי בעיה עם זה.

דוד ביטן: מקובל.

דוד ביטן: מי בעד?

דוד ביטן: מי נגד?

דוד ביטן: בעד הקמת הוועדה המיוחדת – רוב

דוד ביטן: נמנעים – אין

דוד ביטן: בעד- רוב, אין מתנגדים, אין נמנעים.

דוד ביטן: הקמת הוועדה המיוחדת אושרה.

דוד ביטן: 3.

דוד ביטן: קביעת ממלא מקום ליושב ראש הכנסת בעת היעדרו מן הארץ

דוד ביטן: קביעת ממלא מקום ליושב-ראש הכנסת בעת היעדרו מן הארץ.

דוד ביטן: הכוונה למנות את נורית קורן לממלאת מקום.

אחמד טיבי: הסתייגות.

אחמד טיבי: יש לי הצעה אחרת, אדוני.

אחמד טיבי: אני מבקש להצביע על ההצעה שלי.

דוד ביטן: טוב, תן לה לסיים.

ירדנה מלר-הורוביץ: היושב-ראש מתעתד לצאת את גבולות המדינה ביום רביעי 27 בינואר.

ירדנה מלר-הורוביץ: הוא ישוב ארצה ביום שני 1 בפברואר.

ירדנה מלר-הורוביץ: זאת נסיעה פרטית לארצות-הברית.

ירדנה מלר-הורוביץ: הוא מבקש למנות כממלאת מקומו את חברת הכנסת נורית קורן.

דוד ביטן: לפני שאתה נותן את ההצעה – לפי התקנון, כפי שזכור לי, ההמלצה היא של היושב-ראש, ואנחנו יכולים לאשר אותה או לדחות אותה.

דוד ביטן: אנחנו לא יכולים לקבוע מישהו אחר במקום ההצעה של היושב-ראש.

אחמד טיבי: אם יש מישהו ראוי יותר?

דוד ביטן: זה לא קשור.

דוד ביטן: התקנון אומר שההמלצה שלו - -

אחמד טיבי: אני מבקש לשקול את בקשתי.

יואב בן צור: מה בקשתך?

איילת נחמיאס ורבין: הוא לא אמר.

דוד ביטן: תגיד, בסדר.

דוד ביטן: אם לא שכנעתי אותך, אז בבקשה.

אחמד טיבי: אני מבקש למנות את חבר הכנסת אורן חזן לממלא מקום יושב-ראש הכנסת.

אחמד טיבי: לדעתי, זה ייצג טוב יותר את הליכוד.

דוד ביטן: הבנתי.

דוד ביטן: אבל החלטנו להעביר את אורן חזן לרשימה המשותפת.

מיקי לוי: אני מבקש להביא את זה להצבעה, אדוני.

דוד ביטן: שמעתי.

דוד ביטן: בבדיחות הדעת הכול טוב.

דוד ביטן: כמו שאמרתי, התקנון אומר שההמלצה היא של היושב-ראש, וועדת הכנסת מוסמכת לאשר או לא לאשר.

דוד ביטן: היא לא מוסמכת להביא מישהו במקום ההצעה.

דוד ביטן: אמרתי נכון?

דוד ביטן: ממה שהיא הקריאה לי בפעם שעברה אני זוכר את זה.

<ארבל אסטרחן: הבחירה היא של הוועדה.

<ארבל אסטרחן: היושב-ראש בדרך כלל - - -

דוד ביטן: אנחנו יכולים להחליף?

<ארבל אסטרחן: כן.

דוד ביטן: אז לא שמעתי את זה טוב.

<ארבל אסטרחן: אתה גם עשית את זה פעם, אבל זה לא נהוג.

דוד ביטן: אבל אז הקראת לי שזאת המלצה של היושב-ראש.

ירדנה מלר-הורוביץ: > הוא ממליץ, אבל הוועדה - -

דוד ביטן: אז טעות שלי.

ירדנה מלר-הורוביץ: > בדרך כלל הוועדה מקבלת את המלצת היושב-ראש.

דוד ביטן: אתה עוד עומד על דעתך?

אחמד טיבי: אני לא רוצה לחסום שור בדישו או למנוע ממישהו להתקדם בבניין הזה.

דוד ביטן: מאה אחוז.

דוד ביטן: אתה רוצה להצביע על זה?

דוד ביטן: לא.

דוד ביטן: אז מי בעד חברת הכנסת נורית קורן?

דוד ביטן: בעד מינוי ממלא מקום ליושב-ראש הכנסת– רוב

דוד ביטן: נמנעים – אין

דוד ביטן: בעד – רוב.

דוד ביטן: חברת הכנסת נורית קורן תמלא את מקומו של יושב-ראש הכנסת בעת היעדרו מן הארץ.

דוד ביטן: 4.

דוד ביטן: הצעת חברי הכנסת צחי הנגבי ומרב מיכאלי לתיקון תקנון הכנסת בנושאים: "שעת שאלות" ו"הצעות אי אמון בממשלה"

דוד ביטן: אנחנו עוברים לנושא של ההסכם בין הקואליציה לאופוזיציה לגבי הצעות אי אמון - -

יוסף ג'בארין: זה לא הסכם עם האופוזיציה.

יוסף ג'בארין: זה חלק מהאופוזיציה.

מיכל רוזין: כן.

מיכל רוזין: אנחנו לא מסכימים.

דוד ביטן: לגבי הצעות אי אמון ושעת שאלות.

דוד ביטן: זה מחייב שינוי תקנון.

דוד ביטן: שינוי התקנון הוא רק לקדנציה הזאת.

דוד ביטן: תעשי את זה שעד שלא יתוקן התקנון זה יישאר, כדי שלא ייווצר מצב שנהיה בלי.

<ארבל אסטרחן: זה לא צריך להגיד.

דוד ביטן: לא.

דוד ביטן: הוראת שעה.

דוד ביטן: זאת הוראה שעה, אבל צריך לתקן את זה תוך שלושה חודשים ממועד הבחירות כי אחרת אנחנו בבעיה.

<ארבל אסטרחן: בסדר.

<ארבל אסטרחן: אין בעיה לעשות את זה.

<ארבל אסטרחן: יש תיקונים שהם תיקונים מתחייבים מהתיקון של חוק היסוד שהתקנון עוד לא הותאם להם של שינוי האי אמון הקונסטרוקטיבי.

דוד ביטן: אז עשית את ההתאמות האלה?

<ארבל אסטרחן: יש פה גם שינויים מתחייבים וגם שינויים שעולים מההסכמות פה שאפשר גם אותם לעשות כהוראת שעה.

דוד ביטן: לפני שאת אומרת מה ההערות, אני מבין שלמרצ יש טענה עקרונית.

מיכל רוזין: אני אגיד את ההסבר של העניין?

דוד ביטן: יש לכם משהו עקרוני.

דוד ביטן: מה זה שייך ההסבר של העניין?

מיכל רוזין: לא, ההסבר העקרוני להסכמה הזאת.

דוד ביטן: אני אתן לך לדבר לפני שנגיד מה התיקון.

דוד ביטן: אם הבעיה היא עקרונית אז קודם כול תגידו אותה.

מיכל רוזין: בוודאי, זה עקרוני.

מיכל רוזין: החטא הקדום הוא ההחלטה בכנסת הקודמת שגם לה התנגדתי חריפות בוועדת חוקה.

מיכל רוזין: קודם כול הגישה לבוא כל פעם ולתקן כל מיני טלאים קטנים בחוק יסוד: הכנסת ובחוק יסוד: הממשלה, היא מוטעית .

מיכל רוזין: יש שיטה פרלמנטרית שקבענו אותה שבה מתנהלת המדינה.

מיכל רוזין: אם רוצים לשנות את השיטה צריך להתייחס לכל המכלול.

מיכל רוזין: לבוא כל פעם לשנות את נושא האי אמון ואת נושא החוק הנורבגי זאת טעות.

מיכל רוזין: זאת אי התייחסות כוללת, אי הסתכלות רחבה על השיטה שלנו, ומה אנחנו רוצים.

מיכל רוזין: כבר עשינו ניסויים וחוק בחירה ישירה שכמובן נכשל, וחזרנו אחורה.

מיכל רוזין: מאז אנחנו מנסים לעשות כל מיני טלאי על טלאי ולא מתייחסים ולא דנים בשיטה כשיטה ורואים את כל המרכיבים שלה.

מיכל רוזין: נושא האי אמון מאוד נפגם גם ככה.

מיכל רוזין: זה אחד הכלים העיקריים של האופוזיציה.

מיכל רוזין: אנחנו, דרך אגב, הוכחנו היסטורית שמעולם לא נפלה במדינת ישראל ממשלה בגלל הצבעת אי אמון.

מיכל רוזין: מעולם לא.

ישראל אייכלר: פעם אחת נפלה ממשלה בגלל אי אמון.

מיכל רוזין: לא.

מיכל רוזין: היא נפלה והתהפכה.

ישראל אייכלר: שמיר נפל באי אמון.

מיכל רוזין: בסוף היא לא באמת נפלה, אבל בסדר.

יוסף ג'בארין: לא היו בחירות.

מיכל רוזין: לא היו בחירות, הוקמה ממשלה.

מיכל רוזין: לכן יש פה קושי רב, בעיני.

מיכל רוזין: גם עכשיו רוצים לבטל את היכולת.

מיכל רוזין: יש הצעת חוק שאומרת שראש הממשלה לא יוכל לפזר את הכנסת.

מיכל רוזין: באמת, אנחנו רוצים לקבע את עצמנו?

מיכל רוזין: אנחנו רוצים לקבע את זה שראש הממשלה הוא לארבע-חמש שנים כמו נשיא ארצות-הברית?

מיכל רוזין: ודרך אגב, שם יש קשיים אחרים.

מיכל רוזין: יש שני בתים ויש שיתוק - -

דוד ביטן: לא מונעים מכם את האי אמון, אבל אנחנו לא עושים פה שיעור היום.

מיכל רוזין: רגע.

מיכל רוזין: אני אומרת שיש פה שיטה מסוימת.

מיכל רוזין: הצבעת אי אמון היא כלי חשוב מאוד בידי האופוזיציה.

מיכל רוזין: אף אחד לא לוקח אותו בקלות דעת, וזה לא קורה סתם.

מיכל רוזין: להפך, ככל שאנחנו מפחיתים מהיכולת להצביע אי אמון אמתי, אז מתחילים כל מיני תרגילים של חברי קואליציה אם להצביע או לא להצביע.

מיכל רוזין: אם זה היה אמתי, והם היו יודעים שהממשלה נופלת הם לא היו משחקים בלבוא או לא לבוא.

מיכל רוזין: עוד דבר – אתה צודק.

מיכל רוזין: היום זה כמעט בלתי אפשרי, זה כלי לכאורה ריק שאי אפשר להפיל אתו ממשלה.

מיכל רוזין: אבל זה בכל זאת נותן לאופוזיציה כלי לעמוד ולהגיד את העמדות הפוליטיות שלו.

מיכל רוזין: אחרת מה יקרה?

מיכל רוזין: ברגע שאין הכלי הזה אז אנחנו יכולים על כל הצעת חוק בקריאה ראשונה לעלות ולדבר על אלף דברים.

מיכל רוזין: אבל זה עוד יותר זלזול בכנסת.

מיכל רוזין: אני רוצה שכן יהיה המרחב הזה.

מיכל רוזין: כל חבר כנסת יעלה בסופו של דבר וידבר על כל מה שהוא רוצה ומתי שהוא רוצה, אבל צריך להיות מרחב הזמן הזה בתוך המליאה.

מיכל רוזין: אנחנו בפרלמנטריזם, זה "פרלה" – אנחנו באנו לפה גם כדי לדבר, לשוחח זה עם זה ולשוחח עם הציבור, ושוב ושוב לוקחים מאתנו את הכלים האלה.

דוד ביטן: מיכל, את מייצגת את דעתך או את דעת סיעת מרצ?

מיכל רוזין: את דעת סיעת מרצ, ותכף אולי סיעות נוספות יצטרפו.

מיכל רוזין: גם העניין של הסחר-מכר של שעת השאלות, גם היא בעייתית בעיני.

מיכל רוזין: מאוד שמחנו שהוכרז בכנסת הקודמת שעת שאלות לשרים.

מיכל רוזין: בסופו של דבר זה מנגנון בדיוק כמו שאילתה.

מיכל רוזין: אין שום הבדל בעניין הזה.

מיכל רוזין: במדינות מסוימות מתוקנות בעולם המערבי עומד ראש הממשלה, ונקבע דובר מכל סיעה, אפילו רק אחד, ששואל את השאלות הספונטניות.

מרב מיכאלי: יש פה.

מיכל רוזין: זה לא פה.

מיכל רוזין: פה צריך להגיש מראש.

מרב מיכאלי: לא מגישים מראש את השאלות פה.

מיכל רוזין: אני קראתי היטב.

מיכל רוזין: אני לא רואה שלא מגישים פה את השאלות.

מיכל רוזין: אומרים שזה אותו מנגנון כמו שאילתה דחופה.

דוד ביטן: מרב, תסבירי.

מרב מיכאלי: חד-משמעית לא.

דוד ביטן: מרב הייתה מעורבת.

דוד ביטן: היא תגיד לך שיש עשר ספונטניות ועשר לא.

מרב מיכאלי: זה לא היה בנוסח שאת דיברת עליו.

<ירדנה מלר הורוביץ: כפי שהיום מתנהל מבנה שעת השאלות יש עשר שאלות שמועברות מראש לשר.

<ירדנה מלר הורוביץ: השר רואה מה הוא נשאל, והוא קובע באלו תחומי סמכות של משרדו הוא יהיה מוכן להישאל.

<ירדנה מלר הורוביץ: יש שאלות ספונטניות מהאולם בלי שהוא מוכן על זה מראש.

<ירדנה מלר הורוביץ: היום זה קיים.

<ירדנה מלר הורוביץ: אתם לא מנצלים את זה, אבל זה קיים.

מרב מיכאלי: זה לא מה שיש כאן.

מרב מיכאלי: בהצעה הזאת לא מגישים לו.

<ארבל אסטרחן: בהצעה החדשה זה לא קיים.

מרב מיכאלי: בהצעה החדשה לא מעבירים שאלות מראש.

יוסף ג'בארין: זה לא בהכרח חיובי.

יוסף ג'בארין: צריך להתכונן.

מרב מיכאלי: סליחה, חברת הכנסת רוזין הציגה את זה כדבר חיובי.

<קריאה: הוא אומר, אני לא יודע לענות - -

מיכל רוזין: אני יכולה להמשיך בדברי?

דוד ביטן: אני אתן לה יותר זמן.

דוד ביטן: היא בפאתוס כזה - -

מיקי רוזנטל: אל תזלזל.

מיקי רוזנטל: זה לא יפה.

מיקי רוזנטל: היא מדברת מדם לבה.

דוד ביטן: אני לא מזלזל.

דוד ביטן: אני נותן לה זמן.

מרב מיכאלי: היא באה לפה לעבוד - -

מיקי רוזנטל: היא מדברת מדם לבה.

דוד ביטן: אני דווקא אמרתי שאני נותן לה יותר זמן.

דוד ביטן: מה אתם רוצים ממני?

מיכל רוזין: חברי הכנסת שמכירים אותי גם מהכנסת הקודמת, אני מאוד עקבית בעמדות שלי.

מיכל רוזין: גם כששולי, עמד על ראשה החוק הנורבגי, עם כל אהבתי אליה הייתי מאוד עקבית בעמדות שלי ששינויים כאלה צריך לעשות בצורה מערכתית.

דוד ביטן: בסוף היא נכנסה בלי החוק הנורבגי.

<קריאות: - - -

מיקי לוי: היא נכנסה עם החוק הנורבגי.

דוד ביטן: היא הייתה נכנסת חודשיים אחרי זה.

מיקי רוזנטל: - - -

איילת נחמיאס ורבין: מזל.

מיכל רוזין: אחת הבעיות של הכנסת לאחרונה – ובזה אני חושבת שאתה שותף לעמדתי – היא שאנחנו הולכים ומייתרים את ישיבות המליאה ואת הדיונים המליאה.

מיכל רוזין: אנחנו הופכים את מליאת הכנסת לריקה.

מיכל רוזין: גם הציבור רואה את זה.

מיכל רוזין: מזמן יום שלישי הפך ליום שאף אחד לא טורח לבוא לכנסת מכיוון שיש - - -

דוד ביטן: זאת בעיה שאנחנו צריכים לשנות אותה.

מיכל רוזין: אבל זה חלק מהעניין.

