ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 53, 2015-12-21 14:00

אברהם נגוסה: צהריים טובים לכל המשתתפים.

אברהם נגוסה: התכנסנו היום לדון בהעסקה ישירה של מגשרים חינוכיים ומנחים אזוריים בני הקהילה האתיופית, על ידי משרד החינוך.

אברהם נגוסה: הצעות לדיון מהיר של חברי הכנסת אלי כהן ועמר בר-לב.

אברהם נגוסה: נמצא איתנו חבר הכנסת אלי כהן.

אברהם נגוסה: לרשות הוועדה עומדת שעה שבסיומה אני מקווה שנאשר מסקנות שיונחו על שולחן הכנסת.

אברהם נגוסה: נושא זה נכלל בדיון בוועדה בראשותי בחודש יוני האחרון וגם בשבוע שעבר בוועדת החינוך.

אברהם נגוסה: מרכז ההיגוי ליוצאי אתיופיה קיים כבר 21 שנה והם מעסיקים בתוכו כ-70 מגשרים ב-165 בתי ספר, שנותנים שירות לכ-10,000 תלמידים.

אברהם נגוסה: אני יודע שתרומתם של המגשרים לתלמידים יוצאי אתיופיה היא מאוד משמעותית וראויה לשבחים.

אברהם נגוסה: העובדה שהמגשרים אינם עובדי משרד החינוך אלא מועסקים על ידי האגודה לקידום החינוך מאוד פוגעת בהם, בביטחון התעסוקתי שלהם ובתנאי ההעסקה שלהם.

אברהם נגוסה: חשוב לי לציין שהמכרז שמשרד החינוך פרסם לפני כשבוע מביא להתפוררות מרכז ההיגוי של יוצאי אתיופיה מעצם ההגדרה שהארץ תחולק לשלושה מחוזות, שכל גוף שייגש למכרז יוכל להתמודד על שני מחוזות לכל היותר.

אברהם נגוסה: חשוב לי להדגיש שמיזמים חינוכיים בעלי מקצועיות וניסיון בעבודה עם תלמידים עולים, כדוגמת מרכז ההיגוי, מחייבים את החרגתם בחוק חובת המכרזים.

אברהם נגוסה: לאור העובדה שעומדת לרשותנו שעה אני מבקש מכל הדוברים להתמקד ולעשות בתמצית את דבריהם.

אברהם נגוסה: זה מאוד חשוב, כי בדיוק ב-15:00 אני צריך לסגור את הדיון, אז אני מבקש מכולכם, אל תחזרו על דברים שנאמרו כבר.

אברהם נגוסה: הצטרף אלינו אחד היוזמים של ההצעה לסדר מהיר בנושא הזה, חבר הכנסת עמר בר-לב.

אברהם נגוסה: תודה שהגעת.

אברהם נגוסה: בשלב הזה, חברי הכנסת, אתם רוצים להתייחס?

אלי כהן: כן.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת אלי כהן.

אלי כהן: קודם כל תודה רבה לך, אדוני היושב ראש.

אלי כהן: אני רוצה גם להודות כמובן לחבר הכנסת בר-לב וגם לך על ההצטרפות לנושא של הדיון המהיר.

אלי כהן: אדוני היושב ראש, אתה ואני כבר הצלחנו מספר דברים יחד לבוא ולטפל ולקדם לטובת בני הקהילה.

אלי כהן: נושא אחרון היה הנושא של הריבית במשכנתאות, שאני חושב שצריך לטפל בו עבור כלל האוכלוסייה ובעיקר עבור בני הקהילה שעבורם זה דבר מאוד מאוד משמעותי.

אלי כהן: היום נמצא אצלנו על הפרק אחד הדברים החשובים בעיניי שמצדיק שאנחנו נטפל בו.

אלי כהן: ככלל מדובר בעובדי קבלן, לצערי המדינה מצטיינת בהעסקת עובדי קבלן.

אלי כהן: יש הרבה אנשים שמועסקים, לא ישירות, לא כעובדים של המשרד אלא כעובדי קבלן.

אלי כהן: בואו נזכור מה המטרה של העסקת עובדי קבלן.

אלי כהן: עובד קבלן נועד מתוך מטרה שיש לך עומס מסוים בתקופה מסוימת, אתה קולט עובד קבלן לתקופה של חודשיים, שלושה, ארבעה חודשים, חצי שנה להתגבר על אותו עומס.

אלי כהן: זו המטרה.

אלי כהן: אדוני היושב ראש, אין שום כוונה לבוא ולא נכון יהיה הדבר שיועסקו עובדי קבלן לתקופות של 5 ו-10 שנים ו-15 שנה באותו תפקיד ובאותו מקצוע.

אלי כהן: לכן אני קורא כאן - - - מי הנציגים של משרד החינוך?

אלי כהן: מה התפקיד, גברתי?

<מאיה שריר: אני מנהלת אגף קליטת תלמידים עולים.

אלי כהן: אז גברתי היקרה.

אלי כהן: אנחנו כמדיניות שלנו רוצים לצמצם את תופעת עובדי הקבלן, לא רוצים שיהיה מצב כפי שקיים דהיום שבו אנשים עובדים ומועסקים כעובדי קבלן לתקופות ארוכות ובלתי סבירות.

אלי כהן: אנחנו צריכים לתת להם את הזכויות שמגיעות להם, אבל גם את היחס שמגיע להם.

אלי כהן: היחס שמגיע להם, שהם יהיו עובדים מן המניין.

אלי כהן: המגשרים עושים עבודה חשובה מאוד בקליטת בני העדה ואנחנו רואים שגם לילדים שהם צברים קשה, שההורים שלהם הם צברים, קל וחומר לילדים שההורים שלהם, בחלק מהמקרים עם קשיי שפה, עם קשיים כלכליים, ולכן תפקיד המגשר הוא חיוני וחשוב.

אלי כהן: אני מאחל לכולנו שאולי עוד מספר שנים, שנתיים, 3 שנים, 10 שנים, לא יצטרכו ואז נעשה שינוי, נקלוט אותם במקום אחר, נסיים את ההעסקה, אבל כל עוד אנחנו רוצים את המגשרים איתנו בטווח הנראה לעין אנחנו צריכים לקלוט.

אלי כהן: ועוד אדוני היושב ראש, אני מזכיר לך גם דבר שטופל יחד, אותו דבר נעשה, ונמצאים כאן אפילו חברים ממוקדי הקליטה, עשינו את אותו תהליך עם משרד הפנים.

אלי כהן: גם במשרד הפנים, שזה דבר דומה, עם מוקדי הקליטה, במסגרת ההסכמים, הגענו לסיכום.

אלי כהן: הנה אני גם אומר לך, אני בטוח שלמשרד החינוך יש את המקורות ויש את האמצעים על מנת לטפל בזה.

אלי כהן: אם יש קושי מסוים, שיתדיינו, שר החינוך ושר האוצר, ביניהם לטובת העניין.

אלי כהן: אני בטוח שיו"ר הוועדה, שגם עמל רבות וגם כינס את הישיבה בצורה מהירה ובזמן, וגם עובד על טיוטה של מסקנות, אני מבקש שלצורך העניין תקראו אותנו ותעדכנו אותנו ואני מבקש, אדוני, שיהיה פרק זמן מסוים במסגרת המסקנות, שלא יאוחר, עד אמצע ינואר, שתהיה התייחסות של משרד החינוך עד אליו בנושא הזה.

אלי כהן: ואם לא, נקרא לדיון נוסף.

<מאיה שריר: אנחנו כבר הודענו.

<מאיה שריר: הודענו על תהליך, אני חושבת שבישיבה האחרונה הגב' עירית בירן הודיעה, ביקשנו ישיבה עם המגשרים.

<מאיה שריר: אנחנו מסכימים איתך, אנחנו מאוד מעריכים את עבודת המגשרים, אנחנו מאמינים בחשיבות התפקיד של מגשר חינוכי בין תרבותי, דובר אמהרית.

<מאיה שריר: יש לנו גם דוברי רוסית, צרפתית, ספרדית ובני מנשה.

<מאיה שריר: אנחנו הצענו לפתוח איזה שהוא ערוץ של הכשרה לעובדי הוראה - - -

עמר בר-לב: הם עובדי משרד החינוך?

<מאיה שריר: לא, אנחנו אמרנו שתוך - - -

עמר בר-לב: לא, אלה שבתחומים האחרים.

<מאיה שריר: לא, לא.

עמר בר-לב: כולם עובדי קבלן?

<מאיה שריר: כולם.

<מאיה שריר: הם עובדים של רשויות.

<מאיה שריר: בקול קורא לרשויות שעלה עכשיו, אנחנו מבקשים מהרשות להגיד 'כן, אני גם רוצה ואני מעסיק' וזה בשיתוף פעולה.

