ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 98, 2015-12-14 09:30

יעקב מרגי: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת.

יעקב מרגי: 14 בדצמבר 2015, ב' בטבת תשע"ו.

יעקב מרגי: הנושא על סדר היום: הסעות תלמידות בבית שמש.

יעקב מרגי: אני אומר מספר מילות פתיחה ואתן להורים להציג את הבעיה.

יעקב מרגי: אם אני לא אדייק בדברי הסקירה תקנו אותי.

יעקב מרגי: רמת בית שמש ג' היא שכונה חדשה שכרגע אין בה מוסדות חינוך כמו בתי ספר ותלמודי תורה.

יעקב מרגי: בקיץ האחרון אוכלסה השכונה בכאלף משפחות חדשות.

יעקב מרגי: מוסדות החינוך נמצאות ברמה א' וחלק ברמה ב'.

יעקב מרגי: המרחקים בין רמה א' או ב' הם בין 3-4 עד 5 קילומטר ולכן היציאה לבתי הספר היא באמצעות תחבורה ציבורית.

יעקב מרגי: תחבורה הציבורית לוקה בחסר, האוטובוסים דחוסים, דחיפות ונפילות וחציית כבישים סואנים.

יעקב מרגי: אוטובוסים רבים מגיעים מלאים ולכן לא עוצרים בתחנות בהן ממתינים נוסעים.

יעקב מרגי: מה נעשה עד כה מבחינתו, בחודש יולי 2015 נערכה פנייה של נציגות ההורים אל עיריית בית שמש.

יעקב מרגי: מחזיק תיק התחבורה משיב לנציגת ההורים: "אין תקציב עבור הלומדים שלא במסגרות רגילות" באוגוסט 2015 מוציא ראש העיר משה אבוטבול מכתב לשר החינוך בבקשה למימון הסעות.

יעקב מרגי: לא ידוע לנו אם התקבלה תשובה.

יעקב מרגי: בספטמבר 2015 שולח יועץ שר החינוך וטוען שיש חוק במשרד הפנים שהרשות אמורה לספק תחבורה לתלמידי העיר.

יעקב מרגי: בספטמבר 2015 פונה אלינו הגברת תמר זוסמן, נציגת ההורים, ומבקשת דיון בוועדה, כמו כן אנחנו מקבלים עוד פניות מהורים נוספים.

יעקב מרגי: באוקטובר, אני עבדכם חבר הכנסת מרגי, מוציא פניה למר דרור גנון בבקשה לתגבר את קו 19 שיספק מענה עד לקיום ישיבה בנושא.

יעקב מרגי: בנובמבר 2015 דרור גנון משיב למכתב וטוען שהוא תגבר את הקו ועתיד לערוך בקרה עד לאחר חג חנוכה.

יעקב מרגי: נציג ההורים, תן לנו סקירה בבקשה, מה קורה עם זה.

<אורי אוהלי: אורי אוהלי, סגן יושב ראש הנהגת ההורים העירונית בית שמש.

<אורי אוהלי: המצב הוא כרגע שלמרות ההשתדלויות הרבות קו 19, הקו המקשר, אינו עונה על הצרכים.

<אורי אוהלי: סטטיסטית, האוטובוסים לא מסוגלים להביא את התלמידים ואת התלמידות למוסדות החינוך בזמן.

<אורי אוהלי: בנוסף, רמת בית שמש ג' מאופיינת כשכונה בעלת מאפיינים מאוד גבוהים של איום טרור הן מבחינת פיגוע שבוצע שם ובחסדי שמיים נוטרל בהצלחה, והן מבחינת נוכחות קבועה של שב"חים (שוהים בתלי חוקיים) וקירבה לקו התפר.

<אורי אוהלי: המצב שבו מאות תלמידים, בלי הגזמה, ממתינים בתחנה מדי בוקר הוא קצת לא סביר וחריג.

<אורי אוהלי: הצפייה היא לאיזו הוראת שעה שתיתן איזה מענה עד סוף שנת הלימודים הנוכחית לאור ההבטחות והמימושים של בניית מוסדות חינוך בתוך שכונת רמת בית שמש ג'.

<אורי אוהלי: בנוסף, המבנה הטופוגרפי הוא כזה שמעבר למרחק שנמדד באמצעי מדידה, הליכה רגלית בין השכונות היא לא ריאלית לחלוטין לתלמידים בגיל בית ספר יסודי ואפילו תיכון.

<אורי אוהלי: הפתרון היחידי הוא תחבורתי בלבד.

<אורי אוהלי: תודה רבה.

יעקב מרגי: משרד החינוך נמצא כאן?

יעקב מרגי: תן לנו סקירה אם במצבים כאלה יש מענה, האם ההוראות, התקנות נותנות מענה או לא.

יעקב מרגי: העירייה נמצאת אתנו?

יעקב מרגי: כן נמצאים.