מיכל רוזין: בגלל שיש הצבעות אי אמון השרים גם מגיעים להצביע, ויש פחות קיזוזים.

מיכל רוזין: כאשר לא יהיו הצבעות אי אמון אז בוודאי יהיו יותר קיזוזים ופחות אנשים יגיעו למליאה, ויום שני יתרוקן בדיוק כמו יום שלישי.

ירדנה מלר-הורוביץ: אני חולקת.

איילת נחמיאס ורבין: תספרי מה היה ביום רביעי האחרון.

מיכל רוזין: ביום רביעי האחרון מצאנו את עצמנו כבר ב-14:00 בצהריים לבד לגמרי.

איילת נחמיאס ורבין: זה היה ביזיון.

איילת נחמיאס ורבין: גם חברי הכנסת שהגישו הצעות לסדר לא היו.

דוד ביטן: אז מה את רוצה ממני?

דוד ביטן: אם לא באים זאת בעיה שלהם.

מיכל רוזין: לא, יש פה בעיה.

מיכל רוזין: לכן אני רוצה להגיד כמה הסתייגויות שצריך להכניס.

מיכל רוזין: קודם כול שעת השאלות לראש הממשלה צריכה להיות ביום שני ולא ביום רביעי.

<ארבל אסטרחן: עכשיו לא כתוב באיזה יום.

<ארבל אסטרחן: זה יכול להיות בכל יום.

מיכל רוזין: בסדר.

מיכל רוזין: אבל מכיוון שדיון ארבעים חתימות נקבע ליום רביעי חשוב לקבוע כך.

מיכל רוזין: אפשר גם ביום שלישי, אבל אין לי שום ספק שהממשלה לא תגיע.

דוד ביטן: הבנו את המסר.

מיכל רוזין: אבל יש לי כמה הסתייגויות.

דוד ביטן: אבל עוד לא נכנסנו לגופו של עניין.

דוד ביטן: אמרנו עקרונית.

מיכל רוזין: תן לי בכל זאת לסיים את דברי.

מיכל רוזין: דבר ראשון זה ימי שני.

דוד ביטן: מה זה קשור להצעה שלנו עכשיו?

מיכל רוזין: אני מדברת - - -

דוד ביטן: עצרי רגע.

דוד ביטן: אנחנו עוד לא הצגנו את השינויים, אז דברי עקרונית.

דוד ביטן: את נגד ההסדר באופן עקרוני.

מיכל רוזין: אבל ההצעות שלי מתייחסות - - -

דוד ביטן: אז אנחנו ניתן לך להתייחס לזה אחר כך.

מיכל רוזין: דבר נוסף זה שרק השר – ובוודאי שזה רק ראש הממשלה, אבל אם כבר עושים תיקונים – רק השר עונה בשעת שאלות.

מיכל רוזין: לא יכול להיות ששולחים סגני שרים - -

מרב מיכאלי: זה כתוב.

דוד ביטן: זה כתוב.

דוד ביטן: בהסדר החדש זה רק שרים.

מיכל רוזין: דבר אחרון – בכנסת הקודמת כשהשר לוין היה יושב-ראש הקואליציה החלטות כאלה התקבלו אך ורק אם כל סיעות הקואליציה והאופוזיציה הסכימו.

מיכל רוזין: פה אין הסכמה של כל הסיעות - -

דוד ביטן: למה את חושבת שמפלגה של – כמה מנדטים אתם, חמישה?

דוד ביטן: – צריכה לקבוע למאה וחמישה-עשר אחרים?

מיכל רוזין: מה זה משנה?

דוד ביטן: אני לא מקבל את הטענה.

מיכל רוזין: א', לא שמעת עוד סיעות שיכול להיות שמתנגדות; ב', אני חושבת שזה לא בסדר בכל מקרה.

מיכל רוזין: לפחות אם אנחנו לא יכולים להחליט על מדיניות הביטחון של ישראל, לפחות על המדיניות של הכנסת - -

דוד ביטן: מיקי, אם אתה רוצה להתייחס לגופו של עניין אז אני מעדיף לתת לה להגיד מה עקרוני.

דוד ביטן: אם זה עקרוני אין לי בעיה.

מיקי רוזנטל: אני רוצה להגיד משהו עקרוני.

מיקי רוזנטל: לאור הדברים של מיכל ולאור העובדה שיש יתרונות רבים להצעה הזאת אבל אנחנו יודעים איך מתחילים את השינויים ולא יודעים איך יוצאים מהם יש לי הצעת ייעול לחוק.

מיקי רוזנטל: אני מקבל את עיקריו.

מיקי רוזנטל: אני חושב שהכנסת זקוקה לכלים חדשים ולריענון בעבודתה.

מיקי רוזנטל: האי אמון איבד הרבה מיוקרתו, בין היתר בגלל השינויים שחלו בו.

מיקי רוזנטל: ההצעה שלי היא כדלקמן: מכיוון שאנחנו לא יודעים כיצד הדבר הזה יעבוד אני מציע לחברי, גם כדי שההצעה תתקבל בקונצנזוס של כל המפלגות והסיעות, לעשות את הדבר הבא: להכניס את החידוש כבר במושב הזה, להפעיל אותו ארבע-חמש פעמים, לראות איך זה עובד, ואז לעשות את השינוי הכולל בהנחה שהדבר הזה פועל כראוי.

מיקי רוזנטל: זאת אומרת ששעת השאלות לראש הממשלה ולשרים ייכנסו לאלתר - -

דוד ביטן: לא, אם זה זמני אז הכול זמני.

דוד ביטן: לא חצי עבודה.

מיקי רוזנטל: רגע, תקשיב שנייה.

מיקי רוזנטל: זה לא חצי עבודה.

דוד ביטן: לא, לא, מיקי.

דוד ביטן: אם אתה מציע הצעה כזאת שזה יהיה לתקופת זמן מצומצמת אז הכול יהיה לתקופת זמן מצומצמת ולא רק החלק של האי אמון.

מיקי רוזנטל: למה?

דוד ביטן: כי זה העניין.

דוד ביטן: הכול ביחד, זה מקשה אחת.

מיקי רוזנטל: הממשלה יזמה פה כל כך הרבה שינויים בחוקי יסוד בין בהוראת שעה ובין בשינוי החוק עצמו.

מיקי רוזנטל: הם כולם נכנסו לתוקפם במהלך הכנסת הנוכחית.

מיקי רוזנטל: אני אומר לכם כמו שאמרו הרומאים: "פסטינה לנטה" או בתרגום לעברית – "תמהרו לאט".

מיקי רוזנטל: אל תמהרו לעשות שינויים דרמטיים שאין לכם מושג מה המשמעות שלהם.

דוד ביטן: עשינו את זה כהוראת שעה, זה לא הסדר קבוע.

מיקי רוזנטל: זה לא חשוב.

מיקי רוזנטל: אתה יודע כמה חוקי יסוד שונו פה בהוראת שעה בכנסת הזאת?

מיקי רוזנטל: כבר חמישה או ארבעה לפחות.

מיקי רוזנטל: הדבר הוא לא סביר.

מיקי רוזנטל: יש לנהוג במידת הזהירות.

מיקי רוזנטל: לכן ההצעה שלי נכונה כי היא תהיה גם מקובלת על רוב סיעות הבית.

דוד ביטן: הבנתי.

דוד ביטן: תודה.

דוד ביטן: אחמד טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: אני אדבר עקרונית כפי שביקשת.

אחמד טיבי: למען ההגינות מרב הציגה את ההבנות ואת הדו-שיח שהיה לה עם חבר הכנסת צחי הנגבי לכל חברי האופוזיציה וראשי האופוזיציה כבר בהתחלת המגעים.

אחמד טיבי: מטרתה הייתה למנוע מצב שבו הקואליציה באופן דורסני וחד צדדי תבטל את האי אמון ולא תגיש משהו בתמורה.

אחמד טיבי: יחד עם זאת אנחנו ברשימה המשותפת חושבים שביטול מוסד האי אמון במתכונתו הנוכחית גורע עוד כלי בידי האופוזיציה שמאלץ את שרי הממשלה ואת ראש הממשלה להיות גם ביום שני.

אחמד טיבי: אני מסכים עם מיכל מאוד שאם יבוטל האי אמון ביום שני יום שני יהיה יום שלישי.

דוד ביטן: למה?

דוד ביטן: יש הרבה חוקים ביום שני.

מיכל רוזין: אתה תראה.

אחמד טיבי: אתה חדש.

אחמד טיבי: אתה לא מכיר את שרי הממשלה.

אחמד טיבי: כל יום אני מקבל בממוצע 7.3 בקשות קיזוז.

מיכל רוזין: כל כך מעט?

מיכל רוזין: אני מקבלת יותר.

דוד ביטן: זה משהו אחר.

דוד ביטן: למה אתם נותנים לשרים?

דוד ביטן: אל תתנו להם.

איילת נחמיאס ורבין: אחמד, תפסיקו לקזז אותם.

יוסף ג'בארין: צריך לאסור על קיזוזים בשינוי הזה.

אחמד טיבי: איילת, אני אפסיק לקזז, ואתם תפסיקו לתזז תכניות מדיניות.

דוד ביטן: אל תקזז שרים.

איילת נחמיאס ורבין: אתה עוד לא שמעת את התכנית המדינית שלי.

אחמד טיבי: העיתונאים אומרים לי שלא שמעו מה שאמרתי.

אחמד טיבי: אנחנו נפסיק לקזז אותם, ואתם תפסיקו לתזז יחד איתם בתכניות מדיניות כאלה כמו שהציג הרצוג.

דוד ביטן: מה שאתה צריך לעשות זה לא לקזז שרים, לקזז חברי כנסת.

מיכל רוזין: בסדר, גם חברי כנסת.

מיכל רוזין: זה אומר שאף אחד לא יהיה בכנסת ביום שני.

מיכל רוזין: מספיק להיתמם.

דוד ביטן: כי לשרים יש הצעות חוק.

דוד ביטן: שיעמדו.

מיכל רוזין: לא יהיה ביום שני אף אחד בכנסת.

דוד ביטן: חבר הכנסת ג'בארין, בבקשה.

יוסף ג'בארין: אני מצטרף לדברים שלדעתי עדיין לא מיצינו את השיח סביב הנושא הזה, והוא עוד לא בשל להביא אותו להכרעה - -

דוד ביטן: מה יש פה לבשל?

מיכל רוזין: יש פה שתי סיעות שמתנגדות - - - זלזלת במרצ.

דוד ביטן: אוקיי, אז יהיה מאה ושניים נגד שמונה עשר.

מיכל רוזין: אבל זה לא עניין של בעד ונגד.

מיכל רוזין: התנהלות בתוך הכנסת צריכה להיות מקובלת על כל סיעות הבית.

דוד ביטן: עדיין עם כל הכבוד אתם צריכים לתת גיבוי ליושבת-ראש סיעת המחנה הציוני שגם שוחחה איתכם על זה.

מיכל רוזין: - - - שאנחנו לא מסכימים.

דוד ביטן: זה מתעכב חצי שנה בגלל העניין הזה.

מיכל רוזין: - - - לא הסתרנו את התנגדותנו.

יוסף ג'בארין: דוד, אתה פתחת באופן חגיגי, ואמרת שאלה ההסכמות בין האופוזיציה לבין הקואליציה.

יוסף ג'בארין: יכול להיות שנגיע לחגיגיות הזאת.

דוד ביטן: אז לא בין כל האופוזיציה – מאה מול עשרים.

מיכל רוזין: זה לא עובד ככה בהתנהלות של הכנסת.

יוסף ג'בארין: אני רוצה להעלות עוד היבט שלא עלה בדיון הזה ברמה העקרונית.

יוסף ג'בארין: אני חושב שכולם מודעים לכך שהאופציות של האופוזיציה להעלות נושאים לדיון במליאה בלי לעבור את המסננת של נשיאות הכנסת הן מאוד מוגבלות.

יוסף ג'בארין: גם הדיון המהיר וגם השאילתה הדחופה וגם הצעות דחופות לסדר הם הכלים המרכזיים של האופוזיציה, וכולם עוברים את המסננת של הנשיאות.

דוד ביטן: אתה מודע לזה שלאור התיקון שיש בהצעות אי אמון אנחנו יכולים להגביל את זה באופן גדול יותר מאשר היום?

יוסף ג'בארין: אני טוען שהצעת האי אמון היא אולי אחד הכלים היחידים שאנחנו יכולים באופן אוטומטי להבטיח שנושא שחשוב לנו יעלה.

יוסף ג'בארין: מה שקורה זה שיש כאן צמצום של האי אמון.

דוד ביטן: הצמצום של האי אמון קיים.

דוד ביטן: זה לא אנחנו עשינו את זה, אלא הכנסת עשתה את זה בקדנציה הקודמת, נכון?

דוד ביטן: אנחנו עד עכשיו לא תיקנו את התקנון כדי לצמצם את זה ממש.

דוד ביטן: מה שעשתה יושבת-ראש הסיעה של המחנה הציוני היה שיקול נכון.

דוד ביטן: עדיף להגיע להסכם שיהיה לטובת כל הצדדיים מאשר להמתין שנעשה תיקון שלא ייצא לכם כלום ממנו.

דוד ביטן: התיקון הזה יהיה תואם לחוק הקיים.

דוד ביטן: אז מה אתם צריכים את זה?

דוד ביטן: שני הצדדים הלכו אחד לקראת השני בעניין זה כדי להגיע להסכמה.

דוד ביטן: אז סוף-סוף מקבלים שכל בכנסת, אז אתם נגד.

מיכל רוזין: זה לא שכל.

מיכל רוזין: מי אמר שזה שכל?

דוד ביטן: זה שכל.

דוד ביטן: למה לא?

מיכל רוזין: זה - - - זה לא שכל.

יוסף ג'בארין: אני לא יודע עד כמה המחנה הציוני הוא אופוזיציה לוחמנית כמו הרשימה המשותפת ומרצ.

איילת נחמיאס ורבין: לא, לא, לא.

יוסף ג'בארין: תן לנו את הזמן - -

איילת נחמיאס ורבין: גדולי המקזזים - - -לא, לא, לא, יוסף - -

יוסף ג'בארין: אמרתי את מה שעל לבי.

רועי פולקמן: רק הצעה.

איילת נחמיאס ורבין: גם אני אמרתי את מה שבלבי.

רועי פולקמן: מיכל, הפניות הן לא לדוד.

רועי פולקמן: אם אתם לא רוצים שזה יעלה, אז זה סיכום עם מרב.

רועי פולקמן: מבחינתנו היא מייצגת את האופוזיציה.

מיכל רוזין: מה זה היא מייצגת?

רועי פולקמן: זה הנורמה.

רועי פולקמן: איתה אנחנו יושבים כל שבוע כדי להגיע להסכמות.

רועי פולקמן: אז אם יש לכם השגות תפנו אליה שתבקש דחייה, לא מעל הראש.

רועי פולקמן: יש נהלי עבודה.

רועי פולקמן: אם האופוזיציה רוצה משהו אחר תסכמו בתוך האופוזיציה.

מיכל רוזין: רועי, מה לעשות – גם לכם יש הנהלה - - - נלחמים בהתאם ולא מסכימים.

מיכל רוזין: עם כל הכבוד, אנחנו רוצים לדחות את זה.

מיקי רוזנטל: זה לא נושא שולי.

רועי פולקמן: אני לא חושב כך בכלל.

רועי פולקמן: זה לגיטימי לחכות.

מיקי רוזנטל: או לקבל את הצעת הפשרה שלי כי היא מאוד הגיונית.

מיקי רוזנטל: בואו נעשה את זה כמה פעמים, נראה איך זה עובד - -

דוד ביטן: רבותי, תודה רבה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, רציתי לדבר.

דוד ביטן: עקרוני גם כן?

ישראל אייכלר: כן.

דוד ביטן: טוב, בבקשה.

ישראל אייכלר: אני מאוד מבין את הממשלה ואת השלטון שרוצים פחות אי אמון ופחות בעיות וכמה שפחות שהשרים יישבו כאן וישמעו דברי ביקורת.

ישראל אייכלר: אני לא מבין את האופוזיציה שמוותרת על הכלי המרכזי בכל השנים הרבות שאני יושב פה - -

מיכל רוזין: בבקשה.

יוסף ג'בארין: תודה רבה.

ישראל אייכלר: - - אי אמון זה היה דבר שתמיד הפחיד את הממשלה; אי אמון זה היה גם הכלי שחבר כנסת מהאופוזיציה יכול לגשת לשר ולדבר אתו על צרכים שיש לציבור שלו.

ישראל אייכלר: לרוקן את הכנסת מאיום האי אמון יהיה מעשה של התאבדות לאופוזיציה.