<מאיה שריר: אנחנו מנסים, עבור כולם, לפתוח מסלול, מתווה חדש של עובדי הוראה, שיהיו חלק מצוות הוראה של בית ספר.

<מאיה שריר: אנחנו בהחלט מסכימים לאותו רעיון, הלכנו בכיוון הזה, המנכ"לית הנחתה אותנו לפתוח את זה ואנחנו בישיבות - - -

אלי כהן: מתי הם ייקלטו כעובדים מן המניין, גברתי?

<מאיה שריר: אני יודעת שעירית בירן ביקשה לקבוע ישיבה, היא ביקשה לקבל מהם רשימות.

אלי כהן: מי זו עירית בירן?

אלי כהן: סליחה, אני לא יודע.

<מאיה שריר: היא הסגנית של מנהל המינהל הפדגוגי, היא הייתה בישיבה האחרונה.

<קריאה: היא לא אמרה לנו.

אברהם נגוסה: עכשיו רשות הדיבור למאיה.

אברהם נגוסה: מאיה תעדכן אותנו.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת, סיימת?

אלי כהן: אני רק רוצה להגיד משפט אחרון.

אלי כהן: אני מבקש שאנחנו נקבל לו"ז מסודר, באמת, אדוני, בהמשך להמלצות שאתה מוביל, שעד ה-15 בינואר הנושא הזה ייפתר.

אלי כהן: יש סוגיה נוספת, אדוני, שאני לא בקי בה ואני מניח שאתה תדע, הנושא של בין המכונים, בנקודה הזאת אני לא בקי ואולי אתה כן.

אלי כהן: אני רוצה, ברשותך, ההמלצות שאתה טרחת עליהן, להקריא אותן.

אלי כהן: שהוועדה קוראת למשרד החינוך לקלוט את כל עובדי מרכז ההיגוי כעובדים מן המניין, בין אם כמגשרים, בין אם בהסכמים אישיים והוגנים.

אלי כהן: זה סעיף 2.

אלי כהן: אדוני, אני מברך אותך על זה שזה נכלל במסגרת המסקנות.

אלי כהן: לגבי יתר הסעיפים, אני לא רוצה להיכנס לניואנסים בין המכונים השונים, מכיוון שלי אין את ההבנה בנושא הזה.

אלי כהן: נקודה אחרונה, אדוני.

אלי כהן: בשתיים וחצי אני אצטרך לצאת, כיוון שאני צריך להצביע בוועדת הכספים.

אלי כהן: אז אם אני צריך לצאת בשתיים וחצי, קבלו את התנצלותי מראש.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: כמו שאמרתי, כיוון שהזמן שלנו מאוד מוגבל היום, זה לא שעתיים, זה שעה, לכן אני מבקש שכל אחד ישמור את תורו ולא להיכנס באמצע, רק לחברי הכנסת מותר לשאול שאלות באמצע, אבל תנו לבן אדם לסיים את דעתו.

אברהם נגוסה: זו הבקשה שלי, כי אין לנו זמן היום.

אברהם נגוסה: אני לא ראיתי קודם, אני רוצה לברך את ברברה, היא אורחת מארצות הברית והיא משתתפת בדיון שלנו.

אברהם נגוסה: תודה רבה, ברברה, שבאת והצטרפת אלינו.

עמר בר-לב: אדוני היושב ראש, שוב, בגלל שהזמן קצר, אני רוצה לשים כמה דגשים וסימני שאלה, שאני מבקש שתתייחסו אליהם.

עמר בר-לב: לכאורה כולנו מסכימים על הכול, אז אם אנחנו מסכימים על הכול, אז למה 10 שנים, דבר שהוא כל כך מובן מאליו, למה 10 שנים ואולי אפילו יותר, המגשרים נמצאים בסטטוס של עובדי קבלן?

עמר בר-לב: זה מה שמטריד אותי.

עמר בר-לב: לכן הכוונה של כולנו היא טובה ואני חושב שכולנו מכירים את הפתגם שאומר שהדרך לגיהינום רצופה כוונות טובות, ואנחנו בדרך לגיהינום, כבר 10 שנים בעניין הזה.

עמר בר-לב: לכן לא מספיק כאן הכוונות הטובות.

עמר בר-לב: אז גם מה שאלי דיבר, על לוחות זמנים, אנחנו מצפים ללוחות זמנים.

עמר בר-לב: אני רוצה לומר עוד דבר, אני מאוד חושש מהבירוקרטיה הממשלתית או בירוקרטיה של משרד החינוך, שעכשיו, את אותם מגשרים שעושים עבודת קודש כל כך הרבה שנים, יעבירו אותם דרך ייסורים של בירוקרטיה וטפסים ומכרזים ופתאום בן אדם שעבד במקצוע והוא טוב במקצוע לא מעט שנים, עכשיו הוא יצטרך להתחיל, כאילו מחר בבוקר הוא עובד חדש באיזה שהוא משרד ומתחילה כל הבירוקרטיה סביב זה.

עמר בר-לב: אני מבקש גם להתייחס לנקודה הזאת, כי המטרה שלנו היא לא רק לקבוע לוח זמנים ולראות שזה קורה.

עמר בר-לב: המטרה שלנו, שהניסיון המצטבר, שנצבר אצלכם, לא עכשיו יילך לאיבוד או יילך להקפאה לכמה חודשים עד שכל הבירוקרטיה סביב ההסבה לעובדים מן המניין תתברר.

עמר בר-לב: אז אני מבקש גם להתייחס לנקודה הזאת וגם לשמוע באמת, יכול להיות שאולי סתם מה שאני אומר הוא בכלל לא בעיה, אבל אם הוא כן בעיה אז לשים אותה על השולחן, שנתמודד איתה כאן וננסה לפתור אותה.

עמר בר-לב: תודה.

אברהם נגוסה: אני רוצה להוסיף, מאיה, שגם תתייחסי.

אברהם נגוסה: אני כתבתי מכתב לשר בנט, לאחר הדיון פה בוועדת העלייה והקליטה, לפי החלטה של הוועדה, העברתי את הבקשה לקלוט את המגשרים כעובדים מן המניין של משרד החינוך.

אברהם נגוסה: הוא ענה חד משמעית שדרך האגודה לקידום החינוך ולא דרך משרד החינוך.

אברהם נגוסה: אני שומע ממך עכשיו, שאתם מסכימים, אז אני אשמח מאוד שתתייחסי לזה.

אברהם נגוסה: דבר שני, המכרז.

אברהם נגוסה: אנחנו לא נגד חובת המכרזים, אבל מיזמים חינוכיים כמו מרכז ההיגוי, כמו נעל"ה, אלה דברים שצריכים לראות אותם כמשהו יוצא דופן ולא לחייב אותם במכרזים.

אברהם נגוסה: האם יש לך מה להתייחס גם על זה.

אברהם נגוסה: במכרז החדש שהוצאתם, שחילקתם את הארץ לשלושה מחוזות, איך אפשר שמרכז ההיגוי יתמודד בצורה כזאת?

אברהם נגוסה: אני אשמח להתייחסות לנקודות האלה גם.

<מאיה שריר: טוב.

<מאיה שריר: קודם כל, כפי שאמרתי, אנחנו באמת מעריכים ומוקירים את העבודה של המגשרים.

<מאיה שריר: אנחנו עובדים יחד, אנחנו לא אחד מול השני, אני רואה בכם שותפים, גם המשרד רואה בכם שותפים לעבודה ובהתאם הייתה הנחיה של המנכ"לית.

<מאיה שריר: נכון שזה דבר שלוקח זמן, מגשרים חינוכיים בין תרבותיים, וכפי שאמרתי, יש לנו עוד הרבה כאלה.

<מאיה שריר: האמת היא שיש הרבה רשויות שמעסיקות מגשרים, יש עוד כל מיני עמותות וכל מיני חברות שמעסיקות, זה לא גוף אחד ויחיד שמעסיק את המגשרים ואנחנו עובדים עם כולם.

<מאיה שריר: יש לנו גם פורום של תיאום מגשרים, יש גם מגשרים, כפי שאמרתי, דוברי רוסית, צרפתית, ספרדית, יש בני מנשה.

<מאיה שריר: מדינת ישראל היא מדינה קולטת עלייה, אנחנו שמחים לקלוט עלייה מכל העולם, מגיעים ממעל 100 מדינות, דוברים 33 שפות וכולם זקוקים לתיווך במעבר הבין תרבותי הזה.

<מאיה שריר: אנחנו באמת עושים מהלך.

<מאיה שריר: משרד החינוך מעסיק עובדי הוראה, הוא לא מעסיק בעלי תפקידים אחרים.