יעקב מרגי: בבקשה משרד החינוך.

<שי קלדרון: המקרה הזה מאפיין תלמידות של המוכר שאינו רשמי ששייך לבעלות החינוך העצמאי.

<שי קלדרון: משרד החינוך, כמו בכל הרשמי, עורך בתחילת שנה, קרי, אחרי שבתי הספר מסיימים את רישום התלמידים במנב"ס (מערכת ניהול בית הספר), הוא עושה הצלבת מידע במערכת הממוחשבת יחד עם משרד הפנים.

<שי קלדרון: זה יכול לקחת לכל היותר עד לסוף דצמבר, תחילת ינואר.

<שי קלדרון: כאשר מוכחת זכאותו של התלמיד המשרד מעביר לבעלות, לדוגמת החינוך העצמאי במקרה דנן, פייר קפיטה לכל תלמיד ולתלמיד.

<שי קלדרון: מי שמפעיל את מערך ההסעות ומחליט איזה סוג הסעה, המינונים והתחנות - - -

יעקב מרגי: מדובר בחינוך העצמאי.

<שי קלדרון: לדוגמה, וכן המעיין.

<שי קלדרון: ברשמי זה מועבר, אותו דבר, רק שזה ישירות לרשות המקומית.

<שי קלדרון: במקרה הזה כנ"ל.

<שי קלדרון: כנראה שהמרחק בהחלט יצדיק השתתפות המשרד בהסעות, לכשתגמר הבדיקה בסוף החודש הנוכחי או בתחילת ינואר לכל היותר, המשרד יעביר את חלקו לבעלות, קרי החינוך העצמאי.

יעקב מרגי: לכאורה זה נוהל קבוע, זה נמגר עד סוף דצמבר.

יעקב מרגי: אין מציאות שאפשר לקצר תהליכים כאלה?

יעקב מרגי: מ-1 בספטמבר עד 31 בדצמבר, אתה יודע, זה 4 חודשים כמעט.

<שי קלדרון: כאשר מדובר בהעברת התקציב לרשויות, כאשר הרשויות הן אלה שמפעילות את ההסעות, אז הרשויות סופגות את זה וסומכות על המקדמות ועל הכספים שיגיעו בהמשך.

<שי קלדרון: כאשר מדובר בבעלות ההחלטה שלהן אם הן רוצות לגשר על הפער.

<שי קלדרון: אנחנו מבחינתנו, כשמסתיימות הבדיקות מעבירים ישירות את הכספים.

<שי קלדרון: מכיוון שלוקח קצת זמן לבתי הספר להזין את הכיתות ואת התלמידים - - -

יעקב מרגי: זה רטרו מה-1 בספטמבר?

<שי קלדרון: רטרואקטיבי.

יעקב מרגי: זאת אומרת שהחינוך העצמאי, הבעלויות, במקרה הזה החינוך העצמאי או "המעיין" היו צריכים להיות קצת יותר- - - אם הן לא עושות זאת, הם יקבלו בכל מקרה מה-1 בספטמבר למרות שלא ביצעו?

<שי קלדרון: הם יקבלו פר קפיטה.

יעקב מרגי: למרות שלא ביצעו.

<שי קלדרון: לכאורה כן.

יעקב מרגי: אתם מבינים ההורים?

<שי קלדרון: יצטרכו אחר כך לעשות את הקיזוז מול ההורים ואת הגבייה מולם.

<שי קלדרון: אנחנו מבחינתו מעבירים רטרואקטיבית.

יעקב מרגי: אין לי טענות.

יעקב מרגי: עיריית בית שמש.

<מנחם ברוכמן: העירייה מקיימת - - -

יעקב מרגי: אני מציין ביושר, דיבר איתי אתמול ראש העיר, הוא השאיר את זה לשיקול דעת.

יעקב מרגי: יש לו דיון תקציב ארוך.

יעקב מרגי: הוא אמר לי" 'אם תחליט, אם זה דיון ארוך, אני אבוא או אשלח.

יעקב מרגי: ' אמרתי לו: 'תשלח לי כתובת מוסמכת לדבר בשמך'.

יעקב מרגי: הסכמתי לו.

<מנחם ברוכמן: דבר ראשון, אני חוזר על מה שאומר ועד ההורים.

<מנחם ברוכמן: כרגע נבנים בתי ספר ברמה ג' של בנים בנות ויסודי ועל יסודי.

<מנחם ברוכמן: גנים כבר קיימים לבנים ובנות, מאוכלסים כולם.

<מנחם ברוכמן: זאת אומרת שהבעיה הנוכחית היא עד לסוף שנת הלימודים כי בשנה הבאה כבר יהיו מוסדות חינוך ברמה ג'.

יעקב מרגי: שנת הלימודים הקרובה כבר תהייה - - -

<מנחם ברוכמן: תשע"ז, אם ירצה ה', ייפתח בית ספר יסודי לבנים ולבנות - - -

יעקב מרגי: שייתן מענה חלקי, כללי?