ישראל אייכלר: עכשיו לקואליציה.

ישראל אייכלר: אני הרי בקואליציה.

ישראל אייכלר: גם חבר קואליציה, כשהוא רוצה לפגוש שר או לבקש משהו נגד הבירוקרטיה הנוראה שיורדת לחיי כל האזרחים ולא רק לאנשי אופוזיציה, יש לו ביום שני השר כדי לפנות אליו.

ישראל אייכלר: אני רוצה להגיד לכם שבאותם שבועות שבנט לא היה בכנסת הרגשתי חסר נוראי - -

מיכל רוזין: לא היה עם מי לדבר.

ישראל אייכלר: - - לא היה לי עם מי לדבר על בעיות שמשרד החינוך עושה.

ישראל אייכלר: לכן הוויתור של כלי האי אמון זה לרוקן את מעמד הכנסת מול מעמד הממשלה.

ישראל אייכלר: צריך לחשוב על זה היטב.

ישראל אייכלר: תראו איך נראים התחליפים של שעת השאלות, זה נראה שממה בכנסת.

דוד ביטן: אני גם עונה לך עקרונית.

דוד ביטן: אתה פספסת שלב אחד בדיון – שהכנסת עשתה תיקון בנושא האי אמון.

דוד ביטן: אם נכניס רק את התיקון כפי שאנחנו מבינים אותו אז הצעות אי אמון כמעט לא - - -.

דוד ביטן: זה לא שאנחנו עושים פה תיקון בהסכמה.

דוד ביטן: ההסכמה מאפשרת לאופוזיציה לבוא לידי ביטוי בהצעות אי אמון הרבה יותר מאשר אנחנו סבורים.

דוד ביטן: אבל לא משנה.

ישראל אייכלר: לא, היא מרמה את עצמה.

ארבל אסטרחן: יש לפניכם נוסח משולב כך שגם קל לראות את זה.

ארבל אסטרחן: קודם כול בעמוד 1 יש למעלה נוסח חוק יסוד הממשלה בנוסח שחוקקה הכנסת הקודמת.

ארבל אסטרחן: בסעיף קטן (ב) כתוב: "הבעת אי אמון בממשלה תיעשה בהחלטה של הכנסת, ברוב חבריה, להביע אמון בממשלה אחרת שהודיעה על קווי היסוד של מדיניותה, על הרכבה ועל חלוקת התפקידים בין השרים.

ארבל אסטרחן: הממשלה החדשה תיכון משהביעה בה הכנסת אמון, ומאותה שעה ייכנסו השרים לכהונתם".

ארבל אסטרחן: זה היה התיקון הגדול שעשו.

דוד ביטן: שימו לב שלפי הנוסח הקיים הם צריכים שישים ואחת חתימות.

מיקי רוזנטל: לא נכון.

דוד ביטן: כתוב בסעיף (ג).

מיקי רוזנטל: לא, זה רק בשביל להחליף את הממשלה.

דוד ביטן: אבל אתה חייב באי אמון להראות מה הממשלה החילופית.

דוד ביטן: אז אנחנו רואים את זה ככה; לעומת זאת האופוזיציה רואה את זה אחרת.

דוד ביטן: מה אני יכול לעשות.

דוד ביטן: הפשרה היא מה שהבאנו עכשיו.

ארבל אסטרחן: בסעיף (ג) כתוב: "פרטים לעניין הגשת הצעה להביע אי אמון בממשלה והדיון בה, ייקבעו בחוק או בתקנון הכנסת; הוגשה ההצעה בידי שישים ואחד חברי הכנסת יתקיים הדיון בהקדם האפשרי, ולא יאוחר משבוע מיום הגשתה.

דוד ביטן: זאת אומרת שצריך שישים ואחת חתימות.

ארבל אסטרחן: לא.

ארבל אסטרחן: זה אומר שאם היא לא הוגשה בידי שישים ואחד חברי כנסת יכול להיות שהדיון יתקיים אחרי יותר משבוע.

דוד ביטן: לא, אני רואה את זה אחרת דווקא, שאי אפשר להגיש אם אין שישים ואחד חתימות.

מיקי רוזנטל: אתה לא ישבת בוועדה שדנה בזה.

ארבל אסטרחן: דיברו על זה בוועדה.

מיקי רוזנטל: הפרשנות שאתה נותן עכשיו לא הייתה בוועדה.

דוד ביטן: זאת הפרשנות שלי ושל צחי.

צחי הנגבי: היא פרשנות חדשה.

צחי הנגבי: היא פרשנות שלא - - -

מיקי רוזנטל: תלך לפרוטוקולים של הוועדה, ותראה מה נאמר שם.

מיקי רוזנטל: מה שאתה אומר עכשיו לא היה ולא נברא.

מיקי רוזנטל: אתה המצאת את זה עכשיו.

דוד ביטן: - - - אי אמון שישים ואחד.

ארבל אסטרחן: שישים ואחד נדרש בהצבעה.

יוסף ג'בארין: אבל יש הפרשנות של היועץ המשפטי לכנסת.

דוד ביטן: לא בהצבעה.

דוד ביטן: היא חייבת שישים ואחת חתימות.

מיקי רוזנטל: לא היה ולא נברא.

מיכל רוזין: לא, אין דבר כזה.

מיכל רוזין: אנחנו ישבנו כנסת שלמה במשך שלוש שנים על החוק הזה.

מיכל רוזין: עזוב אותך, אין דבר כזה.

דוד ביטן: על זה אמר בית המשפט שדברי ההסבר בחוק ומה שכתוב בפרוטוקול לא תמיד מחייב אותו.

דוד ביטן: זה גם כנ"ל אצלנו.

מיכל רוזין: אבל יש כוונת המחוקק - - -

קריאות: - - -

מיקי רוזנטל: כוונת המחוקק היא מאוד ברורה בעניין הזה.

מיכל רוזין: כוונת המחוקק כפי שהוצגה בוועדה הייתה ברורה.

דוד ביטן: בסדר.

דוד ביטן: הלאה.

ארבל אסטרחן: אנחנו מתלבשים על סעיף התקנון הישן שהיה לפי חוק היסוד הקודם, ומכניסים בו את התיקונים.

ארבל אסטרחן: אז בסעיף קטן (א) יש הגדרות לא רלוונטיות כרגע, ואנחנו לא נוגעים בזה; סעיף קטן (ב)(1) "סיעה או מספר סיעות יחד רשאיות להגיש הצעה להביע אי אמון בממשלה כפוף להוראות סעיף קטן (ג)(1)".

ארבל אסטרחן: פה מתוספות המילים: "ואמון בממשלה אחרת" כי זה מה שחוק היסוד החדש קובע, שאי אמון הוא גם אמון.

ארבל אסטרחן: משהו שכתוב בחוק היסוד.

ארבל אסטרחן: אין פה עוד שינוי ב-(ב)(1).

ארבל אסטרחן: בסעיף קטן (2) מוצע להוסיף משהו שכתוב בחוק היסוד אבל להבהיר אותו גם בתקנון: "להצעה להביע אי אמון בממשלה תצורף הודעה בכתב על קווי היסוד של מדיניותה - -

איילת נחמיאס ורבין: סליחה רגע, אבל אני עדיין תקועה בסעיף קטן (1).

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה להבין.

איילת נחמיאס ורבין: סיעה אחת הגישה בקשה להגיש אי אמון.

איילת נחמיאס ורבין: כל הסיעות האחרות יכולות באותו יום גם להגיש אי אמון?

ארבל אסטרחן: כן.

ארבל אסטרחן: זה כמו היום.

איילת נחמיאס ורבין: זאת אומרת זה לא משתנה.

ארבל אסטרחן: נכון.

ארבל אסטרחן: הן יכולות להגיד שהן מגישות יחד, או במסגרת כל סיעה.

איילת נחמיאס ורבין: או לחוד, לא משנה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל הן עדיין יכולות - -

דוד ביטן: כמו היום.

איילת נחמיאס ורבין: כמו היום.

ארבל אסטרחן: הן יכולות, אבל תכף נגיע למכסה.

איילת נחמיאס ורבין: זהו, זה העניין.

דוד ביטן: אבל זה לא מונע ממך להצהיר על הצעת חוק הבעת אי אמון, ואז זה נשאר.

מיקי רוזנטל: זה בסדר.

מיקי רוזנטל: אבל זה לא שייך להצעת אי האמון הרגילה.

ארבל אסטרחן: פסקה (2) חוזרת על החוק ואומרת: "להצעה תצורף הודעה בכתב על קווי היסוד של מדיניותה של הממשלה המוצעת, על הרכבה ועל חלוקת התפקידים בין השרים המיועדים".

ארבל אסטרחן: יש תוספת שמבהירה: "ההודעה תהיה חתומה בידי חבר הכנסת המיועד לעמוד בראש הממשלה המוצעת ותצורף לה הסכמה של כל השרים המיועדים".

ארבל אסטרחן: לכאורה היום אפשר להגיש הצעה ולתת כל מיני שמות של אנשים שיהיו שרים.

מיקי רוזנטל: זה מה שקורה.

ארבל אסטרחן: אפילו של אנשים שאינם חברי כנסת.

ארבל אסטרחן: אז מוצע כאן שתהיה לפחות הסכמה שלהם שהם יודעים שהם מוצעים להיות שרים.

ארבל אסטרחן: "מזכיר הכנסת יביא לידיעת חברי הכנסת את ההודעה לפני תחילת הדיון וההצבעה על הצעת האי אמון".

איילת נחמיאס ורבין: "תצורף לה הסכמה של כל השרים המיועדים" זה קיים היום בחוק?

ארבל אסטרחן: לא, זה לא בחוק.

ארבל אסטרחן: זאת תוספת.

איילת נחמיאס ורבין: למה?

איילת נחמיאס ורבין: להטיל עוד בירוקרטיה?

ארבל אסטרחן: שלא - - - שיוסי כהן הולך להיות שר כשהוא בכלל לא יודע מזה.

איילת נחמיאס ורבין: "ההודעה תהיה חתומה בידי חבר הכנסת המיועד לעמוד בראש הממשלה המוצעת, ותצורף לה הסכמה של כל השרים המיועדים".

איילת נחמיאס ורבין: זה ממש סתם.

מיכל רוזין: סתם בירוקרטיה נוספת.

ארבל אסטרחן: הרעיון היה - - -

איילת נחמיאס ורבין: ארבל, אמרו שמאמצים את החוק כפי שהוא – תאמצו את החוק כפי שהוא.

איילת נחמיאס ורבין: אין לי התנגדות לעיקרון עצמו.

ארבל אסטרחן: אפשר להסתפק בזה שהוא יהיה חתום בידי חבר הכנסת.

דוד ביטן: איזה סעיף?

ארבל אסטרחן: ב-(2) יש הצעה שההודעה תהיה חתומה בידי חבר הכנסת המיועד לעמוד בראש הממשלה ותצורף הסכמה של כל השרים המיועדים.

ארבל אסטרחן: הם אומרים שזה סתם מכביד.

איילת נחמיאס ורבין: זה סתם, באמת, דוד.

דוד ביטן: אז תציעו רק חברי כנסת, ותחתימו אותם.

דוד ביטן: מציעים אנשים שהם לא חברי כנסת.

מיכל רוזין: מי מציע אנשים שהם לא חברי כנסת?

דוד ביטן: יש.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא ראיתי דבר כזה.

דוד ביטן: אם זה חברי כנסת אין בעיה להחתים אותם.

איילת נחמיאס ורבין: למה צריך להחתים?

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, הצעה לסדר בסיכום עם מרב.

מרב מיכאלי: - - -

אחמד טיבי: אז שלא בסיכום עם מרב.

אחמד טיבי: אני הצעתי לה שנדחה את זה בשבוע.

מרב מיכאלי: זה לא תלוי בי, זה תלוי ביושב-ראש.

דוד ביטן: קודם נשמע את ההסבר, ואחר כך נראה.

מרב מיכאלי: אני נתתי הסכמה בשם מי שיכולתי לתת הסכמה.

מרב מיכאלי: לא הייתי לוקחת על עצמי בחיים - -

אחמד טיבי: אני רוצה לחזור ולומר שהיא דיווחה לחברי האופוזיציה.

אחמד טיבי: לאחרונה אנחנו לא ידענו שזה מגיע.

מרב מיכאלי: לא הסתכלתם בסדר היום של ועדת הכנסת.

אחמד טיבי: נכון.

אחמד טיבי: מקובל בהצעות גדולות כאלה לבוא לעדכן, ולא רק להסתמך על מה שמופיע בסדר היום.

מיכל רוזין: אין הסכמה באופוזיציה, אז הוויכוח לא משנה.

מרב מיכאלי: אדוני היושב-ראש, אני מציעה שנדחה את ההצבעה בשבוע.

<קריאות: - - -

דוד ביטן: אז אין הסכמה.

דוד ביטן: אני התאהבתי בהצעה הזאת.

דוד ביטן: אז הקואליציה תצביע עליה, והאופוזיציה תסתייג.

יואב בן צור: שיהיו גם קצת סכסוכים אצלכם.

יואב בן צור: זה לא נורא.

יוסף ג'בארין: זה לא סכסוכים, זה דיונים.

<קריאות: - - -

איילת נחמיאס ורבין: אני מכבדת את זה שאתה רוצה לאמץ את החוק לתוך התקנון.

איילת נחמיאס ורבין: תאמץ אותו כמו שהוא.

דוד ביטן: אמרתי שתציעו חברי כנסת.

דוד ביטן: אל תציעו מי שהוא לא חבר כנסת.

מיכל רוזין: חבר הכנסת ביטן, יש פה הצעה שהגיעה לוועדת הכנסת.

מיכל רוזין: זה לא חוק ממשלה וגם לא חוק פרטי.

מיכל רוזין: יש פה הצעה מוסכמת בין קואליציה לאופוזיציה.

מיכל רוזין: נציגת האופוזיציה אומרת לך שמכיוון שאין לה הסכמה של כל האופוזיציה היא מבקשת ממך לדחות לפחות בשבוע.

מיכל רוזין: לא נראה לי שזה משהו שאי אפשר לעמוד בו.

דוד ביטן: הגיע הזמן שהמחנה הציוני יהיו בעלי הבית של האופוזיציה.

מיכל רוזין: הגיע, מה לעשות.

מיכל רוזין: אנחנו רוצים שהם יהיו הבעלים על דברים יותר חשובים.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו מאוד אוהבת את יושבת-ראש הסיעה שלנו, והיא מאוד קשובה ליתר הסיעות.

איילת נחמיאס ורבין: זה בסדר.

יואב קיש: דוד, כנראה, היית צריך לעשות תיאומים עם המפלגה של לפיד שאולי היא מובילה את האופוזיציה.

דוד ביטן: דווקא לפיד מסכימים, אין בעיה.

איילת נחמיאס ורבין: יואב קיש התעורר הבוקר כדי לעקוץ אותנו.

איילת נחמיאס ורבין: זה סבבה.

מיכל רוזין: אני שומעת פה סייגים גם מחברים בקואליציה.

דוד ביטן: מי, אייכלר?

מיכל רוזין: לא רק.

מיכל רוזין: אני רואה פה עוד כאלה שלא נוח להם עם ההצעה.

ישראל אייכלר: תמיד תקשיב לאיש קואליציה שאומר לך הפוך ממה שהקואליציה חושבת.

דוד ביטן: אין לי בעיה, אמרתי שאייכלר.

דוד ביטן: היו לנו גם כל מיני הסתייגויות בדברים אחרים והצבענו.

מיכל רוזין: אבל זאת לא הצעת חוק לא פרטית ולא ממשלתית.

רועי פולקמן: - - - עם האופוזיציה.

רועי פולקמן: לא נעביר להם את זה על הראש.

מרב מיכאלי: אדוני, אני לא הייתי מתקדמת לשום הסכמות - -

דוד ביטן: לא חובה שתהיה הסכמה.

דוד ביטן: הגענו להסכמה, וחצי שנה - - -

מיקי רוזנטל: ראוי שתהיה הסכמה.

מיקי רוזנטל: אם נדחה את זה בעוד שבוע לא יקרה כלום.

מרב מיכאלי: חד משמעית ראוי שתהיה הסכמה, אדוני.

מרב מיכאלי: אני לעולם לא הייתי מגיעה למשהו מוסכם שלא על דעת סיעות האופוזיציה האחרות.

מרב מיכאלי: חבל לי שחלק מהן מוצאות לנכון להתכחש לזה עכשיו, ואני לא מדברת על מרצ.

דוד ביטן: בואו רגע נשמע את ההסבר.