<מאיה שריר: אנחנו עושים פה מהלך שהוא חדשני, הוא חדש, הוא אחר, הוא לא היה בעבר, לראות ולתפור חליפה אישית עבור כל אחד כדי באמת להגיד שאנחנו רואים את החשיבות של הידע והניסיון שצברתם.

<מאיה שריר: כל אחד נראה מה הוא למד, בהתאם לבנות מסלול הכשרה.

<מאיה שריר: זה לא יהיה מהיום למחר.

<מאיה שריר: חוק חובת המכרזים זה לא משהו שהמשרד קבע, אני חושבת שדווקא חברי הכנסת פה יכולים להשפיע ולא אנחנו.

<מאיה שריר: אני לא יודעת איך להתייחס לאמירות האלה של המכרז כי אנחנו בהתאם להנחיות של הלשכה המשפטית, של חשבות, בהתאם לדרך התנהלות תקינה של כל משרדי הממשלה, כך אנחנו פועלים ואתם יודעים שאנחנו דחינו ודחינו את המכרז הזה.

<מאיה שריר: חיכינו עם הדרך החדשה ודחינו אותו פעמיים, הוא כבר סיים 6 שנים ונבצר מאיתנו להמשיך ולעשות את זה.

<מאיה שריר: זה באמת לא בתחום שלי, זה בתחום של לשכה משפטית וחשבות והוראות של מינהל תקין, בכל המדינה.

<מאיה שריר: אני יודעת שאתם הוזמנתם לפגישות.

<מאיה שריר: אני יודעת שהפגישה, אם היא לא נקבעה, היא אמורה להיקבע בימים אלה.

אלי כהן: גברתי, מה שחשוב בנושא, שהם יהיו עובדים מן המניין.

<מאיה שריר: זאת הכוונה.

<מאיה שריר: אבל משרד החינוך, העובדים שלו הם עובדי הוראה.

<מאיה שריר: אין לנו בעלי תפקידים אחרים ופה הייתה כוונה ליצור איזה שהוא מבנה חדש, מתווה חדש, של עובד הוראה שבחלק מהעבודה יהיה מורה, חלק הוא יהיה מגשר, הוא יהיה בבית הספר.

<מאיה שריר: הכוונה היא להעצים, היא לא להנמיך מישהו, היא להגיד 'אתם חלק מצוות הוראה בית ספרי וחשוב לנו שבבתי הספר - - -

אלי כהן: עם תלוש ממשרד החינוך.

<מאיה שריר: כן, שיהיו מגשרים חינוכיים בין תרבותיים בבתי הספר.

<מאיה שריר: זה טוב לכל הנושא של הכשירות התרבותית והרב תרבותיות.

<מאיה שריר: גם עם הרבה מאוד תחומים דומים, כמו ערבים יהודים, דתיים חילוניים.

אברהם נגוסה: הבנתי.

אברהם נגוסה: מאיה, זה צריך להיות ברור, אנחנו יודעים שרוב המגשרים הם לא - - -

<מאיה שריר: הם לא עובדי הוראה.

אברהם נגוסה: נכון.

אברהם נגוסה: אז זה אומר שאת מחזקת את ההתנגדות של השר.

<מאיה שריר: אני לא יודעת, אני פשוט אומרת, זה מתווה שצריך לעבוד עליו.

<מאיה שריר: צריך להיפגש איתם אישית אחד אחד, זה מה שביקשנו לעשות.

<מאיה שריר: ביקשנו שתבואו אלינו לפגישות, ביקשנו לראות כל אחד.

<מאיה שריר: אם יש פה מישהו עם תואר שני, ברור שנראה כל אחד לאן אפשר לשבץ אותו ואיך אפשר - - - תעודת הוראה זה לא משהו ש - - -

<קריאה: מה עם אלה שאין להם תארים?

<מאיה שריר: אנחנו נראה בהתאם.

<מאיה שריר: נראה מה.

אברהם נגוסה: בואו נשמע את מנהל מרכז ההיגוי, דוד מהרט.

<דוד מהרט: שלום.

<דוד מהרט: גם אני מצטרף לתודות על יום המפגש הזה, בפעם השנייה תוך זמן קצר.

<דוד מהרט: אני תיכף אתייחס למה שאומרת הגב' מאיה שריר וגם מה שאמרה הגב' עירית בירן, כי אני חושב שיש פה אשליה, יש הטעיה גם, די מכוונת.

<דוד מהרט: ראשית אני אגיד, מרכז ההיגוי הוא גוף חשוב שעשה עבודה גדולה, עבודה חשובה, יש צוות של 70 אנשים, מנוסים, מקצועיים, מסורים, שנתנו את מיטב שנות חייהם למען מערכת החינוך ולמען בני הקהילה.

<דוד מהרט: אני חושב שלאנשים האלה רצוי להתייחס בכבוד הראוי ולא לזרוק אותם לכל הרוחות אחרי שצברו ידע וניסיון ושירתו את המערכת ולהגיד להם 'עכשיו תתייצבו בלשכת העבודה ותתחילו לחפש לכם עבודה'.

<דוד מהרט: כי המשמעות של המכרז הזה, כפי שהוא בנוי, הוא בנוי באופן הזה, הוא מחק את צוות המטה, הוא מחק את הצוות המחוזי ופירק את צוות המגשרים לשלושה אזורים.

<דוד מהרט: זה מזכיר לי את האופן שבו האירופאים היו פועלים באפריקה כשרצו שהאפריקאים יהרגו אחד בשני.

<דוד מהרט: הם לקחו את חתיכת האדמה והיו מחלקים ביניהם ואחר כך הם היו נלחמים בינם לבין עצמם.

<דוד מהרט: זה, בין היתר, כדי לעודד מלחמה בתוך הקהילה, לא כדי לחזק.

<דוד מהרט: ראו שמרכז ההיגוי הוא גוף חזק, הוא גוף גדול, והדרך להחליש אותו היא לפרק אותו לתת אותו לכמה גופים, שכל אחד יעסיק 10-15 אנשים ולא תהיה להם את כוח ההתנגדות והכוח לעמוד על הזכויות שלהם.

<דוד מהרט: המכרז עומד להיסגר ב-1 בפברואר, ההצעה הזו שמדובר עליה היא לא הצעה שאומרת שאנחנו מקפיאים את המכרז, בואו ניכנס לתהליך הכשרה, ניתן שנה-שנתיים, נכשיר שכולם יהיו עובדי הוראה, יועצים חינוכיים, מורים, חינוך בלתי פורמלי, לא משנה, בסוף נקלוט את כולם.

<דוד מהרט: לא, ההצעה הזו אומרת ככה, אנחנו נפטר את כולם, משרד החינוך הרי התחייב בדרך החדשה להכשיר 300 מורים, נגיד להם, 'אתם רוצים?

<דוד מהרט: תלכו תלמדו בסמינרים', אבל ממה יתפרנסו בתקופה הזו האנשים האלה?

<דוד מהרט: ממה הם יתפרנסו?

<דוד מהרט: מישהו מבטיח להם היום - - - אם משרד החינוך רוצה, אם זה אמיתי, הוא צריך להגיד ככה, אנחנו עוצרים את המכרז, קולטים את כל עובדי מרכז ההיגוי בהיקפי המשרה שהיו להם, בתנאים שיש להם כרגע, ומתחייבים תוך 3 שנים להפוך אותם לאנשי מקצוע שיעבדו במקצועותיהם.

<דוד מהרט: אבל עכשיו מה הדיבור הזה?

<דוד מהרט: הדיבור הזה הוא דיבור מטעה.

<דוד מהרט: אומרים, תבואו כל אחד, נבחן אתכם.

<דוד מהרט: יש לך תעודת הוראה?

<דוד מהרט: אין בעיה, אנחנו נקלוט אותך, אין לך תעודת הוראה?

<דוד מהרט: אנחנו - - - הרי את אומרת, משרד החינוך לא יודע להעסיק אנשים שהם לא עובדי הוראה, אז איך הוא יעסיק אנשים שאמנם יש להם ידע וניסיון של 15 שנים, 20 שנה, אבל אין להם תעודת הוראה?

<דוד מהרט: איך הוא יעסיק אותם?

<דוד מהרט: הוא יעשה אותם אפסנאים?

<דוד מהרט: מה הוא יעשה אותם?

<דוד מהרט: הרי הוא לא ייתן להם להיות מגשרים.

<דוד מהרט: את המגשרים אתם סוגרים דרך המכרז שב-1 בפברואר כבר יהיה סגור, אז בינתיים אפשר להתבקשש ולהגיד לאנשים 'בואו נבחן אתכם, נראיין אתכם', בינתיים המכרז ייסגר.