יעקב מרגי: <קריאה:> מעורב.

<מנחם ברוכמן: מעורב, אז נעבור לנושא.

<מנחם ברוכמן: את מי מקבלים ואת מי לא, זה נושא לדיון בפני עצמו.

<מנחם ברוכמן: זה הנושא של תשע"ז.

<מנחם ברוכמן: השנה אנחנו, הרשות המקומית מקיימת הסעות רק ממה שהיא מקבלת ממשרד החינוך לחינוך הממלכתי, ממלכתי דתי והחינוך המיוחד.

<מנחם ברוכמן: כל המגזר החרדי, המוכר שאינו רשמי, הכספים לא מגיעים לרשות וממילא אנחנו לא מבצעים את ההסעות.

יעקב מרגי: משרד התחבורה בחוסר המעש המשווע הן של הרשות המקומית שלא חייבה, רגע תנו לי לדבר, רשות החינוך מבחינתי זה משרד החינוך, בקטע הזה יש לו נוהל קבוע שהעירייה מכירה אותו, הבעלות, זה החינוך העצמאי שמכיר אותו.

יעקב מרגי: לכן אני אומר שבחוסר מעש של העירייה ושל רשתות החינוך, במקרה הזה החינוך העצמאי, האם אתם עשיתם משהו?

יעקב מרגי: ראיתם תחנות מלאות, ראיתם דחס בשעות השיא.

יעקב מרגי: בבקשה.

<דרור גנון: משרד התחבורה לא עושה הסעות תלמידים.

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: במערך ההסעות הרגילות.

<דרור גנון: משרד התחבורה מפעיל תחבורה ציבורית לפי צרכים לכלל הציבור.

יעקב מרגי: לכך אני מכוון.

<דרור גנון: או.

<דרור גנון: קיי.

<דרור גנון: אתה פנית ולתת מענה ראשוני, בכל זאת, אחריות לא אחריות – זו אחריות ממשלה.

<דרור גנון: אנחנו נכנסנו לנושא של תגבורים.

<דרור גנון: צריך להבין שהשנה אנחנו נמצאים בשנה שלא היה תקציב, התקצוב אושר אתמול ועדיין אין לנו את האישור התקציבי.

<דרור גנון: מה שהולך לקרות, ממקורות אחרים בשביל לתת מענה לבקשתך, ב-21 בחודש נוסיף 6 נסיעות בשעות נסיעות התלמידים.

<דרור גנון: בתחילת השנה, קרי ינואר, אנחנו ננסה לתגבר יותר.

<דרור גנון: חשוב להבין מה שבסוף קורה, משרד התחבורה צריך מתקציבו לרכוש למפעיל אוטובוסים בעלויות של מיליוני שקלים בשביל להסיע נסיעה אחת בבוקר ונסיעה אחת בצהריים – זה בזבוז אדיר של תקציב ושל כספי משלם המיסים כי העירייה לא פנתה בזמן, כי למשרד החינוך יש לו נהלים אחרים.

<דרור גנון: אני מחויב לקחת נוסעים.

<דרור גנון: נקודה ואני אעשה את זה.

<דרור גנון: אני אומר שיש פה איזו תקלה שצריך לטפל בה.

<דרור גנון: גם אחרי שתהיינה הסעות תלמידים - - -

יעקב מרגי: אני פתחתי במילים: "חוסר מעש".

<דרור גנון: כשתהיינה בסוף ההסעות של תלמידים אני אשאר עם האוטובוסים האלה, אתה יודע, בגראז', בחנייה.

<דרור גנון: אוטובוס כזה עירוני עולה 1.3 מיליון שקל.

<דרור גנון: תעשה חשבון, כל נסיעה בבוקר זה אוטובוס, הנה כבר 3 מיליון פלוס הפעלה, זה 5 מיליוני שקלים.

<דרור גנון: אני לא יודע כמה משרד החינוך מתקצב, הוא בטוח לא מתקצב 5 מיליון שקלים וזה רק בשביל להסיע תלמידים בבוקר ובצהריים.

<דרור גנון: -

יעקב מרגי: אני רוצה לאוזן שלנו ולאוזן של הפרוטוקול, כמה משרד החינוך משקיע בשנה בהסעות תלמידים?

<דרור גנון: לא, אני לא נכנס לזה.

<דרור גנון: זה לא תפקידי - - -

יעקב מרגי: מאות מיליוני שקלים.

<דרור גנון: גם אין לי טענה למשרד החינוך כי אני מבין שהם עובדים לפי הפרוצדורות שלהם.

<דרור גנון: במסגרת שלנו אנחנו ניתן את המענה המקסימאלי שאנחנו יכולים.