דוד ביטן: הצבעה זה עניין אחר.

איילת נחמיאס ורבין: אני הבעתי את הסתייגותי מסעיפים (1), (2).

<ארבל אסטרחן: של החתימה של השרים המצורפים.

דוד ביטן: לא, זה נשאר.

מרב מיכאלי: ומה אם הם לא חותמים?

מרב מיכאלי: איזה מין דבר זה?

מיכל רוזין: אי אפשר, זה מחייב.

דוד ביטן: שימו חברי כנסת ותחתימו אותם.

<ארבל אסטרחן: אפשר לצרף דף של הסכמת הסיעה.

מיכל רוזין: ברור.

מיכל רוזין: זה מה שאנחנו אומרים, זאת בירוקרטיה - - -

<קריאות: - - -

דוד ביטן: שמים לנו פרופסור שלא נמצא בכנסת ולא חתם.

דוד ביטן: אולי הוא לא רוצה להיות שר?

דוד ביטן: אני לא רוצה ליצור מצב שראש הממשלה הנבחר החדש כבר מהיום הראשון יחזיק כמה תיקים.

דוד ביטן: אנשים לא יסכימו.

מיקי רוזנטל: זה הרי לא נוגע להרכב הממשלה.

דוד ביטן: היא תסביר לכם למה.

מיקי רוזנטל: אני הבנתי טוב מאוד.

דוד ביטן: לא הבנת.

דוד ביטן: תן לה להסביר.

דוד ביטן: העיקרון הוא שברגע שזה עבר הממשלה מתחילה לפעול.

דוד ביטן: לכן צריך הסכמה של השר.

<ארבל אסטרחן: לעניין המכסות.

<ארבל אסטרחן: זה השינוי המהותי העיקרי שהציעה האופוזיציה או חלק ממנה.

<ארבל אסטרחן: הוצע למחוק את הסעיף שקובע היום מכסות לסיעות לפי גודלן, כמה הצעות אי אמון הן יכולות להגיש במושב.

<ארבל אסטרחן: היום סיעה של פחות משבעה חברים יכולה להגיש שלוש הצעות במושב, שבעה – להגיש ארבע וכו'.

<ארבל אסטרחן: הסעיף הזה יירד ובמקומו יבוא מה שיש לכם בעמוד 2 בסעיף קטן (ג)(1): "הצעה להביע אי אמון בממשלה יכול שתהיה בדרך של הצעת סעיף לסדר היום" – שזה ימי שני שאתם מכירים – "או הצעה בסיום הדיון בכל סעיף העומד על סדר היום" – זה כמו היום.

<ארבל אסטרחן: "אולם לא יידונו בכל מושב של הכנסת יותר מעשר הצעות שהוגשו בדרך של הצעת סעיף לסדר היום".

<ארבל אסטרחן: זה אומר שבכל נושא שעל סדר היום בקריאה ראשונה ובקריאה שנייה – עדיין אפשר לבקש אי אמון.

איילת נחמיאס ורבין: תחזרי על זה, בבקשה.

<ארבל אסטרחן: יש שתי דרכים להגיש אי אמון, ושתי הדרכים האלה נשארות.

<ארבל אסטרחן: דרך אחת היא כשיש נושא על סדר היום, למשל, הצעה ממשלתית בקריאה ראשונה או שנייה ושלישית - -

ישראל אייכלר: או הצעת חוק ממשלתית.

<ארבל אסטרחן: כן.

<ארבל אסטרחן: הצעת חוק.

ישראל אייכלר: כתבת הוספת סעיף לסדר היום.

ישראל אייכלר: זה צריך להיות חוק.

<ארבל אסטרחן: זה לא רק חוק.

ישראל אייכלר: גם חוק.

<ארבל אסטרחן: נכון, גם חוק.

ישראל אייכלר: לא כתוב פה גם חוק.

<ארבל אסטרחן: תסתכל פה, יש הגדרה בעמוד הקודם – "סעיף העומד על סדר היום" – סעיף שמתקיימת לגביו הצעה שהממשלה הציעה אותו או הביעה עמדה לגביו למעט הצעת חוק בדיון מוקדם.

<ארבל אסטרחן: זה כולל חוק בקריאה ראשונה - -

דוד ביטן: כמו היום, אין הבדל.

<ארבל אסטרחן: כמו היום.

<ארבל אסטרחן: סיעה יכולה בסוף הדיון להביע אי אמון.

<ארבל אסטרחן: ופה לא יהיו מכסות.

רועי פולקמן: אז איך החלוקה קורית בין סיעות?

<ארבל אסטרחן: גם אני רציתי לשאול את זה.

<ארבל אסטרחן: בסוף נושא אין הגבלה.

<ארבל אסטרחן: בימי שני כנושא על סדר היום מוצע שיהיו עשר במושב.

איילת נחמיאס ורבין: עשר במושב, וזה לכל סיעות האופוזיציה.

איילת נחמיאס ורבין: זה כמו היום.

<ארבל אסטרחן: מה שחשוב לחדד פה זה מה שקורה אם סיעה תגיש עשר ותגמור את המכסה לכולם.

<ארבל אסטרחן: מה שאין כאן זה איך בתוך האופוזיציה - -

ישראל אייכלר: חייבת להיות חלוקה.

ישראל אייכלר: לא תמיד האופוזיציה - - - ליברמן ומרצ זה לא אותו דבר.

דוד ביטן: יש סעיף שאומר "רוב חברי האופוזיציה".

יוסף ג'בארין: ארבל, את יכולה להגיד כמה יש היום שזה יהפוך לעשר?

יוסף ג'בארין: שנדע את הפרופורציות?

<ארבל אסטרחן: לא.

יוסף ג'בארין: רק הערכה.

דוד ביטן: זה רשום בהצעה המקורית – "רוב חברי האופוזיציה".

מיקי רוזנטל: היום יש כל שבוע.

מיקי רוזנטל: זה יהיה פעם בחודש.

<ארבל אסטרחן: היום לסיעה של עשרה חברים ומעלה או כמה סיעות שהתאחדו, והם עשרה ומעלה אין מגבלה.

<ארבל אסטרחן: עכשיו תהיה מגבלה.

דוד ביטן: אבל זה רק לעניין המועד.

דוד ביטן: זה לא אומר שסיעות לא יכולות להגיש הצעת אי אמון במועד הספציפי.

דוד ביטן: תרשמי, "רוב סיעות האופוזיציה".

יוסף ג'בארין: זה כמעט עשירית ממה שיש.

<ארבל אסטרחן: אבל יוצא שמרצ לא תוכל אף פעם להגיש.

דוד ביטן: היא יכולה להגיש.

דוד ביטן: הרוב קובעים רק לגבי המועד.

דוד ביטן: אם קבענו מועד לעוד שבועיים היא יכולה להגיש הצעת אי אמון במועד הזה.

דוד ביטן: הבנת למה אני מתכוון?

<ארבל אסטרחן: כן.

<ארבל אסטרחן: רוב חברי סיעות האופוזיציה יוכלו להודיע - - -

דוד ביטן: כן.

דוד ביטן: על המועד בלבד.

דוד ביטן: על ההגשה – כל אחד יכול להגיש, אין בעיה.

רועי פולקמן: אז יכולה להיות סיעה שתגיש עשר, וסיעה שתגיש אפס.

דוד ביטן: לא.

דוד ביטן: זה לגבי המועד.

דוד ביטן: קביעת המועד על-ידי רוב חברי האופוזיציה.

דוד ביטן: לעומת זאת כל אחת מהסיעות יכולה להגיש אי אמון במועד שנקבע.

רועי פולקמן: זה עשרה מועדים שבכל אחד מהם כל הסיעות יכולות להגיש.

דוד ביטן: לכן אין עם זה בעיה.

<ארבל אסטרחן: בסוף נושא להשאיר את המכסה?

דוד ביטן: ברור.

דוד ביטן: אנחנו לא נוגעים במה שיש היום.

דוד ביטן: זה ההסכם.

דוד ביטן: אנחנו לא משנים את זה לא לרעה ולא לטובה.

<ארבל אסטרחן: אז צריך לשים לב שלגבי אי אמון בסוף נושא כן תהיה מכסה.

דוד ביטן: לגבי נושא – מה שיש היום.

דוד ביטן: אנחנו לא משנים את זה.

<ארבל אסטרחן: סיעה של פחות משבעה – שלוש הצעות; בין שבעה לתשעה – ארבע; למעלה מזה אין מגבלה.

דוד ביטן: היום אי אפשר להגיד "אני רוצה" בכל הצעת חוק.

ישראל אייכלר: אמרת שרוב חברי האופוזיציה.

ישראל אייכלר: ואם חברי הקואליציה רוצים להגיש אי אמון?

דוד ביטן: אין דבר כזה.

ישראל אייכלר: אם סמוטריץ' לא היה מאיים ביום שני הזה לא הייתה החלטת ממשלה אתמול בעניין חברון.

ישראל אייכלר: קח בחשבון.

דוד ביטן: יכול להיות.

דוד ביטן: אז מה?

ישראל אייכלר: גם אנשי קואליציה צריכים את זה.

מיכל רוזין: גם אתם מוותרים על כלי חשוב.

ישראל אייכלר: אם הם רוצים לפרוש מהממשלה, נגיד.

<ארבל אסטרחן: סיעה מגישה אי אמון, לא חבר כנסת.

<ארבל אסטרחן: חבר כנסת יכול להציע.

ישראל אייכלר: וסיעה שרוצה לפרוש מהקואליציה?

ישראל אייכלר: היא גם צריכה להיות בספירה של הרוב.

<ארבל אסטרחן: כל סיעה יכולה להביע אי אמון.

ישראל אייכלר: אין הבדל בין אופוזיציה - -

<ארבל אסטרחן: יהיה הבדל רק לגבי מה שהיושב-ראש אמר, לגבי קביעת המועד.

<ארבל אסטרחן: שם צריך את רוב חברי האופוזיציה.

<ארבל אסטרחן: אבל כל סיעה יכולה לבקש להביע אי אמון.

דוד ביטן: הסברנו.

דוד ביטן: היא תגיש.

דוד ביטן: לא ראיתי מה סמוטריץ' תיקן.

ישראל אייכלר: אין הסכם?

דוד ביטן: אין.

<ארבל אסטרחן: פה יש תיקון לגבי מה שכתוב ב-(ה) שההודעה ליושב-ראש הכנסת - -

דוד ביטן: הוא אוהב לאיים.

דוד ביטן: הוא שוכח מה הוא מקבל.

דוד ביטן: רק לאחרונה קבענו את חוק החטיבה להתיישבות בניגוד לעמדה שלנו בנוסחים.

דוד ביטן: אז זה בסדר.

דוד ביטן: אחר כך על כל דבר קטן הוא אומר, אני לא מצביע.

דוד ביטן: קצת מגזים הבחור.

מרב מיכאלי: כל הסיעות יכולות להגיש אי אמון.

מרב מיכאלי: נכון?

מיכל רוזין: זה מגדיל לך את המכסה, אבל זה מוריד לך את הנוכחות בכנסת לאפס.

מיקי רוזנטל: נכון.

מיקי רוזנטל: יהיה פעם בחודש – כל הקואליציה תגיע.

מיקי רוזנטל: כל היתר לא יהיה.

מיקי רוזנטל: יהיה נורא ואיום.

מיקי רוזנטל: אנחנו מרוקנים את מליאת הכנסת בחוק הזה עוד ועוד.

מיקי רוזנטל: אין בזה שום היגיון.

מיקי רוזנטל: ואני הייתי בעד, אני רציתי לעזור.

מיכל רוזין: אתה תראה שבימי שני שוב לא יהיה כלום.

<ארבל אסטרחן: סעיף (ה) קובע מתי יהיו עשר הפעמים האלה.

<ארבל אסטרחן: אני משנה קצת עכשיו לאור מה שנאמר כאן.

<ארבל אסטרחן: לא כל סיעה יכולה לבקש לקבוע את המועד, אלא רק סיעות שמייצגות את רוב חברי האופוזיציה.

<ארבל אסטרחן: הם יוכלו להודיע כמו שקיים היום – עד יום רביעי בסוף דיוני המליאה שביום שני הבא יהיה אי אמון.

<ארבל אסטרחן: כל הסיעות שהביעו אי אמון עד המועד הזה ביום רביעי בסוף דיוני המליאה, האי אמון שלהם יידון באותו מועד שנקבע.

ישראל אייכלר: אני רוצה שבאותו מועד תוכל סיעה קואליציונית - -

דוד ביטן: מותר.

דוד ביטן: רק המועד ייקבע על-ידי האופוזיציה.

שולי מועלם-רפאלי: אבל תיאורטית אפשר שיהיה כל יום שני אי אמון.

<ארבל אסטרחן: לא.

<ארבל אסטרחן: יש עשרה מועדים.

ישראל אייכלר: אם מחר כולנו רוצה לפרוש מהקואליציה, אז היא תצטרך לחכות עד שהאופוזיציה תאפשר לה?

דוד ביטן: לא.

דוד ביטן: אתה פורש באותו רגע.

<קריאות: - - -

<ארבל אסטרחן: פסקה (ה)(3) מעגנת את מה שכתוב בחוק היסוד שאם האי אמון הוגש על-ידי שישים ואחד חברי כנסת הדיון יהיה במועד שיקבע יושב-ראש הכנסת.

<ארבל אסטרחן: זה יכול להיות בכל יום, לא יאוחר משבוע מיום הגשת ההצעה, לרבות בפגרה.

<ארבל אסטרחן: כי אי אמון אם הוא לא מוגש על-ידי שישים ואחד חברי כנסת, הוא נדחה למועד אחרי הפגרה כמו היום.

<ארבל אסטרחן: בגלל התיקון הזה מוצע למחוק את סעיף 21 לתקנון שאומר מה קורה אם שישים ואחד חברי כנסת מבקשים לכנס את הכנסת לאי אמון בפגרה.

<ארבל אסטרחן: היום קבוע שהיושב-ראש יקבע את הישיבה במועד שלא יקדם משבעה ימים ולא יאוחר מעשרים ואחד ימים.

<ארבל אסטרחן: זה בעצם סותר את חוק היסוד, וצריך למחוק אותו.

<ארבל אסטרחן: אם יש שישים ואחד שמבקשים אי אמון זה יידון תוך שבעה ימים, לא משנה - -

ישראל אייכלר: באמצע פגרה?

<ארבל אסטרחן: כן.

ישראל אייכלר: ואם אנשים יהיו בחו"ל?

יוסף ג'בארין: זה חוק היסוד.

ישראל אייכלר: אז תישארי בחוק היסוד הקודם.

דוד ביטן: אם יש שישים ואחד חתומים אז תבוא מחו"ל.

<ארבל אסטרחן: חוק היסוד אומר: "הוגשה הצעה בידי שישים ואחד יתקיים הדיון בהקדם האפשרי".

<ארבל אסטרחן: היושב-ראש יכול לקבוע את זה גם למחר.

דוד ביטן: אבל בינינו, ברור שהוא יקבע לשבוע.

<ארבל אסטרחן: סעיף קטן (ז) בעמוד 3 מדבר על הפרוצדורה של ההצבעה.

<ארבל אסטרחן: מה שמוצע להוסיף כאן זה שאם האי אמון הוגש בחתימות של שישים ואחד חברי כנסת חבר הכנסת המיועד לעמוד בראש הממשלה המוצעת יציג לפני ההצבעה את הרכבה ואת קווי היסוד שלה.

<ארבל אסטרחן: כי היום כשזה בסוף נושא, כשמבקשים אי אמון על נושא בעצם אין דיון.

<ארבל אסטרחן: אף אחד לא מציג את האי אמון ולא מדבר על זה.

<ארבל אסטרחן: אז רק אם יש שישים ואחד חתימות ייתנו הזדמנות לראש הממשלה המיועד לדבר.

<ארבל אסטרחן: סעיף קטן (ח) הוא תיקון טכני שמבהיר שהאי אמון, משמעו שקמה ממשלה.

<ארבל אסטרחן: סעיף קטן (ט) מדבר על הפרוצדורה של אי אמון של ימי שני.

<ארבל אסטרחן: היום כתוב שהסיעה שהגישה את ההצעה תנמק אותה עשר דקות, ופה גם מוצע שיצורפו שישים ואחד חתימות, ובנוסף לכך חבר הכנסת שמיועד לעמוד בראשות הממשלה להציג את הרכבה של הממשלה המוצעת במשך חמש עשרה דקות.

<ארבל אסטרחן: עכשיו יש תיקון משמעותי בהסדר – למחוק את האפשרות שסגן שר יוכל להשיב לאי אמון.