<דוד מהרט: זה מה שאמרה גב' מאיה.

<מאיה שריר: לא נכון.

<דוד מהרט: אז בבקשה, שיודיע משרד החינוך את הדבר הבא, ולהגיד 'משרד החינוך קולט את כל עובדי מרכז ההיגוי, על פי התנאים שלהם ויפעל תוך זמן קצר שיקבלו תעודת הוראה', כל אחד את מה שהוא צריך, אבל לא להגיד 'יש לנו מכרז, אבל את העובדים האלה אנחנו נשב איתם ובינתיים נמרח את הזמן והמכרז ייסגר, כבר נגיד להם שיש זכיין ואין מה לעשות, תלכו ללמוד באופן עצמאי, תסיימו עוד שנה-שנתיים ותבואו'.

<דוד מהרט: ממה האנשים האלה יתפרנסו?

<דוד מהרט: אני רוצה להגיד, המכרז הזה הוא מכרז הרסני, הוא מכרז שבא להתנקם אולי בזה שאנחנו משמיעים את דעתנו בכל מיני פורומים ובכל מיני מקומות, משמיעים את העמדות שלנו, כי אנחנו רואים את התפקיד שלנו קודם כל לשרת את בני הקהילה ולא לשרת את מערכת החינוך.

<דוד מהרט: מערכת החינוך מתנקמת בנו ובאופן הזה מחסלת אחד אחד את כל עובדי מרכז ההיגוי.

<דוד מהרט: גם כשיהיו קבלנים, אין שום סיכוי ש-55 עובדים ממרכז ההיגוי ימשיכו לעסוק במסגרת המכרז החדש.

<דוד מהרט: לכן הקריאה שצריכה להיות, לעצור את המכרז הזה, בבקשה, יש לכם כוונות רציניות?

<דוד מהרט: תעצרו את המכרז הזה, תבטיחו תכנית שקולטים את כל עובדי מרכז ההיגוי, בבקשה, תצאו אחרי זה למכרז.

<דוד מהרט: אתם לא יכולים להניף חרב המכרז מעל צוואר עובדי מרכז ההיגוי ולהגיד להם 'אנחנו ננהל איתכם משא ומתן', לקיים דיון, כאשר עוד חודש ושבוע אתם יכולים להודיע שכבר היה מכרז ויש זכיינים, ומי שנקלט במסגרת הגופים החדשים ייקלט ומי שלא, יילך הביתה, אחרי שנתן את מיטב שנות חייו למערכת החינוך ולקהילה.

אברהם נגוסה: תודה.

<נגה אלנה: זו הזדמנות לברך את יושב ראש ועדת העלייה והקליטה, ד"ר אברהם נגוסה.

<נגה אלנה: אני חושב שאתה מודל לחיקוי עבורנו, כמו שאני רואה בבית הספר מודל לחיקוי של תלמידים יוצאי אתיופיה, אלה המגשרים שעובדים בבית הספר.

<נגה אלנה: בבית ספר שאין מגשר, מודל לחיקוי לתלמידים יוצאי אתיופיה, זה האמא המנקה או השומר המאבטח בחצר בית הספר.

<נגה אלנה: התפקיד של הגישור זה לא התפקיד שאנחנו מכירים אותו מלפני 20 שנה, שפעם היה קשיי שפה, לתרגם ולהעביר את היום, הם אנשי מקצוע שמתגברים את התלמידים, שיחות אישיות אחד על אחד, לשקף, להראות לילד שיחלום, עובדים בשיתוף פעולה עם צוות בית הספר, משתתפים בכל הדיונים, בוועדת השמה, בוועדת החלטה, בכל מקום אחר.

<נגה אלנה: אנחנו כעמותה בעד שייקלטו במשרד החינוך מן המניין.

<נגה אלנה: יחד עם זאת אני חושב שבוועדת החינוך, גם שלשום, בסיכום שאני שמעתי, היום בקרב בני העדה יוצאי אתיופיה יש ארגונים יוצאי אתיופיה שמסוגלים להפעיל את התכנית, להתמודד במכרז.

<נגה אלנה: לא יכול להיות, כבר 20 ומשהו שנה, רק האגודה לקידום החינוך זה המונופול היחיד שמטפל ביוצאי אתיופיה.

<נגה אלנה: לא יכול להיות.

<נגה אלנה: תנו את ההזדמנות.

<נגה אלנה: גם עכשיו אני רואה את כל העבודות המשרדיות, אנחנו לא מתמודדים עם האגודה לקידום החינוך, אנחנו מתמודדים במכרז הזה, פידל, אלה שהיא הכשירה, בפעם הראשונה נושא של גישור במכללת בית ברל.

<נגה אלנה: נלחמנו מול משרד החינוך.

<נגה אלנה: אז קלטו - - -

<דוד מהרט: כל השנים ניגשתם למכרז.

<דוד מהרט: מה זה עכשיו הדיון?

<דוד מהרט: הדיון על מי יזכה במכרז?

<נגה אלנה: בוא גם תלמד קצת להקשיב לאחרים.

אברהם נגוסה: הוועדה שומעת דעות שונות.

<נגה אלנה: אני חולק עליך, דוד.

<נגה אלנה: אני לא חלק מהמשל שלך.

<נגה אלנה: זה שאתה מנסה להכניס, רוצים לפצל אותנו, לחלק אותנו, לעשות מלחמה בינינו.

<נגה אלנה: אני לא בעד, אני לא מסכים איתך.

<נגה אלנה: אני נגד הדעות שלך, למשל זה שאתה מנסה לומר שמשרד החינוך עכשיו לבוא ולעשות מלחמה בינינו לבין עצמנו.

<נגה אלנה: בוא גם נשרת את האינטרס האישי שלנו, נעשה בדרך הנקייה.

<נגה אלנה: לכן אני מבקש מהוועדה הזו לתת לכל הארגונים לגשת למכרז.

<נגה אלנה: מי שיכול, יש לו יכולת מקצועית, שיתקבל, שיוכל להפעיל את המכרז.

<נגה אלנה: בנושא של קליטת מגשרים חינוכיים וחברתיים גם אנחנו נעשה הכול כמיטב יכולתנו כדי שיהיו עובדי משרד החינוך.

<דוד מהרט: אני רק רוצה לציין שכל השנים הם ניגשו למכרז והפסידו במכרז.

<דוד מהרט: אף אחד לא מנע מהם לגשת למכרז.

אברהם נגוסה: לא, לא, אני מצטער.

אברהם נגוסה: פה כל אחד מביע את דעתו בצורה מסודרת.

אברהם נגוסה: אין התפרצות.

אברהם נגוסה: אני לא מקבל את הדבר הזה.

אברהם נגוסה: עכשיו מר איתן מורן, מנכ"ל האגודה לקידום החינוך.

<איתן מורן: תודה רבה, אדוני היושב ראש.

<איתן מורן: אני אגיד כמה משפטים כלליים על האגודה לקידום החינוך.

<איתן מורן: אנחנו קיימים למעלה מ-50 שנה, מקדמים נוער מהפריפריה למצוינות לימודית במגוון אופנים, גם בפנימיות, גם בבתי ספר, בבויאר, בעמליה, בכל רחבי הארץ, מפעילים את פרויקט נעל"ה, משתדלים לפעול מהצללים כי אני חושב שמה שחשוב זו העשייה.

<איתן מורן: אכן מרכז ההיגוי הוא הישות הנדונה ולא האגודה לקידום החינוך.

<איתן מורן: אני לא יודע אם אני שמח או מצטער על התארים שהודבקו לאגודה, קבלן, אנחנו ממש לא ארגון קבלן, אנחנו ארגון חינוכי, הוא הוקם ככזה.

<איתן מורן: הבורד של האגודה הוא אנשי חינוך, כולל בכירים לשעבר של משרד החינוך.

<איתן מורן: בעבר הרחוק, יו"ר האגודה היה מנכ"ל משרד החינוך.

<איתן מורן: אז לא קבלן ולא מונופול, יש עוד שחקנים, יש עוד מגשרים, אני חושב שלא צריך לחלק ציונים.

<איתן מורן: לא נראה לי שזה יוסיף כבוד למי מאיתנו, פידל עושה את מה שהיא עושה, אנחנו עושים את מה שאנחנו עושים.

<איתן מורן: כרגע הסכנה שאנחנו מזהים, ואני חזרתי גם בפני המגשרים על ההתחייבויות הבאות שלנו, אחת, צריך להגיד, שלא מישהו יתבלבל, האחריות כולה ניצבת על כתפי משרד החינוך והנציגים שלו.

<איתן מורן: דפוסי ההעסקה, שנקבעו על ידי משרד החינוך, כובדו על ידינו במלואם.