<דרור גנון: אנחנו ננסה לפתור את הבעיה בטווח הקצר, אבל אני מקווה שבעתיד זה ייפתר בצורה יותר נכונה כי בסופו של דבר אלו תלמידים שאמורים ללמוד באותו אזור - - -

יעקב מרגי: אין אפשרות לייעל או להסיט?

יעקב מרגי: חייבים קנייה, רכישה של אוטובוס?

יעקב מרגי: <קריאה:> אי אפשר לשכור?

<דרור גנון: גם ככה התחבורה הציבורית נמצאת בחוסר.

<דרור גנון: <קריאה:> אי אפשר לשכור?

<דרור גנון: לא.

<דרור גנון: אין אוטובוסים עירוניים שאפשר לשכור.

<דרור גנון: זה מופעל רק בתחבורה הציבורית.

<דרור גנון: כל מפעיל שמחזיק אוטובוסים, בשעת שיא בבוקר הוא מפעיל אותם.

<דרור גנון: הבעיה עם תחבורה ציבורית, שהיא פועלת בשעות שיא בוקר ולאחר מכן יש שפל שבו חלק גדול מהאוטובוסים עומדים, לאחר מכן מתחיל שיא צהריים וערב וכן הלאה.

ענת ברקו: אז בעצם כולם עובדים על המודל הזה.

<דרור גנון: כן.

<דרור גנון: כולם עובדים על אותו מודל.

<דרור גנון: נכון, אבל הסעה עם חברה פרטית שיודעת למקסם את התועלות שלה, היא יוצאת בבוקר ולאחר מכן היא יוצאת לטיול, הולכת להקפצות וכן הלאה.

ענת ברקו: אתה יודע, בחו"ל האוטובוסים הצהובים, ה-school bus, יש להם חניונים שלמים והם עומדים ימים שלמים והייעוד שלהם בחיים זה אך ורק להסיע תלמידים.

ענת ברקו: זאת אומרת, זאת מטרה בפני עצמה.

ענת ברקו: אם יהיו נהגים קבועים גם יוכלו לשמור על הסדר ועל ביטחונם של הילדים.

ענת ברקו: אני חושבת, מה יותר טוב מזה שיהיו אוטובוסים למטרה הזאת.

ענת ברקו: זו מטרה כמו כל מטרה בכל העולם.

יעקב מרגי: צריך הצעת חוק מיוחדת לכך.

<דרור גנון: את פורצת לדלת פתוחה ואני אסביר.

<דרור גנון: אנחנו עכשיו נמצאים במהלך.

<דרור גנון: אנחנו עשינו תחשיב - - -

יעקב מרגי: אני רק רוצה לעזור לך גנון, סליחה.

יעקב מרגי: אני אמשיך את מה שהיא אומרת.

יעקב מרגי: בית שמש, אולי היא לא הדוגמה שאדבר עליה.

יעקב מרגי: אתה יודע מה קורה בירושלים ובביתר עילית במצב המתוח שיש היום?

יעקב מרגי: רוב הזכיינים מעבירים לקבלני משנה.

יעקב מרגי: אני לא רוצה להטיל דופי באף אזרח ישראלי ולא משנה מאיזו דת הוא.

יעקב מרגי: תאר לך הורה, במצב המתוח שיש היום מעלה את הילד הרך שלו, אנחנו אומרים יהלומים, כל אחד קורה לילד שלו 'היהלום שלי והיהלום שבכתר'.

יעקב מרגי: הוא שם אותו בטרנזיט או במיניבוס כשהוא רואה, הנהג הוא אזרח הגון, נהג ההסעות הוא רק ממזרח ירושלים, במצב מתוח כזה מה זה עושה להורים?

יעקב מרגי: אני חושב שה-school bus הזה נותן פתרונות.

ענת ברקו: אגב, גם מבחינה בטיחותית.

ענת ברקו: הלא אלו אוטובוסים, כשהם עוצרים הם פותחים תמרור, אף אחד לא יכול לעקוף אותם.

ענת ברקו: זה חוקים מאוד מאוד נוקשים ולכן זה אולי כיוון שצריך - - -

יעקב מרגי: בואו נשמע.

<דרור גנון: כמשרד תחבורה אנחנו זיהינו את הכשל.

<דרור גנון: מה שקרה, התחילו להישפך אלינו המון תלמידים שהרשויות החליטו שאין להן תקציב כן יש להם תקציב, לא מתאים להן כן מתאים להן.

<דרור גנון: הקטנת תקציב של משרדים אחרים גורמת לזה שאנחנו הפכנו להיות איזה משפך כזה ששופכים אליו הכול.

<דרור גנון: בשנה שעברה עשינו עבודה כלכלית ועשינו תחשיב כמה עולה למדינת ישראל להסיע את תלמידי המדינה.

<דרור גנון: אם היינו מסיעים את כל התלמידים, מסתבר שזה בערך שליש ממה שהמדינה משקיעה היום.