איילת נחמיאס ורבין: מצוין.

<ארבל אסטרחן: עד היום סגן שר יכול היה להשיב להצעת אי אמון.

<ארבל אסטרחן: אגב, זה תיקון.

<ארבל אסטרחן: פעם הוא לא יכול היה, ואחר כך תיקנו שהוא יוכל בענייני משרדו.

<ארבל אסטרחן: עכשיו מוצע להוריד את האפשרות הזאת.

<ארבל אסטרחן: ב-(ט)(4) מוצע להבהיר שאחרי תשובת הממשלה יתקיים דיון סיעתי במסגרת זמן של שלוש דקות לסיעה.

<ארבל אסטרחן: עשר זה למציעים ושלוש דקות לסיעה.

<ארבל אסטרחן: אם הוגשו כמה הצעות יהיה דיון סיעתי משולב.

<ארבל אסטרחן: היום זה גם שלוש דקות לדיון סיעתי - -

מיקי רוזנטל: זה אותו דבר.

מיקי רוזנטל: זה כמו החוק הקיים.

<ארבל אסטרחן: נכון.

<ארבל אסטרחן: אלה ההוראות לגבי האי אמון.

<ארבל אסטרחן: רק העניין של המכסה של עשר הצעות, אותו רוצים לעשות כהוראת שעה.

<ארבל אסטרחן: כל הדברים האחרים זה התאמות לחוק היסוד.

דוד ביטן: יש לך מה להגיד בעניין הזה?

<ארבל אסטרחן: אפשר לקבוע שהמכסה של עשר ההצעות יהיה עד סוף הכנסת הנוכחית.

<ארבל אסטרחן: בכנסת הבאה חוזרים למצב הרגיל עד שהכנסת החדשה תתקן את זה.

<ארבל אסטרחן: זאת אומרת התוספת של עשר למושב לעשות כהוראת שעה עד סוף הכנסת העשרים.

דוד ביטן: אבל גם שעת שאלות.

<ארבל אסטרחן: על שעת שאלות תכף נדבר.

<ארבל אסטרחן: כן, זה רשום שם.

<ארבל אסטרחן: צריך לשים לב שלפעמים יש מושב קצר, למשל בשנת בחירות.

<ארבל אסטרחן: לא התייחסנו לזה פה.

דוד ביטן: אז זה יהיה באופן יחסי.

<ארבל אסטרחן: מה זה באופן יחסי?

דוד ביטן: אם המושב זה שנה - -

<ארבל אסטרחן: כן, מושב זה שנה.

דוד ביטן: אז אם זה חצי שנה יהיה חמש.

<ארבל אסטרחן: אם המושב כולל רק כנס אחד - -

איילת נחמיאס ורבין: רגע, רגע.

איילת נחמיאס ורבין: ארבל, אין סיבה שזה יהיה באופן יחסי.

איילת נחמיאס ורבין: הסכמנו לעשר הצעות למושב שזה שני כנסים.

איילת נחמיאס ורבין: אין סיבה שבשנה - -

דוד ביטן: למה לא?

איילת נחמיאס ורבין: עשר זה עשר.

איילת נחמיאס ורבין: אם המושב התקצר מנסיבות שאינן תלויות באופוזיציה?

דוד ביטן: בחירות.

דוד ביטן: אין נסיבות אחרות.

איילת נחמיאס ורבין: - - - הולכים לבחירות, אין סיבה שיהיה פחות מעשר.

דוד ביטן: אבל הם קובעים את המועדים.

דוד ביטן: אז הם יקבעו לך את כל העשרה בארבעה חודשים.

איילת נחמיאס ורבין: אז יהיה עשרה בארבעה חודשים.

דוד ביטן: אז אמרנו באופן יחסי, מה לא בסדר?

איילת נחמיאס ורבין: אני לא חושבת שזה צריך להיות באופן יחסי.

מיכל רוזין: - - -

דוד ביטן: אני מוכן שיהיה לכם לא חצי-חצי, שיהיה לכם שבעה מתוך עשר.

מרב מיכאלי: זה לא "לכם", דוד.

דוד ביטן: זה לאופוזיציה.

מיכל רוזין: זה גם לכם.

דוד ביטן: מה נעשה, בבחירות נבוא לכאן כל שבוע?

איילת נחמיאס ורבין: כן, אם צריך.

<קריאה: - - - גם להם יש בחירות.

דוד ביטן: אבל יש להם עניין בבחירות להגיש כמה שיותר הצעות.

דוד ביטן: זה נותן להם זמן נוסף.

דוד ביטן: נו, באמת.

מיקי רוזנטל: לממשלה יש כל כך הרבה כלים.

מיקי רוזנטל: למה אתם שוב מצמצמים - - -

מרב מיכאלי: עשרה במושב.

מרב מיכאלי: נקודה.

איילת נחמיאס ורבין: אין סיבה להתפשר גם על זה, דוד.

מיקי רוזנטל: לחברי הכנסת יש כל כך מעט כלים.

מיקי רוזנטל: למה אתם מצמצמים?

דוד ביטן: הם לא מסכימים לכלום אז מה זה משנה באמת?

דוד ביטן: אנחנו נחשוב על זה.

דוד ביטן: מה הנושא הבא?

<ארבל אסטרחן: שעת שאלות זה בעמוד 4 – מה שכתוב למטה בפונט קטן זאת החלטה שהייתה של ועדת הכנסת ב-2007.

<ארבל אסטרחן: היא לא הוכנסה מעולם כסעיף בתקנון, פשוט שמתי אותה כדי לדעת מה היה.

<ארבל אסטרחן: אנחנו מסתכלים על הסעיף החדש המוצע 50א(א): "ועדת הכנסת תקבע לכל מושב של הכנסת עשרה מועדים שיכול שיהיו בכל אחד מימי ישיבות הכנסת שבהם יישאלו ראש הממשלה או שר אחר שאלות בידי חברי הכנסת על עניינים שבתחום תפקידם וישיבו עליהן, הכול במסגרת זמן שלא תעלה על שעה".

<ארבל אסטרחן: זה ייקרא שעת שאלות.

<ארבל אסטרחן: "ראש הממשלה או שר אחר לא יוזמנו לשעת שאלות יותר מפעם אחת במושב של הכנסת".

<ארבל אסטרחן: (ב) "מסגרת הזמן לכל שאלה לא תעלה על שתי דקות ולכל תשובה – על שלוש דקות".

יוסף ג'בארין: מושב או כנס?

<ארבל אסטרחן: מושב.

<ארבל אסטרחן: שנה שלמה.

מיכל רוזין: זה פשוט פרס לראש הממשלה.

מיכל רוזין: הוא צריך לבוא לכנסת פעם בשנה.

<ארבל אסטרחן: נכון.

<ארבל אסטרחן: פעם בשנה לכל שר.

דוד ביטן: בינתיים הוא נמצא כל היום.

מיקי רוזנטל: וזה לא טוב לכנסת?

מיקי רוזנטל: זה מצוין לכנסת שהוא נמצא.

מיקי רוזנטל: אנחנו רוצים שהוא יהיה.

דוד ביטן: אין בעיה.

מיקי רוזנטל: אנחנו רוצים שהוא יהיה והשרים יהיו.

מיקי רוזנטל: זה בדיוק העניין.

יוסף ג'בארין: היום זה בכנס, לא במושב.

יוסף ג'בארין: רק שנבין, יש כאן הרעה או לא?

יוסף ג'בארין: נדמה לי שיש כאן הרעה כי היום זה בממוצע בכנס, לא פעם במושב.

<ארבל אסטרחן: אבל היום ראש הממשלה לא חייב להגיע.

<ארבל אסטרחן: פה מעוגנת החובה שאפשר לבקש גם את ראש הממשלה.

<ארבל אסטרחן: היום יושב-ראש הכנסת קובע מי השר שיוזמן, ופה האופוזיציה.

<ארבל אסטרחן: תכף תראה ב-(ד).

<ארבל אסטרחן: (ג).

<ארבל אסטרחן: "יושב-ראש הישיבה יקבע את סדר השואלים, ובלבד שמספר השואלים מקרב חברי סיעות האופוזיציה יהיה לכל הפחות שלושה רבעים מהשואלים; חבר הכנסת המבקש לשאול יצביע ממקומו באולם המליאה, ויהיה רשאי לשאול פעם אחת בלבד".

<ארבל אסטרחן: אני לא בטוחה עד הסוף שהיושב-ראש יוכל לנהל את המספר הזה, אבל הרעיון הוא שלאופוזיציה יהיו שלושה רבעים.

איילת נחמיאס ורבין: זאת אומרת שבשעת שאלות לחברי כנסת מהקואליציה יש רבע מהזמן.

דוד ביטן: כן.

דוד ביטן: אייכלר ביקש.

איילת נחמיאס ורבין: אני שמחה להסכים עם הרב אייכלר, אבל זה רק מה שמוכיח - -

דוד ביטן: מה את רוצה, שרק האופוזיציה - -

איילת נחמיאס ורבין: אני אומרת ההיפך, אני מחזקת את זה.

איילת נחמיאס ורבין: אני אומרת שכל הכלים האלה הם לא רק לאופוזיציה.

דוד ביטן: ברור.

דוד ביטן: חוץ מהנושא של האי אמון.

איילת נחמיאס ורבין: לא, גם האי אמון.

מיכל רוזין: - - - באי אמון.

דוד ביטן: למה?

דוד ביטן: אבל נתנו לכם פה 75%, והיום אין לכם זכות להזמין - - -

מיכל רוזין: אתה מרוקן את הכנסת.

מיכל רוזין: תסתכל על הכנסת ועל השינויים שנעשו, איך הם השפיעו על מליאת הכנסת ולא לטובה.

מיכל רוזין: אני מוכנה לתת לך את עבודת המאסטר שלי על חוק הבחירה הישירה, איך היא פגעה במעמדה של הכנסת וגרמה לזילות הכנסת.

דוד ביטן: הבנו את המסר.

<ארבל אסטרחן: (ד) "סיעות האופוזיציה שמספר חבריהן מהווה רוב מקרב חברי האופוזיציה יודיעו למזכיר הכנסת לפחות שבועיים לפני כל מועד שעת שאלות".

<ארבל אסטרחן: שימו לב, ועדת הכנסת קובעת את המועדים, ואז סיעות האופוזיציה מודיעות שבועיים מראש מיהו השר שיוזמן לאותו מועד.

<ארבל אסטרחן: "הודיעה הממשלה כי הזמן שהוזמן לא יוכל להשתתף במועד שנקבע, תקבע ועדת הכנסת מועד חדש לא יאוחר משבועיים מהמועד המקורי, ודחייה כאמור תיעשה פעם אחת בלבד לגבי אותו שר ולא תשנה את המועדים האחרים שנקבעו לשעת שאלות".

<ארבל אסטרחן: (ה) "השיב שר בשעת שאלות כי עליו לקיים בירורים לפני מתן תשובה עניינית יקבע יושב-ראש הכנסת בתיאום עם השר מועד למתן תשובות כאמור בתוך שבוע ממועד שעת השאלות".

<ארבל אסטרחן: (ו) "על השאלות והתשובות יחולו הוראות סעיף 47 לתקנון" – זה אומר מתי יש שאילתה פסולה וסירוב להשיב מטעמים של ביטחון המדינה וכולי.

מיכל רוזין: איך זה מסתדר מה ששאלתי בהתחלה עם הנושא של התקנון כמו שהוא היום שמאפשר לסגן שר להשיב במקום שר?

מיכל רוזין: למה זה נוגד פה?

מיכל רוזין: זה יקרה גם פה.

<ארבל אסטרחן: לא, מה פתאום.

<ארבל אסטרחן: פה האופוזיציה מודיעה מי השר, והשר עצמו יגיע.

<ארבל אסטרחן: פה אין סגנים.

יוסף ג'בארין: רק צריך לחדד את זה, ארבל.

<ארבל אסטרחן: זה ברור, השר.

מיכל רוזין: גם בשאילתה רשום שהשר יענה, ויש סעיף שגם סגן שר יכול לענות.

<ארבל אסטרחן: נכון, יש סעיף.

מיכל רוזין: השאלה אם זה לא יחול גם פה.

<ארבל אסטרחן: לא, לא.

<ארבל אסטרחן: אין שאלה.

<ארבל אסטרחן: סגן שר לא במשחק הזה בכלל.

מיקי רוזנטל: עד שיבוא יושב-ראש ועדת הכנסת ויגיד, אני מפרש את החוק כמו שאני מבין אותו.

מיקי רוזנטל: כמו שקרה עכשיו למרות מה שנאמר.

<ארבל אסטרחן: ראית את התוצאה.

<ארבל אסטרחן: בתקנון בכלל כשסגני שרים יכולים לדבר הדבר כתוב במפורש.

<ארבל אסטרחן: אם השר אמר שהוא צריך לעשות בדיקות יקבעו מועד נוסף למתן תשובות לעניינים שהוא בדק בתוך שבוע.

<ארבל אסטרחן: אמרנו שיחולו על זה אותם כללים של שאילתה פסולה.

<ארבל אסטרחן: וזה יחול בתקופת כהונתה של הכנסת העשרים.

דוד ביטן: זה מצוין.

דוד ביטן: נכון?

דוד ביטן: גם לרוזנטל - - -

מיקי רוזנטל: אבל לא יכול לבוא במקום.

מיקי רוזנטל: אני אומר לך, אדוני, תשקול היטב את ההצעה.

מיכל רוזין: - - -

מיקי רוזנטל: אם מעמדה וקרנה של הכנסת חשוב לך בוא נוסיף את זה קודם ונראה איך זה עובד, ואז נחליט אם אנחנו - - - את הדברים האחרים.

דוד ביטן: אם נעשה את זה לשנה זה מקובל עליכם?

מיכל רוזין: לא.

מיכל רוזין: אי אמון, לא.

דוד ביטן: גם לא?

דוד ביטן: הוא אמר שנעשה - -

מיכל רוזין: הוא מדבר בשם המחנה הציוני.

מיקי רוזנטל: אני הצעתי משהו אחר.

מיקי רוזנטל: הצעתי לעשות את המוסד החדש לניסיון ולבדוק איך זה עובד.

דוד ביטן: אם נעשה את זה לשנה, ונבדוק איך זה עובד - - חמישה חודשים זה מעט זמן.

מיכל רוזין: זה לא מעט זמן.

מיכל רוזין: אתה תראה איך המליאה - - -

איילת נחמיאס ורבין: בוא נראה אם השרים מגיעים.

דוד ביטן: אני אגיד לכם למה צריך שנה.

דוד ביטן: גם בשעת השאלות - - -

מיכל רוזין: זה לא משנה, יש בחירות.

מיכל רוזין: עזוב.

דוד ביטן: יכול להיות שכן ויכול להיות שלא.

דוד ביטן: גם בשעת השאלות עוברים את כל השרים.

דוד ביטן: אולי הבחירות יהיו בכלל ב- 2019.

מיכל רוזין: עזוב אותך, אנחנו מכירים - - - ביבי הראשון שיפזר.

מיכל רוזין: זה לא רלוונטי.

מיכל רוזין: שנה בכנסת זאת תקופה בלתי מוגבלת.

דוד ביטן: כל עוד יש תיקו בסקרים כמו היום לא יהיו שום בחירות.

דוד ביטן: אין טעם בבחירות, ואז נחזיק עד 2019.

דוד ביטן: אתם רוצים בחירות?

דוד ביטן: תגידו למינה צמח בידיעות שתעשה קצת שינויים.

איילת נחמיאס ורבין: הנה, עכשיו היא מכניסה את הערבים.

מרב מיכאלי: רוברט רוצה להעלות נקודה חשובה.

רוברט אילטוב: דיברנו עכשיו עם מרב, ויש לנו בעיה.

רוברט אילטוב: בהצעות אי אמון אני חייב לתאם את המועד - -

דוד ביטן: רק את המועד.

דוד ביטן: ואז חובה שיהיה רוב.

רוברט אילטוב: ואם אני לא יכול לתאם את המועד הזה?

דוד ביטן: אז מה הבעיה?

דוד ביטן: אז הם קובעים מועדים ואתה מגיש אי אמון במועד הזה.

רוברט אילטוב: אז אני לא יכול להגיש אי אמון.

<ארבל אסטרחן: אתה הגשת – זה יעלה במועד שהרוב רצה.

רוברט אילטוב: בגלל המועד או בגלל דברים אחרים אני לא יכול להצביע עם כל האופוזיציה כי אני ימין והם שמאל.

מיכל רוזין: נכון, צודק.

רוברט אילטוב: ואני בעצם נפגע.

דוד ביטן: למה אתה לא יכול להגיש?