<איתן מורן: שכר המגשרים, שכר המנחים, מטה שאנחנו גייסנו מתקציבי תרומות כי הוא לא הופיע במכרזים, כל אלה נעשו בידיעה ובשיתוף פעולה עם משרד החינוך.

<איתן מורן: המכרז הזה יסתום את הגולל על הישות הארגונית, דרך אגב לא משנה מי יפעיל את זה אחר כך.

<איתן מורן: ארגון שנקרא מרכז היגוי.

<איתן מורן: אני פעיל גם במגזר של העמותות, שבו הדבר היחידי שאנחנו רוצים, שיהיה לנו קול.

<איתן מורן: אם מרכז ההיגוי מהווה קול, הקול הזה ב-1 בספטמבר יודמם, לא יהיה קיים יותר.

<איתן מורן: יהיו שלוש סוכנויות שיעסיקו כוח אדם ואז באמת זה העסקת כוח אדם.

<איתן מורן: ואני אגיד משפט מרחיק לכת, למכרז הזה, כפי שהוא, בשלב הזה, האגודה לקידום החינוך לא תיגש, כי באמת אנחנו לא ארגון קבלני.

<איתן מורן: אני מקווה שהרגעתי את כל השותפים ואת אלה שרוצים לקחת פעילות.

<איתן מורן: כדי להעסיק 20 איש לא צריך את האגודה לקידום החינוך, לא בשביל זה הקימו אותנו.

<איתן מורן: זה לא ענייננו.

<איתן מורן: אנחנו תומכים, וזה נמסר גם לאדוני היושב ראש, גם לנציגי משרד החינוך, גם בפגישה שהיינו עם השר פירון, עובר למכתב שלי לשר נפתלי בנט, אנחנו תומכים בהשתלבות המגשרים במשרד החינוך.

<איתן מורן: המכרז הזה, עד שתהליכי הקליטה במשרד החינוך, ויש לי הרבה כבוד למשרד החינוך, רק אני קצת מכיר את הקצב, לא יהיה מרכז היגוי ב-1 בספטמבר.

<איתן מורן: אני רוצה להפקיד את האחריות, גם בידי משרד החינוך, למצב הזה שכרגע לפי תנאי המכרז, נניח שמרמנט זוכה, לא חשוב מי יזכה, חצי מכוח האדם נמחק בהגדרה.

<איתן מורן: אין מטה.

<איתן מורן: אני שואל את עצמי, מתוך אחריות לדוד מהרט, וקורא גם לבני הקהילה לגבות אותו, האם זה שהוא השמיע את קולו המאופק יעלה לו במשרתו.

<איתן מורן: אין הגדרה למנהל פרויקט מרכז ההיגוי במכרז הנוכחי, היא נמחקה.

<איתן מורן: תקלות יכולות לקרות, אבל שזו פעם שנייה, נדמה לי שאפשר לשים סימן שאלה.

<איתן מורן: לאן נעלם המטה של מרכז ההיגוי?

<איתן מורן: ולו הוא יופעל על ידי פידל?

<איתן מורן: מה בצע בדמה של דינה ושל רחל, שעשו ימים ולילות עבור בני הקהילה, מישהו מוכן להתנגד לזה?

<איתן מורן: אני חוזר על מה שאנחנו מחויבים לו.

<איתן מורן: אנחנו נפעיל את מרכז ההיגוי עד ה-31 באוגוסט, כמו שהפעלנו אותו למעלה מ-15 שנה, לא פיגרנו בשכר של מישהו בשקל.

<איתן מורן: אני מציע לגנוז את הכינויים הלא מחמיאים של עובדי קבלן.

<איתן מורן: המגשרים משתכרים כ-9,000 שקל ברוטו לחודש, זה נראה לי שכר סביר, ואם רוצים לעבור למשרד החינוך, כבר אמרתי, אנחנו תומכים.

<איתן מורן: יתרה מזו, במכרז הזה, אני רוצה להרגיע אותך, מנכ"לית פידל, אנחנו לא ניגש.

<איתן מורן: המכרז הזה מפרק את מרכז ההיגוי, חד משמעית, והופך את העובדים שלו באמת הפעם לעובדי קבלן.

<איתן מורן: אני קורא למשרד החינוך להחזיר את האחריות אליו, כמו שהוא אחראי מהרגע שמרכז ההיגוי הושק ופועל באמצעות סוכנות חינוכית שנקראת האגודה לקידום החינוך.

<איתן מורן: מה קרה לכל הפרויקטים החינוכיים שנעלמו?

<איתן מורן: למה?

<איתן מורן: מה זה משנה עכשיו מי עושה את זה.

<איתן מורן: משנה, אבל על זה אפשר להתווכח אחר כך.

<איתן מורן: העיתון שנעלם.

<איתן מורן: דברים שנוצרו במשך שנים רבות באפס כסף, בתרומות של 'ידיעות אחרונות', פרויקטים נפלאים.

<איתן מורן: אני לא יכול להתנער מהמחשבה שהקול האותנטי שיוצג במרכז ההיגוי מאוים בהשתקתו.

<איתן מורן: אני מבקש ממשרד החינוך להקפיא את המכרז הזה, לפתוח עם מי שרוצים במגעים לקלוט את מרכז ההיגוי כישות ארגונית, לא רק כעובדים.

<איתן מורן: מה זה יעזור אם יציעו למגשרת להיות עוזרת גננת?

<איתן מורן: אדרבא, לקלוט את מרכז ההיגוי כישות ארגונית בתוך משרד החינוך.

<איתן מורן: תודה רבה, אדוני.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: מר פנטהון אספה-דויט, מנכ"ל טבקה ויושב ראש נציגי הארגונים של יוצאי אתיופיה.

<פנטהון אספה-דויט: תודה, אדוני היושב ראש.

<פנטהון אספה-דויט: אני רק מתחיל ושואל, עבודה של מגשרים, האם יש בזה צורך.

<פנטהון אספה-דויט: כנראה שכן.

<פנטהון אספה-דויט: עד עכשיו משתמשים בשירותים הנאמנים של הצעירים המוכשרים, כפי שנאמר, שנתנו את מיטב שנות חייהם לתפקיד הזה, 10, 15, 20 שנה.

<פנטהון אספה-דויט: אם כך, למה צריך בהכשרה שמשרד החינוך באים וטוענים שהמגשרים האלה צריכים לבוא?

<פנטהון אספה-דויט: לדעתי כאן יש פה, כפי שנאמר, הטעיה של משרד החינוך, אולי גם בריחה מאחריות.

אברהם נגוסה: מצטרפת אלינו חברת הכנסת, ד"ר ענת ברקו.

<פנטהון אספה-דויט: אנחנו דורשים אחרי 15 שנים של עשייה, כל המגשרים, בלי תנאים, צריכים להיקלט כעובדים מן המניין במשרד החינוך.

<פנטהון אספה-דויט: מדובר פה בכוח אדם מאוד מאוד חיוני שנותן שירותים ומשרת, כפי שנאמר, כ-10,000 תלמידים וזה לא נושא מבוטל.

<פנטהון אספה-דויט: אם משרד החינוך רוצים אנחנו ראינו את זה בהחלטה של אבני היסוד שהממשלה קיבלה אותה, הזריזות המרבית שמשרד החינוך באו וקלטו והפעילו את התכנית הזאת בן לילה, לפני שהתקציב אושר הם כבר התחילו להפעיל את התכנית בשטח בשם 'חינוך משלב', אני לא יודע איך קוראים לזה, על ידי זה שהם גם גורעים מההטבות שהיו קיימות ליוצאי אתיופיה.

<פנטהון אספה-דויט: אני לא ארחיב, אבל אני בא ודורש פה, העובדים, המגשרים, צריכים להיקלט בלי שיהיה צורך קודם כל בהכשרה ולאחר מכן, אחרי שהם נקלטים, הם כן צריכים לעבור, במידה שהם ירצו להשתדרג, במידה שהם ירצו להגיע לתפקידים נוספים, הם כן יכולים לעבור הכשרות כאלה או אחרות ולשאוף למשרות יותר בכירות.

<פנטהון אספה-דויט: ישנם גם בתוך אלה בעלי תואר שני שיכולים להיקלט כבר עכשיו לתפקידים שהם יכולים להיקלט בהם.

<פנטהון אספה-דויט: אבל מגשר, יש בו צורך וצריך לעבוד במשרד החינוך, בתלוש של משרד החינוך ותנאי ההעסקה שלו צריכים להיות מוגדרים ומוגנים על פי חוק.

<פנטהון אספה-דויט: תודה רבה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: גב' שושנה בן דור, מנהלת ארגון צפון אמריקה למען יהודי אתיופיה.

<שושנה בן-דור: תודה רבה, יושב ראש הוועדה.