<דרור גנון: זאת אומרת, התקציב של משרד החינוך, התקציב שמשרד התחבורה משלם, הרשויות וההורים ביחד - - -

ענת ברקו: למה משרד התחבורה לא מרכז את הכול?

<דרור גנון: אנחנו התקדמנו.

<דרור גנון: כרגע אנחנו נמצאים בתהליך של סקרים.

<דרור גנון: אנחנו פונים עכשיו לכל משרדי הממשלה לקבל את הנתונים.

<דרור גנון: אנחנו נכין עבודה, היא לא אחריות שלנו, אנחנו לא אחראים על תלמידים, אנחנו אחראים על התחבורה - - -

יעקב מרגי: בגלל שזה נופל עליכם אתם - - -

<דרור גנון: נופל ובשמחה ובאהבה.

<דרור גנון: בסופו של דבר זה גם עוזר לתחבורה הציבורית, אני תכף אסביר גם למה.

<דרור גנון: אנחנו עד סוף השנה הזאת, זה בתכנית העבודה שלי, אנחנו נגבש תכנית, אנחנו נביא אותה לשר התחבורה <קריאה:> כשאתה אומר 'סוף השנה', זה סוף 2015 או שנת הלימודים?

<דרור גנון: בסוף השנה נגבש תכנית.

<דרור גנון: הכוונה היא - - - <קריאה:> סוף שנת הלימודים הזאת?

<דרור גנון: סוף שנת 2015.

<דרור גנון: אנחנו לא משרד החינוך.

<דרור גנון: אצלי זה מראשון עד ראשון.

ענת ברקו: אני גם יכולה לומר, אני פשוט חייבת לרוץ לוועדת חוקה.

ענת ברקו: בסך הכול משרד התחבורה שמוכיח יכולות, ויש לו יכולות מוכחות לאורך השנים האחרונות מבחינה ביצועית, אם הוא לוקח על עצמו פרויקט כזה ועושה אותה במקצועיות בצורה אפקטיבית, בעלות כלכלית פחותה ממה שאנחנו רואים, כתוצאה מהפיזור הזה, וגם יודע לעשות את העבודה מול אנשי המקצוע.

ענת ברקו: בסך הכול אתם עובדים איתם ביום-יום – זה הנכון, זאת התחבורה אז למה לא שתתכנן במשרד התחבורה.

ענת ברקו: אני באמת חושבת שזה גם מוכיח לאורך שנים האחרונות איזו הכרה ביכולות של המשרד הזה ובתפוקות שלו.

<דרור גנון: הרעיון הוא קצת יותר משוכלל.

<דרור גנון: אנחנו נכין החלטת ממשלה לשר התחבורה שבה אנחנו נמנה וועדת שרים ומנכ"לים, זה תלוי מה שיוחלט, שהיא - - -

ענת ברקו: אז זה ייקח עוד הרבה זמן.

<דרור גנון: לא.

<דרור גנון: לא.

<דרור גנון: היא תלווה את התהליך כי בכל זאת צריך לקצץ פה תקציבים ממשרדים - - -

יעקב מרגי: איגום משאבים.

<דרור גנון: ולאחר מכן יחליטו באיזה מבנה לעשות את זה.

<דרור גנון: יכול להיות שהרשות תטפל בזה.

<דרור גנון: אנחנו מנסים לפתור פה את הבעיה, לא מחפשים את הכבוד.

<דרור גנון: אני מקווה שנוכל להתקדם ויהיה מה שנקרה מערכת הסעה נפרדת.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: נציג ההורים, אתה מבין, מסתמא גם רמת בית שמש ג', נכון?

<אורי אוהלי: לא.

<אורי אוהלי: לא.

<אורי אוהלי: אני גר ברמת בית שמש א'.

<אורי אוהלי: אבל אנחנו מייצגים את כולם.

יעקב מרגי: אם אתה מייצג, תעביר את המסר להורים מרמת בית שמש ג', הרי הם מחנכים את הילדים ברשתות האלה.

יעקב מרגי: הם הוזמנו ואף אחד לא מצא לנכון להגיע, כי אני מבין שהזמן עובד לטובתם.

יעקב מרגי: אם הם יקבלו תקצוב פר קפיטה והם יקבלו את זה רטרואקטיבית מסוף ספטמבר כשהם לא הפעילו כלום.

יעקב מרגי: אני אקרא למנכ"לית.

יעקב מרגי: אין דבר כזה, גוף שלא ביצעה משימה לא יקבל תמורתה כלום.

יעקב מרגי: אני אעמוד על כך כי לא יתכן להפקיר תלמידים כאלה כשיודעים שזה תשלום רטרואקטיבי, הרי הם לא נוסדו שנה ראשונה.

יעקב מרגי: החינוך העצמאי לא פועל שנה אחת, הוא יודע שזה תהליך שלוקח עד סוף דצמבר והוא יודע שמשרד החינוך בסוף יאשר רטרואקטיבית, הוא יודע שחלק גדול מהתלמידים האלה עונים לקריטריון, והם עומדים בגלל שהמרחק הוא מעל 3קילומטר אם אני לא טועה.