דוד ביטן: אתה מגיש הצעת אי אמון בנושא שאתה רוצה.

שולי מועלם-רפאלי: אבל אם - - - תומכים בו אז הוא לא יכול.

מרב מיכאלי: יש פה בעיה אמתית.

דוד ביטן: יש פה בעיה אחת שלא שמנו לב אליה – מה קורה במצב שהרוב באופוזיציה לא רוצים להגיש הצעות אי אמון.

דוד ביטן: אז אי אפשר להגיש הצעות אי אמון.

דוד ביטן: זאת אומרת אנחנו צריכים להוסיף סעיף שלפיו אם לא הוגש בתוך חודש אז גם מיעוט יכול להגיש.

<ארבל אסטרחן: בחודש מסוים או כמו שאמרת קודם, שלושים יום מהיום שהם הגישו?

<ארבל אסטרחן: בחודש מסוים.

דוד ביטן: במצב שהם לא רוצים להגיש אי אמון בממשלה.

<ארבל אסטרחן: אם בחודש מסוים לא ביקשו רוב סיעות האופוזיציה אז כל סיעת אופוזיציה תוכל.

רוברט אילטוב: לא שלושים יום – חמישה עשר יום.

דוד ביטן: לא, שלושים כי זה עשר הצעות לשנה.

מיכל רוזין: אבל אז זה לא רלוונטי.

מיכל רוזין: אז הוא ממילא יכול לחכות למועד.

דוד ביטן: בסדר.

דוד ביטן: מה שאמרת – אמרתי - - -

מיכל רוזין: - - -

<ארבל אסטרחן: אם בפברואר לא ביקשו אז במרס יכולה גם סיעה אחרת?

רוברט אילטוב: המכסה נשארת לאותן הסיעות אותה מכסה?

דוד ביטן: לא, עשר הצעות, אבל זה לא מונע ממך את המכסה שאתה יכול להצהיר על הצעת חוק כהצעת אי אמון.

דוד ביטן: עדיין זה נשאר.

דוד ביטן: זה לא ממש עשר.

דוד ביטן: יכולים להגיש גם עשרים או שלושים.

דוד ביטן: אתה יכול להגיד, למשל, שעל חוק המישוש אתה רוצה להגיש הצעת אי אמון.

דוד ביטן: לסיעה גדולה בלי הגבלה באמת.

דוד ביטן: אני לא רציתי שיהיה מותר מעבר לעשר הצעות.

דוד ביטן: רציתי להגביל את זה לעוד חמש הצעות, אבל מרב התעקשה וויתרנו לה.

רוברט אילטוב: מה הסיכום הסופי?

דוד ביטן: קיבלנו את העמדה של האופוזיציה בעניין הזה.

דוד ביטן: זה לא ממש עשר.

<ארבל אסטרחן: אפשר להפוך כל הצבעה לאי אמון?

יוסף ג'בארין: כל הצבעה זה לא מעשי.

יוסף ג'בארין: מי משתמש בזה?

יוסף ג'בארין: השתמשנו בזה פעם?

מיקי רוזנטל: משתמשים בזה אבל - - - ביבי משתמש בזה הרבה.

רוברט אילטוב: מה הוחלט לגבי הבקשה שלי?

<ארבל אסטרחן: אם במשך חודש רוב סיעות האופוזיציה לא ביקשו אי אמון - -

דוד ביטן: אם יש תאריך אתה מתביית על התאריך.

רוברט אילטוב: לא, לגבי תיאום.

דוד ביטן: לא, אי אפשר.

דוד ביטן: חייבים לתת רוב.

דוד ביטן: אין דרך.

רוברט אילטוב: אבל אני לא יכול.

דוד ביטן: מה אתה רוצה, שאם אין תיאום לא יהיה בכלל?

<ארבל אסטרחן: אם הם קבעו מועד הנושא של יתוסף.

רוברט אילטוב: אפשר לדבר?

דוד ביטן: כן.

רוברט אילטוב: בתחילת הקדנציה הזאת היה אירוע שלא תיאמו אתנו את סוגיית חלוקת הוועדות כי היה להם רוב בין קואליציה לאופוזיציה, ואני נשארתי בלי ועדות.

רוברט אילטוב: אז הם לא מתאמים אתי, מה אני עושה?

דוד ביטן: אני אסביר לך מה ההבדל.

דוד ביטן: הוועדות זה דבר אחד – אם לא תיאמו אתך נפגעת, וכאן אתה לא נפגע בכלום.

רוברט אילטוב: שמאל החליט לפגוע בימין בתוך האופוזיציה - -

דוד ביטן: תן לי לענות.

דוד ביטן: הם רק קובעים את המועד.

דוד ביטן: במועד ההוא גם אתה יכול להגיש הצעת אי אמון, אין בעיה.

מיכל רוזין: אבל הוא צריך לחכות עכשיו שלושים יום כי אנחנו לא רוצים, ואחרי שבוע יש לו משהו בוער שהוא רוצה להעלות.

דוד ביטן: מה לעשות?

דוד ביטן: זה ה - - -

איילת נחמיאס ורבין: - - -

דוד ביטן: אז תשכנעו זה את זה.

דוד ביטן: סיימנו להסביר.

דוד ביטן: מה אתם רוצים – לדחות או לא לדחות?

יוסף ג'בארין: כן, לדחות לפחות בשבוע.

יוסף ג'בארין: שלוש סיעות באופוזיציה מבקשות.

דוד ביטן: אני מצהיר לפרוטוקול שנותנים דחייה של שבוע.

דוד ביטן: אחרי שבוע הקואליציה לא מחויבת להצעה, ויכול להיות שתעביר - -

מיכל רוזין: אין דבר כזה בוועדת הכנסת.

דוד ביטן: רגע.

דוד ביטן: עם כל הכבוד, גם לי יש מה להגיד.

דוד ביטן: הקואליציה לא מחויבת להצעה הזאת, ויכול להיות שהיא תעביר את ההצעה הזאת כפי שהיא בלי הסכמת האופוזיציה.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שאדוני צריך להיות מוכן לכותרות "הקואליציה מסרסת את האופוזיציה בכיפופי ידיים".

דוד ביטן: אנחנו ישבנו עם מרב הרבה זמן על העניין הזה - -

<קריאות: - - -

דוד ביטן: עם כל הכבוד אתם לא תגידו לי מה להגיד.

איילת נחמיאס ורבין: עלו פה עוד - - -

דוד ביטן: אני אומר מה העמדה שלנו.

דוד ביטן: העמדה שלנו פשוטה.

דוד ביטן: אנחנו מכבדים את הישיבה הזאת ואת ההסכמות בינינו, אבל אם בעוד שבוע תגידו לי "לא" אני אומר שאנחנו לא מחויבים לשום דבר ונעשה מה שאנחנו מבינים, כולל להעביר את ההצעה כפי שהיא.

איילת נחמיאס ורבין: אולי נביא עוד פתרונות?

מיכל רוזין: - - -

דוד ביטן: ואני גם אומר שתיקונים לא יהיו מעבר למה שתיקנו.

איילת נחמיאס ורבין: למה?

דוד ביטן: מכיוון שהרבה מאוד תיקונים שביקשה מרב – והיא עדה פה.

מיכל רוזין: - - -

דוד ביטן: אני נכנסתי לתמונה לפני כמה ימים, ורוב התיקונים בנוסח שהיא ביקשה היא קיבלה.

דוד ביטן: אני אומר משהו לא נכון, מרב?

מרב מיכאלי: חד משמעית.

מרב מיכאלי: הכול לפי - -

דוד ביטן: בישיבה הבאה נבוא רק להצבעה, לא לדיון.

דוד ביטן: דנו פה מספיק היום.

רועי פולקמן: למעט תיקונים - - -

דוד ביטן: לא יהיו תיקונים.

איילת נחמיאס ורבין: אז בשביל מה עוד שבוע?

דוד ביטן: יש תיקונים שהסכמנו עליהם.

דוד ביטן: עכשיו מרב תבוא ותגיד, שמרצ מבקשת ככה וככה – אין דבר כזה.

דוד ביטן: מה שהסכמנו הסכמנו.

<קריאות: - - -

מיכל רוזין: יש פה שלוש סיעות אופוזיציה שאומרות לך שהן לא מסכימות.

מיכל רוזין: אז אתה עושה את זה על ראשן.

דוד ביטן: מה לעשות שכל סיעות האופוזיציה לא שווים את המחנה הציוני עם עשרים וארבעה מנדטים?

דוד ביטן: מה אני יכול לעשות?

מיכל רוזין: ועדיין תיקוני התקנון בכנסת - - -

דוד ביטן: ביחד אולי אתם שווים.

דוד ביטן: אז זאת ההחלטה של המחנה הציוני.

איילת נחמיאס ורבין: אבל הכנסת לא מתנהלת בדורסנות.

דוד ביטן: זאת לא דורסנות.

דוד ביטן: אני אומר שאנחנו לא מחויבים, מה הבעיה?

דוד ביטן: אתם לא מחויבים, אז אם תתנו לי תשובה שלילית מה התוצאה של זה?

דוד ביטן: שאתם לא מוכנים לזה.

דוד ביטן: אז גם אנחנו לא מחויבים.

דוד ביטן: מה הבעיה?

דוד ביטן: מה אמרתי?

דוד ביטן: אבל אולי נתאהב בדבר הזה, ונאשר אותו בכל מקרה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל בהתנהלות היומיומית - -

דוד ביטן: מה אני אמרתי לא בסדר?

דוד ביטן: אם אתם נותנים לי תשובה שלילית זאת אומרת אתם לא מחויבים לזה.

דוד ביטן: אז ההסכמה היא בין שניים.

איילת נחמיאס ורבין: יש לי פחות בעיה עם זה.

איילת נחמיאס ורבין: יש לי יותר בעיה עם העובדה שאתה אומר שבשום פנים ואופן אם נצליח לשכנע את סיעות האופוזיציה האחרות במקרה כפוף לתיקון מסוים, לא להביא בפניך?

דוד ביטן: להביא אתם יכולים תמיד.

דוד ביטן: היחידה שיכולה להביא לי תיקונים זאת מרב.

איילת נחמיאס ורבין: אני מקבלת את זה.

איילת נחמיאס ורבין: אין בעיה.

מרב מיכאלי: אנחנו נשב ונראה אם אפשר בכל זאת להגיע להסכמה מחודשת באופוזיציה.

איילת נחמיאס ורבין: אל תפסול מראש את ההבנות שאולי נצליח להגיע אליהן.

איילת נחמיאס ורבין: 5.

איילת נחמיאס ורבין: בקשת הממשלה להקדמת הדיון בהצעת חוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט) (תיקון מס' 5 והוראת שעה), התשע"ו-2016 לפני קריאה ראשונה

דוד ביטן: אני עובר לבקשת הממשלה להקדמת הדיון בהצעת חוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט) (תיקון מס' 5 והוראת שעה), התשע"ו-2016 לפני קריאה ראשונה.

איילת נחמיאס ורבין: אני נרשמת לזכות דיבור.

דוד ביטן: אני רק רוצה לומר לכם דבר אחד.

דוד ביטן: בקריאה הראשונה אנחנו בדרך כלל הולכים לקראת הממשלה.

דוד ביטן: בקריאה שנייה ושלישית אנחנו פחות.

דוד ביטן: יש לי הרבה בקשות שמוגשות, ואני לא מאשר אותן.

דוד ביטן: למשל, היום הוגשה בקשה לגבי חוק המישוש.

דוד ביטן: לאחר שביררתי והבנתי שזה היה בוועדת חוקה במשך שלושה חודשים סירבתי.

דוד ביטן: אז זה לא יעלה היום.

דוד ביטן: אבל לגבי קריאה ראשונה – זה להתניע תהליך.

דוד ביטן: מה הבעיה עם זה?

דוד ביטן: מה לא בסדר עם זה?

דוד ביטן: משרד הפנים, תסביר לנו מה הדחיפות בעניין הזה כרגע.

<דניאל סלומון: אנחנו מדברים על התיקון לחוק למניעת הסתננות שעוסק, בין היתר, בקיומו של מרכז השהייה בחולות, ובג"ץ נדרש לאחרונה בנושא הזה ב-11 באוגוסט, והכשיר אמנם את החוק אבל פסל אותו חלק שנגע אך ורק למשך השהייה שמסתנן יכול לשהות במרכז השהייה בחולות.

<דניאל סלומון: החוק דיבר על מקסימום של עשרים חודשים, ובית המשפט קבע שזאת תקופה ממושכת מדי.

דוד ביטן: אולי זה לפי הוראת בית המשפט.

דוד ביטן: כמה זמן בית המשפט נתן לנו לתקן את זה?

<דניאל סלומון: שישה חודשים.

<דניאל סלומון: אם עד 11 בפברואר החוק לא מתוקן חולות ייסגר.

דוד ביטן: אז יש סיבה לאשר.

דוד ביטן: באמת הפעם יש.

איילת נחמיאס ורבין: מעבירים חוק מסובך אז - -

מרב מיכאלי: אם זה עד 11 בפברואר למה צריך פטור, אדוני?

מרב מיכאלי: יש מספיק זמן.

דוד ביטן: אנחנו צריכים להתניע את התהליך.

דוד ביטן: אנחנו כבר בסוף ינואר, ומדובר על 11 בפברואר.

דוד ביטן: רבותי, אם אני אדחה את זה בשבוע אז ידונו בוועדה ביום אחד בחוק הזה?

דוד ביטן: מן הראוי לאור החלטת בית המשפט להסכים לזה בהסכמה.

מרב מיכאלי: אז היו צריכים להביא את זה לפני שבוע.

מרב מיכאלי: כל פעם מחדש אותו דבר.

דוד ביטן: בסדר, לוקח להם זמן.

דוד ביטן: מה אני אעשה, הביאו לי את זה עכשיו.

דוד ביטן: אז מה אתם אומרים, אופוזיציה?

מרב מיכאלי: אנחנו מתנגדים.

דוד ביטן: אז אולי תימנעו.

דוד ביטן: אתם מתנגדים לתוכן, אתם לא מתנגדים - -

מרב מיכאלי: לא, אנחנו מתנגדים לפטור.

מרב מיכאלי: אנחנו מתנגדים לכל השיטה הזאת שהממשלה מרשה לעצמה להתנהג איך שהיא רוצה, להביא מתי שהיא רוצה, וסומכת על זה שאנחנו ניתן להם פטור.

דוד ביטן: לדעתי, הפעם יש עילה ועניין לדבר הזה.

דוד ביטן: אם 11 בפברואר זה המועד האחרון, ואנחנו עכשיו ב-25 בינואר, אנחנו לא יכולים לדחות את זה ל-2 בחודש.

דוד ביטן: מה הם רוצים שביום אחד ידונו?

דוד ביטן: ואז מה תגידו?

דוד ביטן: הדיון בוועדה מהיר מדי.

איילת נחמיאס ורבין: נדמה לי שהערת ב-29 בדצמבר שלא מקובל עליך שמביאים חוק שמסתיים ב-31 בדצמבר.

דוד ביטן: אמרתי.

איילת נחמיאס ורבין: עם כל הכבוד הם הצליחו להקדים בחמישה ימים.

דוד ביטן: משרד הפנים ומשרד המשפטים, לא היה קורה לכם כלום אם הייתם מביאים את זה אחרי - - -

איילת נחמיאס ורבין: למיטב ידיעתי, ראש הממשלה גם בכהונתנו כשר הפנים - - -

דוד ביטן: רבותי, מי בעד לתת פטור מחובת הנחה לאור הנסיבות המיוחדות?

איילת נחמיאס ורבין: לתשומת לבך, לא קיבלתי את זכות הדיבור שלי הפעם.

דוד ביטן: אני יודע, שמתי לב.

דוד ביטן: למרות שאמרת קריאות ביניים.

איילת נחמיאס ורבין: לא, לא דיברתי.

איילת נחמיאס ורבין: בעד ההצעה לפטור מחובת הנחה – רוב

איילת נחמיאס ורבין: נמנעים – אין

דוד ביטן: בעד - רוב, נגד - 3, אין נמנעים.

דוד ביטן: פטור מחובת הנחה התקבל.

דוד ביטן: אני גם רוצה להצהיר כאן שאני אמרתי שאני לא אתן למשרד הביטחון ולמשרד לביטחון פנים פטור מחובת הנחה לאור מה שהיה, אבל קיבלתי מכתב מהמשרד לביטחון הפנים שהם הופיעו לפנינו, והם אמרו שמי שהפר את ההסדר זה משרד הביטחון.

דוד ביטן: לכן מה שאמרתי יחול רק על משרד הביטחון ולא על המשרד לביטחון הפנים.