<שושנה בן-דור: אני גם שמחה שיש דיון היום, דיון רציני, ואני רוצה להעלות שלוש נקודות.

<שושנה בן-דור: כמי שעומדת מן הצד, עובדת בתוך בתי הספר, אבל לא כחלק ממרכז ההיגוי, הדבר הראשון שצריכים להגיד, וזה ביחס למכרז החדש ולצרכים, גם במחקרים בינלאומיים וגם כאן אנחנו רואים שנקלטים מהדור השני, או ילדי נקלטים, עדיין יש להם משברים בתחום הקליטה ובבניית הזהות.

<שושנה בן-דור: לכן התפקיד של המגשר הוא חשוב, לא רק לילדים שהם בעצמם עולים, אלא גם לבני עולים.

<שושנה בן-דור: זה יכול להיות רב תרבותי, אבל ודאי וודאי למגשרים שעבדו וצברו ניסיון דרך העבודה במרכז ההיגוי יש מקום והם יכולים להמשיך לעשות את זה.

<שושנה בן-דור: אני גם חושבת שמאוד חשוב שאנחנו נכיר בכך שחלק גדול מהעובדים של מרכז ההיגוי, יש להם כישרונות רבים, שהם רכשו בהרבה תחומים ושהם מראים את זה.

<שושנה בן-דור: אנחנו גם רואים דרך היכולת שלהם להתארגן.

<שושנה בן-דור: אני גם חושבת שאנחנו צריכים להעריך את האנשים האלה כעובדים לעתיד של משרד החינוך, למדינת ישראל כולה.

<שושנה בן-דור: אני גם חושבת שאנחנו צריכים להסתכל קדימה, וגם אם יהיו פחות צרכים בתחום הגישור, האנשים האלה יכולים להיקלט, חלקם כמורים, כחלקם כיועצים חינוכיים, כיוון שבמשך שנים הם עובדים כיועצים בתחומים של הגישור, וגם אולי באגף לכתיבה של תכניות לימודים.

<שושנה בן-דור: כלומר משרד החינוך יכול להעסיק בתפקידים רבים לא רק הוראה, אלא ייעוץ, מחקר, כתיבת תכניות לימודים ועלינו לברך על האפשרות שהאנשים האלה ייקלטו כעובדים מן המניין.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: חברת הכנסת, ד"ר ענת ברקו.

ענת ברקו: שלום.

ענת ברקו: אני שמחה להיות כאן איתכם ואני מנסה ללוות את הוועדה במה שאני יכולה בהקשרים שנוגעים לקהילה, למרות שאני לא חברת הוועדה, ואני רוצה לומר שצריכים ואני חושבת שצריך לפעול ונעשה את המקסימום ביחד בכוחות משולבים שהם ייקלטו במשרד החינוך.

ענת ברקו: הסיבה, אני חושבת שהדברים נאמרו כאן בצורה מאוד יפה, זה לא רק התפקיד החשוב שלכם כמגשרים.

ענת ברקו: התפקיד כמגשרים הוא חוסך הרבה מאוד, בטוח, עבריינות, נשירה מבתי ספר, משברים בתוך המשפחה, כל מיני דברים ובטח דיברתם על זה ואני בטוחה שהדברים האלה הם חשובים ונכונים ובטווח הארוך זה ברור שזה חוסך הרבה מאוד תקציבים למדינה, אבל אני חושבת שעצם ההיקלטות בתוך משרד החינוך והנראות של אנשי הקהילה, זה יביא עוד אנשים ועוד אנשים, זה יפתח עוד דלתות.

ענת ברקו: הניידות שיכולה להיות בתוך משרד החינוך, לתפקידים השונים, כפי שנאמר כאן כל כך יפה מפי הגברת האחרונה שדיברה - - - מה שמך?

אברהם נגוסה: ד"ר שושנה בן דור.

ענת ברקו: מפי שושנה בצורה מדהימה.

ענת ברקו: באמת.

ענת ברקו: כי הקטע הוא לזוז ממקום למקום, לנוע מתפקיד לתפקיד, לא להיתקע כמגשרים 15 שנה, יש לכם את המקצועיות, יש לכם את הניסיון ואת זה אתם מביאים למשרד החינוך ולכן צריך לקבל אתכם.

ענת ברקו: אבל יחד עם זה לנוע, עם הניסיון שרכשתם, לתפקידים נוספים שיקדמו ולא יקבעו את הסטטוס גם המקצועי וגם האישי וגם הכלכלי במקום מסוים.

ענת ברקו: זה יפתח את הדלת ואנחנו צריכים להילחם על זה.

ענת ברקו: ואתה יודע מה?

ענת ברקו: יגידו עוד קבוצות של עולים.

ענת ברקו: אני חושבת שצריך להתחיל בקהילה הזו, זו דעתי, הם ראשונים.

ענת ברקו: הם זכאים להיות ראשונים, צריך לעשות את זה כדי שאנחנו נעלה על איזה שהוא מסלול של לפתור בעיות.

ענת ברקו: זה יהיה צעד מאוד מאוד חיובי קדימה.

ענת ברקו: אני מודה לכם על כל העבודה שאתם עושים לאורך כל השנה עם הילדים ובאמת בעבודה שדורשת השקעה ותעצומות נפש וכל הכבוד לכם.

ענת ברקו: תודה.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: גב' מיכל סמואל, מנכ"לית עמותת פידל.

<מיכל אברה סמואל: תודה רבה, אדוני היושב ראש.

<מיכל אברה סמואל: פידל זו עמותה שהוקמה לפני כמעט 20 שנה, ששמה לה למטרה לקדם את הקהילה ולשלב את הקהילה בתוך החברה הישראלית.

<מיכל אברה סמואל: אחד הפרויקטים המשמעותיים ופורצי הדרך שהיה לפידל זה הכשרה של מגשרים חינוכיים חברתיים, זה לא חדש לאנשים.

<מיכל אברה סמואל: אני חושבת שרוב החבר'ה שיושבים פה עברו הכשרה אקדמית שנתנה להם זכות להיכנס לאוניברסיטה או למכללה, כשהמטרה הסופית הייתה שאחרי תקופה, כשבמהלך השנים, כשאנחנו העסקנו אותם, נתנו יום לימודים חינם כדי שיוכלו ללמוד לתואר בי.

<מיכל אברה סמואל: איי ובסופו של דבר יוכלו להשתלב בתפקידים שונים בתוך משרד החינוך.

<מיכל אברה סמואל: זה היה החזון של פידל, זה היה החזון של ד"ר נגסט מנגשה, וכולם יכולים להעיד על זה.

<מיכל אברה סמואל: פידל היום כן רוצה לברך את הוועדה שמקדמת את הכניסה שלהם, ההעסקה הישירה של המגשרים לתוך משרד החינוך ללא שום מכרזים וללא שום תהליכים.

<מיכל אברה סמואל: על זה אני מברכת ואני אהיה שותפה, אנחנו כפידל נהיה שותפים לקדם את הסיפור הזה.

<מיכל אברה סמואל: יחד עם זאת, אני באמת אומרת שאנחנו צריכים לבחון, לעשות הפרדה בין המכרז הקיים היום, הצרכים של הקהילה השתנו, העלייה, אנחנו צריכים לדבר על העולים שמגיעים, על הקבוצות השונות שקיימות היום, שצריכות גישור וליווי.

<מיכל אברה סמואל: אנחנו לא מדברים על המקום של ההורים, שהוא מאוד מאוד משמעותי, גם בילדים בני העולים.

<מיכל אברה סמואל: המקום הזה הוא מאוד משמעותי וצריך לעשות הפרדה מאוד ברורה בין המכרז שצריך להיות ויש צרכים, לבין הקליטה הישירה של המגשרים לתוך משרד החינוך.

אברהם נגוסה: הזמן שלנו מוגבל ולכן אני מבקש מהדוברים הבאים לקצר.

אברהם נגוסה: הרב שי אברהם.

<אברהם שי: שלום, תודה רבה.

<אברהם שי: ד"ר אברהם נגוסה, יישר כוח, כל החברים בוועדה, על היוזמה להכניס את המגשרים למשרד החינוך, זו יוזמה בסך הכול מבורכת.

<אברהם שי: אנחנו באנו מהדרום כששמעתי ואני כרב, אנחנו כרבנים, גם מרגישים את הדבר הזה ולכן באתי לתמוך.

<אברהם שי: משהו קצר ברשותכם מפרשת השבוע.

<אברהם שי: לא רק המגשרים פה, גם בתורה היו לנו מגשרים.

<אברהם שי: שני המגשרים היו מנשה ואפרים.