יעקב מרגי: תלוי.

יעקב מרגי: אז יש מימון מסוים.

יעקב מרגי: גרירת הרגלים הזאת לא ברורה לי וההורים צריכים לדעת את זה.

יעקב מרגי: אנחנו נביא את זה לידי ביטוי בדברי הסיכום.

יעקב מרגי: נציגי התלמידים, מועצת התלמידים, נכון.

יעקב מרגי: שמעת את הדיון, נראה לך?

יעקב מרגי: מה אתה אומר על כל מערך ההסעות לבית הספר?

<יובל פלג: אני יובל פלג ממועצת התלמידים והנוער הארצית.

יעקב מרגי: מאיפה אתה בארץ?

<יובל פלג: מועצה אזורית גזר.

יעקב מרגי: איך קוראים לראש המועצה האזורית שלכם?

<יובל פלג: פטר וייס.

יעקב מרגי: פטר וייס המיתולוגי.

<עדן סניור: ואני עדן סניור, אני מהמחוז ההתיישבותי, כמו יובל.

<עדן סניור: אני ממושב נורדיה, זה בלב השרון.

יעקב מרגי: מאזור נתניה, אל תגידי נתניה.

יעקב מרגי: בבקשה.

<עדן סניור: אנחנו רוצים לדבר על "חוק חינוך חובה".

<יובל פלג: קודם כל מערכת התחבורה הציבורית.

<יובל פלג: היום יש מצבים לא פשוטים גם אם הם דרך המציאות האקטואלית כמו שציינת, וגם אם זה דרך העומס התחבורתי וכל מיני בעיות לוגיסטיות.

<יובל פלג: מצב התחבורה לא תמיד עונה בהלימה למצב התלמידים והצרכים שלהם.

<יובל פלג: לפי דעתנו יש מקום לטפל בזה למרות שאנחנו מאוד מעריכים את העבודה של משרדי הממשלה והכנסת.

<יובל פלג: אנחנו כן רוצים להתמקד במחירי התחבורה הציבורית ביחס לתלמידים.

<יובל פלג: כשפעם "חוק חינוך חובה" חייב תלמידים ללמוד עד כיתה י', בהתאם לכך חוקקו תקנה לפיה כל תלמיד שנוסע לבית הספר שלו בטווח מסוים זכאי להחזרי כספים.

<יובל פלג: חייבים לארגן לו איזה מיניבוס, אוטובוס, מונית, החזרי קבלות.

<יובל פלג: בכל אופן, כשהגדילו את חוק חינוך חובה עד כיתה יב' לא שינו את התקנה בהתאם.

<יובל פלג: זאת אומרת, שתלמידים בכיתות יא', יב' צריכים לרכוש לעצמם כרטיסי אוטובוס כדי להגיע או שילכו ברגל.

<יובל פלג: הם מחויבים לשלם לעצמם, לא תמיד יש מי שיחזיר להם.

<יובל פלג: אצלנו למשל יש תלמידה שגרה באורנית, היא צריכה לנסוע לאזור השרון בכל יום והיא לא מקבלת החזר - - -

יעקב מרגי: אני אגלה לך סוד, אני הייתי בכיתה ט' לפני שהוארך "חוק חינוך חובה חינם" עד כיתה יב'.

יעקב מרגי: בית הספר המקיף שלי היה רחוק מהבית שלי, הייתי הולך בחורף, בקיץ, בסתיו ואביב מרחקים ברגל, מרחקים ואף אחד לא טרח להוציא תשלום.

יעקב מרגי: גם אז זה לא יושם במלואו.

יעקב מרגי: כמו שזה חורק היום זה חרק אז.

<עדן סניור: היום אנחנו מגיעים למצב - - -

יעקב מרגי: אתם ברי מזל, לכם יש את האוטובוסים הצהובים.

<עדן סניור: היום תלמידים לומדים אפילו במרחק של נסיעה, בערך של 20 דקות נסיעה וזה לא מתאפשר ללכת ברגל.

<עדן סניור: לדעתנו בגלל זה צריך לתקן את הסעיף.

<עדן סניור: יש ילדים עם בעיות כלכליות שלא מסוגלים לממן לעצמם, גם לא צריכים לממן את הנסיעה לבית הספר בכיתה יא' ו-יב' - - -

<דרור גנון: תלמידים שהמשפחות שלהם מסוגלות - - -

יעקב מרגי: את יודעת מה הוא אמר, בואי אני אגיד לך מה הוא אמר.

יעקב מרגי: אני אקל עלייך.

יעקב מרגי: היא מסיעתו של שר האוצר והיא חברת כנסת ה-פעילה בוועדה.

יעקב מרגי: יובל אומר, מתי תוקן החוק, באיזו שנה?