דוד ביטן: העברנו לכם את התוכן של המכתב.

דוד ביטן: 6.

דוד ביטן: מימון יועצים פרלמנטריים של יושב-ראש ועדה בעת סיור הוועדה – על-פי בקשת חבר הכנסת דוד אמסלם.

דוד ביטן: אני עובר לסעיף הבא.

דוד ביטן: מימון יועצים פרלמנטריים של יושב-ראש ועדה בעת סיור הוועדה –על-פי בקשת חבר הכנסת דוד אמסלם.

דוד ביטן: תסביר את הבקשה, בבקשה.

דוד אמסלם: צהריים טובים.

דוד אמסלם: אני נוהג להוציא את הוועדה אחת לתקופה לסיורים בארץ ולמפגשים עם ראשי ערים וכולי.

דוד אמסלם: קיבלתי פנייה מראש עיריית אילת, וקבענו סיור שיתקיים בעוד שבוע.

דוד אמסלם: הוועדה תרד לאילת, ותקיים שם דיון.

דוד אמסלם: דרך אגב, כשאנחנו מגיעים אנחנו עושים דיון במקום, כלומר הוועדה מעתיקה את עצמה מפה לשם.

דוד אמסלם: אז צוות הוועדה מגיע, הרמקולים, הפרוטוקולים.

דוד ביטן: חברי כנסת מגיעים?

דוד אמסלם: > כן, כן.

דוד אמסלם: כאילו עשינו דיון פה.

דוד אמסלם: הרעיון הוא גם לחבר את הפריפריות לכנסת ולחבר את הכנסת לאנשים.

דוד אמסלם: הביקור הוא יומיים.

דוד אמסלם: אנחנו מגיעים ביום רביעי, וביום חמישי בבוקר אנחנו מקיימים את הדיון.

דוד אמסלם: על הדרך אנחנו עושים סיור גם בעברונה וגם בגבול ירדן.

דוד אמסלם: ביקשתי לעשות את ההזמנה.

דוד אמסלם: חברי הכנסת נרשמו, והזמינו לעצמם חדר.

דוד אמסלם: הסתבר שהעוזרים שלהם לא באים.

דוד אמסלם: סיפרתי למנכ"ל הכנסת שיום אחד העוזרים שלי לא באים, והסדרן נאלץ לתת לו את הטלפון שלי כאן

דוד אמסלם: כשאני מנהל את הוועדה.

דוד אמסלם: לכן חשבתי שזה לא נכון.

דוד אמסלם: אני נמצא פה עשרה חודשים.

דוד אמסלם: אני בא מהתחום המוניציפלי.

דוד אמסלם: כל מנהל מחלקה בעירייה היה יוצא עם העוזרים שלו.

דוד אמסלם: אני מרגיש כאן כאילו אנחנו מנהלים כאן איזושהי חנות מכולת.

דוד אמסלם: כל פעם על עוגייה צריך לעשות פה רעש.

דוד אמסלם: אני לא מבין מה קורה פה בכלל.

דוד אמסלם: רבותי, אני הולך לאילת עם העוזר שלי ועם הדובר שלי.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: ככה.

דוד אמסלם: אני לא הולך עם עצמי.

מרב מיכאלי: אתה וכל חבר כנסת אחר וכל חברת כנסת אחרת.

דוד אמסלם: > כן.

דוד אמסלם: כיושב-ראש הוועדה גם קשה לי כי אני לא יכול לעצור את הדיון.

דוד אמסלם: כל חבר כנסת שמגיע קם, יוצא והולך – אני לא מסוגל.

דוד ביטן: מה הבקשה?

דוד ביטן: שכל חבר כנסת - - -

דוד אמסלם: חבר כנסת, לדעתי, צריך לקחת עוזר אחד.

דוד אמסלם: אני צריך גם לדברר את כל הנושא של הוועדה אז אני גם לוקח את הדובר שלי.

דוד אמסלם: זה נשמע לי מאוד סביר ומאוד הגיוני.

דוד אמסלם: אנחנו לא מפעל לגרעינים בעזריקם.

דוד אמסלם: אני הייתי בטוח שהכנסת ככה.

דוד אמסלם: אני המום.

דוד אמסלם: כמה זה קורה?

דוד אמסלם: פעם בשנתיים?

דוד אמסלם: אני חשבתי שזה מוסדר.

דוד אמסלם: לא האמנתי שיתקיים פה דיון על הנושא הזה.

דוד אמסלם: אז פעם בשנתיים יוצאת ועדה לאילת.

דוד אמסלם: הרי אם אני נוסע לחיפה אני חוזר באותו יום.

דוד אמסלם: המקום היחיד בארץ שלא, זה אילת.

דוד אמסלם: אז בשביל זה צריך דיון?

דוד אמסלם: חשבתי שזה ברור.

דוד ביטן: זה רק אילת.

דוד ביטן: לא מדובר פה על משהו מיוחד.

דוד אמסלם: > אז פה הכול זה דרך כל מיני גורמים.

דוד אמסלם: לפעמים אני מרגיש פה סוג של השפלה.

דוד אמסלם: אנחנו חברי כנסת, אנחנו מייצגים את הכנסת.

דוד אמסלם: כל ראש עיר שמגיע לוועדה שלי מגיע עם עשרה עוזרים.

דוד אמסלם: על כל בקבוק שתייה אני צריך לבוא לפה?

דוד אמסלם: מה זה?

דוד ביטן: המנכ"ל, בבקשה.

רונן פלוט: שלום לכולם.

רונן פלוט: זה נכון שחבר הכנסת דוד אמסלם פנה אלי.

רונן פלוט: מה שהוא מסביר זה נכון.

רונן פלוט: הוא צריך את העוזרים הפרלמנטריים שיעזרו לו, ואני בטוח שהוא מבקש לאשר לו לקחת עוזרים פרלמנטריים כדי שיעבדו יחד אתו בוועדה.

רונן פלוט: אלא מה, עוזר פרלמנטרי הוא לא עובד הכנסת.

רונן פלוט: חד וחלק.

רונן פלוט: אין שום יכולת של הכנסת לממן עוזר פרלמנטרי בנסיעה.

רונן פלוט: הוועדה הזאת גם לא יכולה לדון על הנושא הזה.

רונן פלוט: מי שדן בנושא הזה זאת הוועדה הציבורית שמטפלת בתנאי השכר של חברי הכנסת.

דוד ביטן: למה נקבע בעבר שעוזר פרלמנטרי הוא לא עובד כנסת?

מרב מיכאלי: הכנסת משלמת את שכרו למרות שהוא לא עובד כנסת, אז איזה היגיון אומר שדווקא את הנסיעה הזאת הוא יוכל לממן?

רונן פלוט: > אם חבר כנסת דוד אמסלם יביא הצעה שהכנסת תקלוט עוד שלוש מאות משרות נדון על זה.

דוד ביטן: אני שואל, מה הרעיון.

דוד ביטן: ראש המטה של היושב-ראש עובד בכנסת.

דוד אמסלם: בכנסת יש אלף עובדים.

דוד אמסלם: למה שלוש מאות העובדים האלה הם הבעיה של הכנסת?

רונן פלוט: > בכנסת יש שש מאות עובדים.

רונן פלוט: מה שאתה מציע בלתי אפשרי לעשות.

דוד אמסלם: > למה?

רונן פלוט: > אני אסביר.

רונן פלוט: מי שקולט את העוזר הפרלמנטרי זה אתה, מי שמפטר אותו זה עתה.

רונן פלוט: במקרה אחר יהיה פה פול של חברי כנסת, ואתה לא תחליט מי העוזר שלך.

רונן פלוט: הוא יהיה עובד מדינה.

דוד אמסלם: > יושב-ראש הכנסת, יש לו עוזרים?

רונן פלוט: תסלח לי.

דוד ביטן: לא, הוא מינוי אישי.

מרב מיכאלי: אדוני, עם כל הכבוד, כמו יועצי שרים.

מרב מיכאלי: יועצי שרים הם מינוי משרת אמון, ובכל זאת הם עובדים של הממשלה.

מרב מיכאלי: אבל הם לא נהנים מקביעות ומההגנות האלה.

מרב מיכאלי: אני לא מבינה למה יועצי חברי כנסת לא צריכים להיות אותו דבר, וגם לא צריך מכרז.

מרב מיכאלי: זה אותו דבר בדיוק.

<ארבל אסטרחן: הם צריכים להיות במשרד כל יום.

רונן פלוט: > הם צריכים להחתים כרטיס כל בוקר – גם בפגרה.

רונן פלוט: זה החוק.

רונן פלוט: אתם רוצים לבטל את כל החוקים?

רונן פלוט: אני מציע שוועדת הכנסת תמציא חוקים חדשים.

רונן פלוט: בבקשה.

רונן פלוט: הכול אפשר פה.

רונן פלוט: גם תבנו שמונה בניינים חדשים ויהיה מקום; גם תבנו חניון חדש – גם יהיה מקום.

רונן פלוט: די, יש גבול לכל דבר.

רונן פלוט: אתם פורצים את כל הגבולות.

שולי מועלם-רפאלי: בעבר מי שלא רצה להיות עובד כנסת זה העוזרים.

דוד ביטן: זה פשוט בלתי אפשרי.

דוד ביטן: האם ועדת הכנסת תיתן לכם תקציב לבנות פנימיות?

דוד ביטן: אז הנה - - - מה הבעיה?

דוד ביטן: כרגע אין תקציב.

דוד אמסלם: רונן, למה אתה כועס?

דוד אמסלם: זאת שאלה עקרונית.

מרב מיכאלי: וזה בטח לא נגדך, רונן.

מרב מיכאלי: להפך, אנחנו מעריצות ומעריצים את המאמצים שעושה ואת התנאים.

דוד אמסלם: > יש משרות אמון במדינת ישראל.

דוד אמסלם: במשרות האמון האלה יש חובות, כמו שאמרה מרב.

דוד אמסלם: יועץ שר נחשב לעובד מדינה?

דוד אמסלם: בוודאי.

דוד אמסלם: הוא הולך עם השר.

דוד אמסלם: הוא מחתים כל בוקר כרטיס?

דוד אמסלם: לא.

רונן פלוט: מה זה לא?

רונן פלוט: מה זה לא?

דוד אמסלם: > אם השר נמצא - -

דוד ביטן: ההבדל הוא באמת רק החתמת כרטיס.

דוד אמסלם: > אנחנו יכולים להחריג אותו.

דוד ביטן: זאת לא הבעיה.

דוד אמסלם: > זאת לא הבעיה, אבל אני רוצה - - - אנחנו נייצר - - - מה זה משנה?

דוד ביטן: זה לא נושא הדיון.

דוד אמסלם: > אני מדבר כרגע על המלון.

רונן פלוט: דיברתי עם איל ינון, היועץ המשפטי של הכנסת.

רונן פלוט: עמדתו חד משמעית שלא.

רונן פלוט: אולי גם הוא לא קובע?

רונן פלוט: הבעתי את עמדתו, והוא אמר לי לא.

רונן פלוט: אז, בבקשה, היועצת המשפטית שלו.

דוד ביטן: היא אמרה לי מה שהיא אמרה.

דוד ביטן: אני לא מסכים איתה.

דוד ביטן: קודם כול נושא הדיון עכשיו הוא לא להפוך את העוזרים הפרלמנטריים לעובדי הכנסת.

דוד ביטן: יש לזה השלכות לכאן ולכאן.

דוד ביטן: רוב המינוסים אני יכול לעשות בתיקון חוק, ולהגיד שהם לא חלים, כמו למשל, פעילות פוליטית וכולי.

דוד ביטן: אבל אני לא נכנס לזה כרגע, אלא אני אומר שההכלאה הזאת של עובד של חבר כנסת ומקבל משכורת מהכנסת היא הכלאה שלא קיימת בשום מקום במדינה.

דוד ביטן: אין דבר כזה.

דוד ביטן: לכן לאור העובדה שהם מקבלים משכורת מכנסת אפשר להתגמש עם העניין הזה שאם הוועדה יוצאת הם חלק מצוות הוועדה.

דוד ביטן: אין שום בעיה עם זה כי הם מקבלים משכורת מהכנסת.

<ארבל אסטרחן: אם יורשה לי, יש בעיה.

דוד ביטן: אוקיי, אני אומר את דעתי.

דוד ביטן: זה גם מקרים מאוד חריגים, אז אני לא רואה בזה בעיה רצינית.

רועי פולקמן: זה רק יו"ר במקרה הזה.

דוד ביטן: זה רק יו"ר.

מרב מיכאלי: זה לא רק יו"ר.

מרב מיכאלי: היושב-ראש מקבל שניים, אבל כל חברות וחברי הכנסת - -

שולי מועלם-רפאלי: לא, תקשיבו, חברים - -

<קריאות: - - -

רועי פולקמן: הייתי בכנס באילת.

רועי פולקמן: טסתי בעשר בבוקר, חזרתי בחמש אחר-הצהריים.

רועי פולקמן: הוא יושב-ראש ועדה, אני מבין.

שולי מועלם-רפאלי: אני ממש לא מסכימה איתך, מרב.

דוד ביטן: אני רוצה שתסבירי לי מה העיקרון.

דוד ביטן: איך עברתם את המכשול המשפטי שעובד של חבר הכנסת מקבל משכורת מהכנסת?

דוד ביטן: אם זה עבר אז הוא גם יכול לצאת במסגרת הוועדה.

דוד ביטן: אני לא רואה שום בעיה עם זה.

<ארבל אסטרחן: השאלה האם העוזרים הפרלמנטריים יהיו עובדי הכנסת או עובדי חברי הכנסת זאת שאלה שנדונה בעבר פעמים רבות, ומדי פעם שבה ועולה.

<ארבל אסטרחן: כמובן, כמו שאומר היושב-ראש אפשר לתקן את זה בחוק בשתי דקות.

<ארבל אסטרחן: עד היום כל הצדדים המעורבים סברו שנכון שהעוזרים לא יהיו עובדי הכנסת כי לכנסת אין בעצם שום שליטה עליהם.

<ארבל אסטרחן: היא לא בוחרת אותם, לא מפטרת אותם ולא אומרת להם מה לעשות ואיפה לעשות.

<ארבל אסטרחן: חבר כנסת יכול להגיד לעוזר שלו שהוא רוצה שהוא יסתובב בארץ ויעשה לו פעילות פוליטית, והכנסת לא יודעת מזה.

דוד ביטן: לא, מדובר על היציאה של הוועדה.

<ארבל אסטרחן: לגבי היציאה של הוועדה.

<ארבל אסטרחן: כל תנאיהם של העוזרים הפרלמנטריים מוסדרים בהחלטה של ועדת הכנסת, לפי המלצה של הוועדה הציבורית.

<ארבל אסטרחן: פה מדובר על שינוי, על דבר שלא קיים היום בהחלטה, וגם נדרשת שאלה.

דוד ביטן: ארבל, זה לא תנאים של העוזרים.

דוד ביטן: זה חלק מהעבודה של הוועדה.

דוד ביטן: הוועדה יוצאת.

<ארבל אסטרחן: מי מחליט?

<ארבל אסטרחן: האם רק ליושב-ראש הוועדה?

<ארבל אסטרחן: האם לכל חברי הוועדה?

<ארבל אסטרחן: אולי דווקא יושב-ראש הוועדה צריך פחות עוזרים מחברים אחרים כי יש לו מנהל ועדה ודובר ועדה לצדו?

<ארבל אסטרחן: אז אולי דווקא החברים האחרים צריכים שיעזרו להם יותר?

<ארבל אסטרחן: למה שני עוזרים?

<ארבל אסטרחן: למה לא ארבעה עוזרים?

<ארבל אסטרחן: צריכה להתקבל פה החלטה מושכלת.

דוד ביטן: תתקבל.

דוד ביטן: השאלה שלנו כרגע, איך אנחנו מתגברים על הטענה של המנכ"ל.

דוד ביטן: הוא אומר שמכיוון שהם לא עובדים של הכנסת אז אי אפשר.

דוד ביטן: אבל הם מקבלים משכורת מהכנסת.

דוד ביטן: לכן יש פה יצור כלאיים שאין אותו בשום מקום בארץ.

דוד ביטן: לכן הטענה שהם לא עובדים של הכנסת, ולכן הם לא יכולים לצאת עם היושב-ראש במימון של הכנסת לישיבת ועדה באילת, נראית לי מאוד מוזר.