<אברהם שי: לצורך העניין, לא היה צריך להיות גישור, אבל הדרך של יוסף, שהוא התנכל לאחים, המתרגמים היו בעצם המגשרים.

<אברהם שי: לכן באמת המגשרים צריכים להיות בביטחון, אלה שמגשרים צריכים להיות מטופחים, שדואגים להם לצרכים, על מנת שבאמת, כמו אלה שירדו למצרים ונשארו מנשה ואפרים, אז באמת צריך לדאוג להם.

<אברהם שי: תודה רבה, יישר כוח.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

<יוסי זרפה: יוסי זרפה מבאר שבע, פעיל חברתי, ברמה המקומית.

<יוסי זרפה: קודם כל אני מברך את יושב ראש ועדת העלייה והקליטה.

<יוסי זרפה: יש דבר אחד שמקומם אותי, מהראש זה רקוב, למה?

<יוסי זרפה: אתם חברי הכנסת צריכים להילחם למה כל פעם צריך לבנות דבר כזה שיעסיקו אותנו בחוזה אישי.

<יוסי זרפה: זה מראש.

<יוסי זרפה: אתם קודם כל הקודקוד, אתם צריכים להילחם בתוך הבית הזה, שהדבר הזה לא ימשיך, מהתחלה.

<יוסי זרפה: היום אני באתי להזדהות עם המגשרים והמגשרות, אנשים מצוינים.

<יוסי זרפה: ריגש אותי דבר אחד, הילדים שלי כולם ילידי הארץ, כשאני ישבתי בבית הבת שלי באה ואומרת לי 'אבא, מה זה חג הסיגד?' אמרתי לה מה זה, מה זה קייסים, 'תשמע, יש מגשרת, קוראים לה ככה, בבית הספר לימדו אותנו מה זה חג הסיגד מהתחלה עד הסוף'.

<יוסי זרפה: אני אמרתי, 'אני אשם', אני לא לימדתי אותם, בזכות המגשרת הילדים שלי למדו את המסורת, את החגים שאנחנו מביאים אותם.

<יוסי זרפה: אם אנחנו מדברים על הדור הצעיר, שרוצים לפתח אותו, לקדם אותו, אני בתור הורה לא עשיתי את העבודה בבית.

<יוסי זרפה: לכן אני חושב שאתם צריכים להילחם על הנושא הזה.

<יוסי זרפה: שר החינוך, כמה פעמים גם פנינו ברמה המקומית, דרך אנשים שלו, אבל לצערי הוא מתעלם, אפילו במכתב לא טרח להשיב לנו.

<יוסי זרפה: ברמה המקומית אנחנו מנסים לקדם דברים, גם חבר הכנסת, יושב ראש ועדת העלייה והקליטה, ביקר אותנו בבאר שבע ומנסה לקדם דברים.

<יוסי זרפה: אני אומר, ריגש אותי הסיפור של הבת שלי, זה מה שהביא אותי עד כאן.

<יוסי זרפה: יחד עם זאת אני גם תומך במגשרות ומגשרים, צריך למצוא את הפתרון.

<יוסי זרפה: כולנו דיברנו על עבודת הקודש שהם עושים, בעיקר ברמה המקומית, אני מצדיע להם.

<יוסי זרפה: באמת תודה רבה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אני יודע שהרבה רוצים לדבר, אבל בואו נשמע אמא שהגיעה כדי להגיד כמה דברים, ששיתו נגש

<ששיתו נגש: שלום לכולם, שלום לכבוד ראש ועדת הקליטה.

<ששיתו נגש: אנחנו באנו מבאר שבע כדי לתמוך במגשרות ובמגשרים.

<ששיתו נגש: כמו שנאמר, המגשרות עושות עבודה כיועצת חינוכית, כמורה, כל מה שנעשה בבתי ספר.

<ששיתו נגש: הן עוזרות המון, מלוות את הילדים שלנו לכל האורך ואני מבקשת ממשרד החינוך לקלוט אותן.

<ששיתו נגש: אנחנו מאוד מבקשים, הם עושים עבודה עבודה.

<ששיתו נגש: זה מה שאני יכולה להגיד.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: נשמע עוד אמא.

<טובה בלאי: שלום ליושב ראש וחברי הכנסת, שלום ליושבים בוועדה.

<טובה בלאי: אני באתי מבאר שבע לתמוך במגשרות ובמגשרים.

<טובה בלאי: המגשרים עושים עבודה מאוד מאוד טובה, עבודה פנטסטית, הם מגשרים בין ההורים למורים, למחנכים, והם עושים עבודה יוצאת מן הכלל.

<טובה בלאי: בצוות החינוך הם כל כך נהנים מהדרך שהם עושים, שהם מקדמים את הילדים, שהם עושים את העבודה הטובה בשבילם, אבל לקלוט אותם כעובדים במשרד החינוך, הם מתעקשים ומקוממים דברים ואני לא מבינה.

<טובה בלאי: אני כהורה, יש מגשרת בבית הספר שהילדים שלי לומדים, אני נעזרת בה הרבה, אפילו שאני צברית אני נעזרת בה הרבה בהרבה דברים.

<טובה בלאי: היום יצא לי לשוחח עם המנהלת של בית הספר ואמרתי לה מה בדיוק עוזרת המגשרת.

<טובה בלאי: יש דברים שהיא אמרה לי ואני חייבת להקריא את זה, מילה במילה.

<טובה בלאי: זה קצר מאוד ואני תמצתִּי, לא את כל מה שהיא אמרה לי כתבתי, אבל פשוט הייתי חייבת להגיד את זה.

<טובה בלאי: היא אמרה לי כזה דבר: 'המגשרים הם החוליה החשובה בתיווך בינינו לבין בית הספר, לילדי העדה יש פער גדול בתקשורת בין ההורים שלהם, מי שמתווך זה המגשרים שצמודים וחיים בעולם הרלוונטי שלהם.

<טובה בלאי: הם מבינים אותם, את הילדים, הם קשורים אליהם והם מתקשרים איתם.

<טובה בלאי: בלעדיהם אנחנו היינו שום דבר', היא אמרה לי את הדברים האלה.

<טובה בלאי: אז באתי לתמוך ואני רוצה שיקלטו אותם ושיקבלו מה שמגיע להם.

<טובה בלאי: הם עושים עבודה נפלאה.

<טובה בלאי: אני תומכת.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אני רוצה, חבר הכנסת בר-לב, תתייחס, ואז אנחנו נקרא את המסקנות.

עמר בר-לב: מה שאני מבין, יש כאן שתי בעיות או שני נושאים וצריך להפריד ביניהם.

עמר בר-לב: נושא אחד זה קליטת המגשרים במשרד החינוך והנושא השני זה מי הארגון שיפעיל אותם במשרד החינוך.

עמר בר-לב: זה מה שאני הצלחתי להבין.

עמר בר-לב: אז דבר ראשון, בסדר עדיפויות של הנושאים, הנושא הראשון של קליטת המגשרים במשרד החינוך, זה נושא העל, זה הדבר החשוב ביותר וכמובן זה צריך להיות בשני תנאים.

עמר בר-לב: האחד, כמו שאמרתי בהתחלה, בלי הרבה בירוקרטיה וסיפורים, בלי מכרז ספציפי לגבי כל בן אדם, כי מי שמגשר ועובד בזה אז הוא כנראה עושה עבודה טובה, הוא או היא.

עמר בר-לב: דבר שני, כמובן שמבחינת תנאי השכר הם יכולים להיות רק יותר טובים, בוודאי לא פחות טובים, בגלל סיבה בירוקרטית כזו אחרת, שיש תעודה כזאת או אין תעודה כזאת.

עמר בר-לב: זה דבר ראשון.

עמר בר-לב: השאלה השנייה זה לגבי איך הם יופעלו במשרד החינוך ותחת איזה כובע ואיזה ארגון.

עמר בר-לב: בנושא הזה, אדוני היושב ראש, אני פחות בקי, אז אני לא רוצה כאן להביע דעה, אבל בוודאי אתה, יחד עם משרד החינוך, צריכים למצוא את הדרך הנכונה לעשות את זה.

עמר בר-לב: אבל, שוב, שזה לא יילך על חשבון המגשרים עצמם, כי בסוף צריך לזכור שהדבר החשוב זה המגשרים שיועסקו על ידי משרד החינוך.

אברהם נגוסה: יש גם שאלות שעלו מהקהל, שלא כל המגשרים הם במשרה מלאה, יש שמועסקים ב-60%, 70%, 80%.

אברהם נגוסה: אולי בקיצור תענה לנו, מר איתן, בעניין הזה?

אברהם נגוסה: זו שאלה שהגיעה אלינו בפתקים מהקהל.

<איתן מורן: אני אומר ככה, מרבית המגשרים מועסקים במשרות מלאות, השכר שנגזר להם הוא מ-9,000 שקל ברוטו לחודש.