יעקב מרגי: בזמנו חוק חינוך חינם היה עד כיתה י' - - -

מירב בן ארי: לא, עכשיו זה הוראת שעה לכיתה יא' ו-יב'.

מירב בן ארי: לא תוקן החוק.

מירב בן ארי: זה צו.

יעקב מרגי: התקנות לגבי ההסעים היו צריכים במקביל.

יעקב מרגי: הוא טוען בצדק, סוגית ההסעות וזכאות תלמיד להסעות לפי התנאים של משרד החינוך, שגם הם יורחבו עד יא', יב', הם לא תוקנו.

יעקב מרגי: הצו הוא עד יב'- -

מירב בן ארי: מה, זו חקיקה רגילה או תקנה?

יעקב מרגי: תקנה.

יעקב מרגי: זה צריך להיות בחוק.

יעקב מרגי: כדי ששר החינוך יאמר אני מתנגד לחוק, אני עושה את זה בתקנות - - -

<יובל פלג: מעבר לתלמידים שהם במצב כלכלי סוציו אקונומי נמוך, לפעמים, גם אם זה לא בשטחים שדיברנו עליהם, אין אף סיבה שתלמידים ממשפחות כלכליות אמידות יגיעו למצב שהם צריכים לשלם לעצמם על ההסעות לבית הספר.

<יובל פלג: רק זה שנאפשר את זה למצב חינמי נממש את "חוק חינוך חובה חינם'".

מירב בן ארי: מה אתם אומרים, שתלמידים - - -

יעקב מרגי: יא', יב' אין להם הסעה מאורגנת.

<יובל פלג: הם רוכשים לעצמם כרטיסי נסיעות.

מירב בן ארי: רגע, אתה אומר שממרחק מסוים.

מירב בן ארי: אם הנסיעה היא בתוך העיר ה- - -

יעקב מרגי: מה שחל על כיתה ט', י' שיחול גם על יא', יב'.

מירב בן ארי: מה אתם אומרים, אתה משרד החינוך?

מירב בן ארי: שמה, ש- - -

<שי קלדרון: זה דבר של תקנות.

<שי קלדרון: זה לא דבר של העברה ברמת מחוז.

יעקב מרגי: אנחנו נעביר מסר לשר באמצעות דברי הסיכום.

יעקב מרגי: אם לא, תמיד יש לנו אפשרות לחוקק.

יעקב מרגי: אתה באת מ"גזר" ואת באת מ"נורדיה" ותרמתם את - - -

מירב בן ארי: אה, זכרתי שאת מנורדיה.

מירב בן ארי: את לומדת ברופין אמרת?

<עדן סניור: לא.

<עדן סניור: בקריית מ- - -

מירב בן ארי: מעל כמה קילומטר מגיע?

<שי קלדרון: עד כיתה ד' זה 2 ק"מ, מכיתה ה' ומעלה זה 3 ק"מ.

מירב בן ארי: היום מכיתה ה' עד י' זה 3 ק"מ.

<דרור גנון: מה-1 בינואר יתחשבו גם בכם.

<דרור גנון: כל התלמידים שעד גיל 18 או עד סוף יב', אצלנו זה עד סוף יב', גם אם עברתם את גיל 18 תוכלו לנסוע בכל המדינה בכל התחבורה ציבורית ב-50%.

<דרור גנון: כלומר, הכרטיס שלכם לא יהיה רק בעיר, תוכלו לנסוע בכרטיסיה בכל מדינת ישראל - - -

מירב בן ארי: מי אדוני?

<דרור גנון: אני דרור גנון ממשרד התחבורה.

מירב בן ארי: הנה דרור פתר את הבעיה.

יעקב מרגי: לא, זו הנחה בתחבורה ציבורית.

יעקב מרגי: תודה רבה.

מירב בן ארי: שנייה, תתעכב על זה.

מירב בן ארי: אני רוצה לשמוע את מועצת התלמידים, מה שאתה אומר, שמה-1 בינואר 2016 כל התלמידים שנוסעים גם ככה עם ה"רב קוו".

מירב בן ארי: היום זה עירוני אז זה עובר גם לבן עירוני.

<דרור גנון: בין עירוני בכל הארץ.

<עדן סניור: עניין ההנחה מבורך, אבל בכלל תלמידים לא מצליחים גם בהנחה של 50%.

מירב בן ארי: זה עניין אחר.

יעקב מרגי: תודה רבה, נציג ההורים.

<אורי אוהלי: לפרוטוקול כי זה חשוב, גם התכתבנו על זה בפתק.

<אורי אוהלי: אחת הבעיות, הוא העלה כאן בעיה לאומית, משרד התחבורה מסבסד אוטובוסים שהם לסבבים קצרים של בוקר כדי לפתור מצוקות תלמידים ונוצרת מעמסה תקציבית.