<ארבל אסטרחן: יש לי שתי דרכים לעשות את זה: או במימון הכנסת בפרוצדורה של ועדה ציבורית והחלטה של ועדת הכנסת, ויש גם דרך לאפשר מימון כזה מתקציב הקשר עם הציבור, ובלבד שגם פה נדרשת הוועדה הציבורית, אבל לא עם כל הפרוצדורה.

<ארבל אסטרחן: חשב הכנסת יכול באישור הוועדה הציבורית לקבוע אלו דברים ניתן לממן מתקציב הקשר עם הציבור.

רונן פלוט: חשב הכנסת אישר שעוזר אחד ייצא.

<ארבל אסטרחן: ליושב-ראש הוועדה.

רונן פלוט: > אז איפה הבעיה?

רונן פלוט: למה אחד?

רונן פלוט: למה שניים?

דוד אמסלם: אני הסברתי.

דוד אמסלם: אני צריך עוזר ואת הדובר שלי.

רונן פלוט: > אין דבר כזה, דובר.

שולי מועלם-רפאלי: יש דובר לוועדה.

רונן פלוט: > דובר שהוא עוזר?

רונן פלוט: אין דבר כזה.

דוד אמסלם: > הדובר שלי.

שולי מועלם-רפאלי: אין מושג כזה.

שולי מועלם-רפאלי: העוזרים שלנו קרויים כולם "עוזרים".

דוד אמסלם: > הבנתי.

דוד אמסלם: את שואלת מה אני צריך.

דוד אמסלם: אני שואל דבר מאוד פשוט.

דוד אמסלם: אין מנכ"ל שנוסע בלי עוזר שלו.

דוד אמסלם: אני בא מהתחום המוניציפלי.

דוד אמסלם: רק חבר כנסת נוסע לבד.

דוד אמסלם: יושב-ראש הכנסת נוסע לבד?

רונן פלוט: העוזר שלו הוא עובד כנסת.

דוד אמסלם: > העוזרים שלו עובדי כנסת?

דוד אמסלם: אז נעשה את כולם עובדי כנסת.

רונן פלוט: בבקשה.

דוד אמסלם: > אז עכשיו אתם באים לפרוצדורה או למהות?

רונן פלוט: > אף אחד לא מתנגד שנעשה את זה.

דוד אמסלם: > אני שומע שמתנגדים.

דוד ביטן: כשיושב-ראש עוזב כולם עוזבים אתו.

דוד ביטן: אין שום בעיה.

<ארבל אסטרחן: רק העוזר הרביעי עוזב.

דוד ביטן: כולם עוזבים.

<ארבל אסטרחן: - - -

דוד ביטן: לא, אני מדבר על יושב-ראש הכנסת, לא יושב-ראש ועדה.

מרב מיכאלי: אני מבינה שיושב-ראש הוועדה צריך גם את דובר הוועדה כדי לדברר את הוועדה - -

דוד ביטן: דובר היושב-ראש.

חיים אבידור: יוצא איתם דובר הוועדה.

רונן פלוט: יוצא איתו דובר הוועדה ומנהל הוועדה וכל מי שעובד בוועדה.

רונן פלוט: ריבונו של עולם.

מרב מיכאלי: אדוני היושב-ראש, אפשר דיבור לפרוטוקול?

דוד ביטן: בבקשה.

מרב מיכאלי: צר לי שחלק מחברי מתרעמים על הרעיון שחבר או חברת כנסת שיוצאת לסיור תצטרך את היועצת שלה איתה.

מרב מיכאלי: אני לא מבינה איך אתם חושבים שאנחנו עושים את העבודה שלנו.

מרב מיכאלי: את צריכה את היועצת שלך גם בגלל הידע שיש לה ואין לך; ושנית, את צריכה שהיועץ או היועצת הרלוונטיים יראו בעצמם את הדברים כי אחר כך את חוזרת, ואת רוצה לעשות עם זה דברים.

דוד אמסלם: > גם מי ינהג לאילת?

דוד אמסלם: יגידו לי, הטיסות יעלו להם פי שניים, רק לא תיקח 500 שקל במלון.

רונן פלוט: אסור לך שהעוזר ינהג באוטו.

דוד אמסלם: > אז מי ינהג?

דוד אמסלם: אני?

מרב מיכאלי: מה זאת אומרת, אסור שהעוזר ינהג באוטו?

מרב מיכאלי: מותר שהעוזר ינהג באוטו, ברוך-ה'.

<ארבל אסטרחן: כשנוסעים באישור ועדת האתיקה אסור לצרף.

דוד ביטן: טיסה מאשרים לך.

דוד אמסלם: > לא הבנת.

דוד אמסלם: זה מה שעקום פה.

דוד אמסלם: יאשרו לך טיסה ב-2,000 דולר ולא חדר ב-300 שקל לעוזר.

חיים אבידור: אל תיסע ב-2,000 דולר.

דוד ביטן: ב-700 שקל.

מרב מיכאלי: אני רציתי להוסיף לדיון הזה להפך.

מרב מיכאלי: אני רציתי לא רק לחזק את העיקרון הזה, אלא להוסיף בהזדמנות הזאת תיקון שכשאני מוזמנת ללשכת עורכי הדין או ללשכת רואי החשבון לכנס באילת הם ישלמו גם את נסיעתו של היועץ או היועצת.

מרב מיכאלי: גם זה דבר לא מתקבל על הדעת שאני צריכה לנסוע, כמו שתיאר פה חבר הכנסת פולקמן, מעשר בבוקר עד שבע בערב, ואת לא יכולה לקבל את היועצת שלך.

מרב מיכאלי: את צריכה הכול לעשות בטלפונים בטירוף.

<ארבל אסטרחן: זה אפשר מקשר עם הציבור ולא במימון - - -

מרב מיכאלי: אבל אני לא יכולה להרשות לעצמי לבזבז את הכסף הזה מקשר עם הציבור.

מרב מיכאלי: אני מאוד מצטערת.

<ארבל אסטרחן: זאת החלטה של ועדת האתיקה.

מרב מיכאלי: לי יש ציבור להיות אתו בקשר - -

שולי מועלם-רפאלי: אז בואי - - - ועדת האתיקה.

שולי מועלם-רפאלי: יש פה יושב-ראש מצוין לוועדת האתיקה.

מרב מיכאלי: זה שינוי שאפשר לעשות בתקנות.

דוד אמסלם: > אני רוצה להבין, מה הסגפנות הזאת?

דוד אמסלם: מה הרעיון?

שולי מועלם-רפאלי: זאת לא סגפנות.

מרב מיכאלי: זאת אי הבנה של העבודה הנדרשת.

שולי מועלם-רפאלי: לא.

שולי מועלם-רפאלי: זאת לא סגפנות ולא אי הבנה למרות שיש פה, כמובן, מי שמבינות טוב יותר.

שולי מועלם-רפאלי: אבל ברשותך, מרב, לא כל דבר שלא מוסכם עלייך הוא אי הבנה.

מרב מיכאלי: חס וחלילה, שולי.

מרב מיכאלי: לא אי הבנה שלך.

מרב מיכאלי: הדברים האלה נקבעו בעבר - -

שולי מועלם-רפאלי: הדברים נקבעו בעבר.

שולי מועלם-רפאלי: הייתי בוועדת האתיקה בכנסת הקודמת.

שולי מועלם-רפאלי: העוזרים לא רוצים להיות עובדי כנסת.

דוד ביטן: הם קובעים מה להיות או לא להיות?

דוד ביטן: כל דבר אני אשאל אותם?

דוד ביטן: לא הבנתי את זה.

דוד ביטן: מה זה הם לא רוצים?

דוד ביטן: הם לא רוצים.

דוד ביטן: אז שלא יהיו פה אם הם לא רוצים.

דוד ביטן: אנחנו קובעים, לא הם.

שולי מועלם-רפאלי: מצוין.

שולי מועלם-רפאלי: אף אחד לא מתווכח איתך מה אתה קובע.

שולי מועלם-רפאלי: אני מנסה להגיד שהדיון הזה הוא דיון יותר גדול.

דוד ביטן: אמרתי שזה לא הנושא.

שולי מועלם-רפאלי: נכון.

שולי מועלם-רפאלי: זה כל מה שאמרתי.

דוד אמסלם: > דרך אגב, באותו רעיון, אם לעוזר לא מגיע, למה לחבר כנסת מגיע?

דוד אמסלם: שגם הוא ישתמש בכספי הקשר לציבור.

דוד אמסלם: לא הבנתי למה לא מגיע.

רונן פלוט: חברים, עוד משפט אחד.

דוד אמסלם: > אנחנו לא הולכים לשחק שש-בש.

דוד אמסלם: זה לא כנס פוליטי.

רונן פלוט: אני פתחתי ואמרתי – אין לי שום ספק שטוב היה אם עוזר היה נוסע.

רונן פלוט: עמדתנו היא שעוזר חייב להיות צמוד לחבר הכנסת בכל העבודה שלו.

רונן פלוט: שלא תבין אחרת שמישהו מתנגד כאן שהוא ייסע אתך.

רונן פלוט: אדרבה, ששניים ייסעו.

רונן פלוט: יש עכשיו שלושה?

דוד אמסלם: > שיישנו באוטו?

רונן פלוט: שיישנו איפה שהם צריכים לישון, ואני בעד.

רונן פלוט: למה אני נגד כרגע?

רונן פלוט: כל עוד המצב הוא כזה אין לי אפשרות.

רונן פלוט: אבל אם אתה שואל אותי עקרונית, האם הוא צריך לנסוע אתך או לא – כן, הוא צריך לנסוע אתך.

דוד אמסלם: > מצוין.

דוד אמסלם: עכשיו צריך להסדיר.

רונן פלוט: הדבר הוא אחר פה.

דוד אמסלם: > הבנתי.

דוד אמסלם: אני רק שואל אם ברמה העקרונית אתה מקבל את זה.

יואב בן צור: נלך לוועדה הציבורית.

יואב בן צור: היא תסרב, ואנחנו נחליט שכן.

נאוה בוקר: לדעתי, צריך לקיים דיון נוסף בנושא.

דוד ביטן: אישית אני חושב שהעוזר צריך לצאת.

דוד ביטן: זה דבר חריג.

דוד ביטן: זה רק באילת, אין את זה בשום מקום אחר.

חיים אבידור: זה לא רק באילת.

דוד ביטן: זה רק באילת.

דוד ביטן: ממקומות אחרים אפשר לחזור באותו יום.

חיים אבידור: > אני רוצה שתבין.

חיים אבידור: כשיועצים של חברי כנסת יצאו לחברי כנסת לרמת-גולן, ויוצאים ליומיים לרמת הגולן - -

דוד אמסלם: חיים, אילת זה רמת-הגולן.

חיים אבידור: > עכשיו אני אשאל אותך עוד שאלה: ועדת החוץ והביטחון יצאה עכשיו לוושינגטון.

חיים אבידור: זה גם וושינגטון?

מרב מיכאלי: לגמרי.

מרב מיכאלי: התשובה היא כן.

דוד אמסלם: > גם לירח.

דוד אמסלם: אנחנו מדברים בארץ.

רונן פלוט: למה לא בחו"ל?

דוד אמסלם: כי בסוף יש גם עלות.

דוד אמסלם: אם לאילת היה עולה - -

רונן פלוט: > אבל הוא בא לעזור לך, לא?

דוד אמסלם: > לא הבנת.

דוד אמסלם: לפעמים גם אם זה מעל עשרים אלף דולר אני אגיד לו, תשב פה.

דוד אמסלם: אנחנו מדברים על עלויות קטנות.

דוד אמסלם: לקחתם את זה למקרה קיצוני.

דוד אמסלם: אני מוכן להתערב אתך שגם אם זה היה עולה שני מיליון דולר לעוזר של ראש הממשלה הוא לא היה לוקח אותו.

רונן פלוט: אני מסכים עקרונית.

רונן פלוט: כרגע המצב כיום לא מאפשר לנו להוציא עוזרים פרלמנטריים.

דוד ביטן: אתם לא צודקים בגדול, לא בקטן.

יואב בן צור: זה החוק.

יואב בן צור: מה תעשה?

דוד ביטן: זה לא נכון שזה החוק.

דוד ביטן: זה הפרשנות לחוק שהם המציאו.

דוד ביטן: הנושא של עוזר פרלמנטרי הוא יצור כלאיים שאין אותו במדינה, רק בכנסת.

דוד ביטן: המציאו משהו – עבר.

דוד ביטן: אני לא יודע איך המציאו את זה.

דוד ביטן: במצב הזה אתם לא יכולים להחיל על יצור הכלאיים הזה כללים כמו "עובד" או "לא עובד" כי הוא משהו באמצע.

דוד ביטן: אבל אני מבקש בקשה אישית – העלית נושא חשוב וענייני.

דוד ביטן: אנחנו נדסקס את זה עם היועצים המשפטיים, עם המנכ"ל ועם החשב.

דוד ביטן: אם צריך לנקוט פעולות אנחנו גם ננקוט אותן.

דוד ביטן: אם נגיע למסקנה שלא צריך לפנות לוועדה נעשה את זה אחרת.

דוד ביטן: בינתיים מכיוון שמדובר בנסיעה אחת שרק הפעם הזאת תסכים שזה יהיה.

דוד ביטן: תוך חודשיים-שלושה נגבש את העניין.

דוד אמסלם: > אין בעיה.

דוד ביטן: אנחנו סיימנו את העניין הספציפי הזה, אבל אנחנו נדסקס את העניין הזה.

חיים אבידור: אני רוצה - -

דוד ביטן: מה אמרתי?

דוד ביטן: שנגבש כללים.

נאוה בוקר: דוד, צריך לעשות דיון על תנאי ההעסקה של העוזרים הפרלמנטריים.

דוד ביטן: זאת החלטת הוועדה, לתת הפעם באופן חד פעמי לאור הפרשנות הזאת, ואנחנו נגבש עמדה מאוחדת של חברי הכנסת.

<ארבל אסטרחן: לוועדת הכנסת אין סמכות לקרוא לחשב לשקול את זה.

<ארבל אסטרחן: ועדת הכנסת לא מוסמכת לזה.

חיים אבידור: > החשב כבר אישר ליושב-ראש הוועדה עוזר אחד.

דוד ביטן: אנחנו מבקשים שניים.

חיים אבידור: > אני חייב - -

רונן פלוט: בגדר הפשרות פה מכיוון שבעוד שלושה חודשים נדע את סוף העניין, כחריג נאשר.

רונן פלוט: בלאו הכי הוא משלם עבור זה.

חיים אבידור: אבל אם אני אאשר לו שניים – גמרנו, אני צריך לאשר לכולם שניים.

דוד ביטן: אבל אתה לא שמעת מה אמרתי.

דוד ביטן: תוך שלושה חודשים לאחר דיונים בינינו נבוא עם משהו מגובש.

דוד ביטן: זה חד-פעמי.

חיים אבידור: > דוד, תן לי רגע לומר משהו.

חיים אבידור: גם אני חושב שצריך לצאת עוזר פרלמנטרי עם חבר הכנסת.

חיים אבידור: אין לי הכלים לתת את זה.

חיים אבידור: איך אמרת לי?

חיים אבידור: צריך קומון-סנס.

חיים אבידור: אני הפעלתי את הקומון סנס, ובמסגרת אותו קומון סנס אישרתי עוזר אחד.

חיים אבידור: למה?

חיים אבידור: כי בינתיים אין לי הסמכות לעוזר הזה, אז אמרתי, אני אאשר את המינימום שזה עוזר אחד.

דוד ביטן: מתוך ארבעה אישרת שניים.

דוד ביטן: כשאשרת היו שלושה.

חיים אבידור: > אין לי אפילו אחד.

חיים אבידור: הפעלתי את הקומון-סנס.

דוד ביטן: אני מבקש ממך לא להתנגד להחלטה הזאת כיוון שזה חריג וזמני, ונגבש כללים ברורים.

רונן פלוט: אני אגבה אותך.

חיים אבידור: > אני מבקש דבר אחד, שבמידה שיבוא עוד מישהו ויגיד, אישרת לו שניים, ואני מבקש גם שניים שהוועדה תורה לי לא לתת.

דוד ביטן: לא, זה חד פעמי מקשר לציבור.

דוד ביטן: הנושא הזה הוא חד-פעמי עד שנגבש כללים בסיבוב הזה מקשר לציבור.

דוד ביטן: זה לא יחול על יושבי ראש אחרים שיבואו בעוד שבוע.

<ארבל אסטרחן: וגם לא - - -

דוד ביטן: אנחנו נגבש כללים.

דוד ביטן: ואם יהיה צורך לפנות לוועדה נפנה לוועדה.

דוד אמסלם: בסדר גמור, תודה רבה.

דוד ביטן: תודה רבה, הישיבה נעולה.