<איתן מורן: המכרז הנוכחי - - -

אברהם נגוסה: כולם במשרה מלאה?

<איתן מורן: לא כולם.

<איתן מורן: אמרתי, מרבית המגשרים מועסקים במשרות מלאות, אנחנו עושים שמיניות באוויר כדי שהמשרות תהיינה מלאות, כי התקצוב הוא לפי בתי ספר ויכול להיות פיזור גיאוגרפי עצום בין בתי הספר.

<איתן מורן: זאת אומרת העבודה של דוד מהרט ושל דינה, שנמצאת פה, היה להרכיב משרות מלאות ואכן מרביתם מועסקים במשרות מלאות.

<איתן מורן: המכרז הבא, אני רק רוצה לומר, כי נדמה לי שהאיום הוא אולי לא מספיק ברור, את המכרז צריך להגיש, נדמה לי, עד ה-1 בפברואר.

<איתן מורן: אם המכרז לא יוקפא עד אז זו תהיה השאלה הכי פחות דומיננטית, כי כמחצית מהמגשרים במכרז החדש לא מבוקשים בכלל.

<איתן מורן: כל המטרה נעלם.

<איתן מורן: אני חושב שכדאי שדוד ישלים את הדברים האלה.

<איתן מורן: לפני שעושים טוב צריך גם לסור מרע וצריך, אני חושב, רגע לעצור את זה כדי לקיים דיון ציבורי רציני ולא עם אקדח צמוד לרקה.

<איתן מורן: זאת אומרת יש כרגע מכרז פוגעני, באמת הפעם, שישלח את כל המגשרים להעסקה בשוק משני, את זה צריך לעצור.

<איתן מורן: אני מציע שדוד רק ישלים את הדברים שלו.

אברהם נגוסה: הוא אמר את זה.

עמר בר-לב: כן, הנקודה ברורה.

<דוד מהרט: אני רק אחדד את הנושא, משפט אחד.

אברהם נגוסה: דוד, אמרת בצורה ברורה שלעצור את ה - - -

<דוד מהרט: לא, בשאלה ששאלת.

<דוד מהרט: אני אומר ככה, במציאות הקיימת אנחנו נדרשים היום לתת מענה לכל צורך הגישור בכל רחבי הארץ.

<דוד מהרט: המציאות הזו לפעמים מאלצת אותנו גם להעסיק אנשים בחלקי משרות.

<דוד מהרט: אם היינו מעסיקים רק במשרות מלאות לא היו לנו 55 מגשרים, היה הרבה יותר קטן מזה.

<דוד מהרט: אבל מה שאמר איתן, במכרז החדש אנשים יעבדו לפי שעות, מ-4 שעות מינימום לבית ספר ועד 24 שעות לבית ספר, כלומר לפי שעות.

<דוד מהרט: אדם יעבוד חצי יום, לא יספיק בחצי השני ללכת לבית ספר אחר, יילך הביתה, כך שאף אחד לא יוכל לעבוד במשרה מלאה.

עמר בר-לב: זה ברור שזה לא מתקבל על הדעת.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אתה חייל?

<יונס יוסף: הייתי, השתחררתי.

<יונס יוסף: אני יכול לדבר?

אברהם נגוסה: כן, בקיצור.

<יונס יוסף: שלום, יושב ראש הוועדה.

<יונס יוסף: קוראים לי יונס יוסף, באתי לייצג פה את המגשרות ואני יכול לספר סיפור אישי עליי.

<יונס יוסף: יש פה מאחוריי אישה מהממת, צדיקה, אני רואה בה אמא, היא טיפחה אותי מגיל מאוד קטן, היא עזרה לי, אם זה מבחינת גירושין, אם זה מבחינת לימודים ובזכותה סיימתי את הלימודים, התגייסתי לצבא, שירתתי שלוש שנים, הייתי בגולני.

<יונס יוסף: אני אספר בקצרה מה אני יכול להגיד.

<יונס יוסף: אני יכול להגיד שהמגשרות, שהן נשים מאוד מאוד, שאני רואה בהן מודל לחיקוי, אני מעריץ אותן, אני גאה בהן, ואני פשוט מזדהה עם המאבק שלהם ואני חושב שצריך לשים לזה סוף ולא לשחק איתם ימין שמאל ולתת להם את הזכות הבסיסית, שזה התנאים, המשכורת, ופשוט לקבל אותם למשרד החינוך.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: היה שווה לתת לך את הדקה.

אברהם נגוסה: עכשיו אני מבקש סליחה מכל בן אדם, אתם העברתם את השמות, רציתם לדבר, אבל אנחנו חרגנו כבר 4 דקות ואנחנו צריכים גם לאשר את המסקנה של הדיון, זה הכי חשוב, לדעתי.

אברהם נגוסה: לכן אני מבקש סליחה מאלה שלא הצליחו לדבר, בפעם הבאה ניתן לכם ראשונים.

אברהם נגוסה: אני מבקש לאשר את המסקנות של הדיון המהיר של חבר הכנסת אלי כהן ועמר בר-לב, שתקרא מנהלת הוועדה, שיונחו על שולחן הכנסת לאחר אישורן פה אצלנו.

אברהם נגוסה: אנחנו נעשה הצבעה, מי בעד, מי נגד, זה רק אני והוא - - -

<דנה גורדון שושני: הוא לא חבר ועדה.

עמר בר-לב: ממלא מקום.

עמר בר-לב: אני יכול למלא מקום.

אברהם נגוסה: מחליף במקום יצחק הרצוג.

<דנה גורדון שושני: כן, אין בעיה.

אברהם נגוסה: אז אני מבקש ממנהלת הוועדה שתקריאי את המסקנות ואז אנחנו נצביע שנינו.

<דנה גורדון שושני: הוועדה קיימה דיון בנושא העסקה ישירה של מגשרים חינוכיים ומנחים אזוריים בני הקהילה האתיופית על ידי משרד החינוך, הצעות לדיון מהיר של חברי הכנסת אלי כהן ועמר בר-לב.

<דנה גורדון שושני: מרכז ההיגוי ליוצאי אתיופיה קיים כבר 21 שנה, מעסיק 70 מגשרים ב-165 בתי ספר ועוזר לכ-10,000 תלמידים יוצאי אתיופיה.

<דנה גורדון שושני: הוועדה עמדה בישיבה זו, כמו גם בישיבה קודמת בנושא בחודש יוני וכן בישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט בשבוע שעבר, על הפגיעה והקושי המבני מעצם הוצאתם למכרז של מיזמים חינוכיים המוכוונים לתלמידים עולים חדשים.

<דנה גורדון שושני: מיזמים אלה מצריכים מיומנות רבה שקיימת אצל הגופים המפעילים אותם בהצלחה זה זמן רב.

<דנה גורדון שושני: קיים קושי בעצם העסקתם של מגשרים חינוכיים מקצועיים ומנוסים באגודה לקידום החינוך ולא ישירות על ידי משרד החינוך.

<דנה גורדון שושני: חוק חובת המכרזים הוא חוק חשוב, אך אינו מתאים למיזמים חינוכיים ייחודיים ויש לפעול עקרונית כדי להחריגם מחוק זה.

<דנה גורדון שושני: הוועדה למדה שבמכרז החדש שפורסם לאחרונה תחולק הארץ לשלושה מחוזות ושכל גוף שייגש למכרז יוכל להתמודד על שני מחוזות לכל היותר.

<דנה גורדון שושני: עובדה זו מעידה על כך שמרכז ההיגוי יפורק.

<דנה גורדון שושני: להלן מסקנות הוועדה: הוועדה מברכת את מרכז ההיגוי ליוצאי אתיופיה ואת המגשרים על עבודתם החשובה, המקצועית והמקדמת את התלמידים יוצאי אתיופיה.

<דנה גורדון שושני: הוועדה קוראת למשרד החינוך לקלוט את כל עובדי מרכז ההיגוי כעובדים מן המניין במשרד, בין אם כמגשרים ובין אם בהסכמים אישיים הוגנים.

<דנה גורדון שושני: הוועדה קוראת למשרד החינוך לפעול להחרגתם ממכרוז של מיזמים חינוכיים כדוגמת מרכז ההיגוי ותכנית נעל"ה.

<דנה גורדון שושני: הוועדה תתכנס תוך חודש לקבל דיווח ממשרד החינוך.

<דנה גורדון שושני: המסקנות האלה יוגשו על שולחן הכנסת היום.

אברהם נגוסה: בעד?

אברהם נגוסה: בעד – פה אחד המסקנות נתקבלו.

<קריאה: גם אנחנו בעד.

אברהם נגוסה: תודה.