<אורי אוהלי: מאידך גיסא, משרד התחבורה, הידיים שלו קשורות, הוא לא יכול לעשות קווי א' – קווים קצרים על קווי השרות הקיימים, שישרתו בצורה יותר ממוקדת צרכים של מוסדות חינוך.

<אורי אוהלי: במידה ותהייה גמישות בתקנות או בחקיקה למשרד התחבורה לבצע קווים כאלה חלק מהבעיות תיפתרנה במסגרת תח"צ (תחבורה ציבורית).

<אורי אוהלי: תודה.

<דרור גנון: אבל זה לא במסגרת האחריות שלנו.

<דרור גנון: אני אסביר, קודם כל, אמרתי, אנחנו נותנים לכלל הציבור תחבורה ציבורית ולא רק לתלמידים.

<דרור גנון: על פי תקנות התעבורה בחוק צריך לעלות כל אדם באשר הוא רוצה לשלם, לכן אין הגבלה אצלי בין תלמיד לבין נוסע רגיל.

<דרור גנון: שתיים, אנחנו ניתן את כל הקו במלואו כי אולי אני ארצה לשפר שירות גם לנוסעים אחרים שמשתמשים בקווים האלה ושתהיינה להם גמישות שירות.

יעקב מרגי: אתה לא יכול, אתה לא יכול להחליף את משרד החינוך ובטח לא את החינוך העצמאי.

<אורי אוהלי: אני רוצה להבהיר את כוונתי, זה לא לייצר הסעה מיוחדת.

<אורי אוהלי: הוא בא ואומר: 'אני רוכש 4 אוטובוסים בשביל שעות העומס'.

<אורי אוהלי: אני בא ואומר לו: 'אתה תעשה קו א'', לא נכנס כרגע לפרטים, כל רשות במקומה - - -

יעקב מרגי: הוא לא יכול.

<אורי אוהלי: הוא יגדיל לעצמו את הסבב ובכך יפתור לתלמידים את המצוקות.

יעקב מרגי: או.

יעקב מרגי: קיי.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: רבותיי, אי אפשר שלא להזכיר, לא מזמן בית שמש כיכבה בכתבה לגבי ההסעים של החינוך המיוחד.

יעקב מרגי: אנחנו בשבוע הזה מדברים הרבה הרבה על ילדים עם מוגבלות.

יעקב מרגי: שמעתי גם את התגובה של העירייה בזמנו, בצדק, עירייה שאומרת: 'כן צודק וכן צודק, כן צודק' בסוף היא פושטת רגל ואחר כך באים בטענות.

יעקב מרגי: היא לא יכולה לממן מצד אחד דברים שאין לה שיפוי ממשרדים.

יעקב מרגי: אני כן קורה לרגישות יתר.

יעקב מרגי: אני אומר לך בכנות, לא יכולתי לקבל את התגובה במלואה.

יעקב מרגי: אני מזהה עם עיקרון התגובה, אבל לא יכול לקבל כי העירייה עושה גם דברים אחרים מעבר לזה שהם לא משופים מכוח הארנונה.

יעקב מרגי: האוכלוסייה הזו של אותה אוכלוסייה נזקקת שאנחנו מחויבים כחברה לתת את הסיוע, את הדחיפה ואת הליווי, דווקא היא הראשונה שזכאית לקבל מאותם תקציבים שהם לא בהכרח משופים.

יעקב מרגי: חלק גדול משופה, מה שלא משופה יכולה העירייה.

יעקב מרגי: זה לא נראה טוב למרות שהתגובה מבחינת הפרוטוקול, העירייה עשתה, העירייה לא כשלה.

<מנחם ברוכמן: אני רוצה להגיב על זה.

<מנחם ברוכמן: מערך ההסעות באגף החינוך בעיריית בית שמש היה בגירעון גדול.

<מנחם ברוכמן: יחד עם משכ"ל (חברה למשק וכלכלה) בדקנו אותו לעומק.

<מנחם ברוכמן: נכון להיום אנחנו יכולים לדעת מי נוסע ולמי לא מגיע לו על פי החוק, אז הרשות המקומית מתחילה לאט לאט, לפי גודל התקציב שיש לה, להוסיף עוד ועוד הסעות לילדים שאין לנו עליהם מימון ממשרד החינוך.

<מנחם ברוכמן: למשל, את כל ילדי חוץ שלומדים בירושלים שלא נמצא להם מקום בבית שמש, השבוע הזה אנחנו מתקצבים את כולם, זה 220 אלף שקל בשנה.

<מנחם ברוכמן: העברנו את התקציב הזה.

<מנחם ברוכמן: אותם הבודדים שיש - - -

יעקב מרגי: אמרתי לך מלכתחילה, העירייה פעלה כחוק, רק שאני אומר, צריכים רגישות - - -

<מנחם ברוכמן: נכון להיום יש לנו יכולת לדעת מה העלות של זה ואנחנו נושאים בזה ועושים את זה.

<יובל פלג: אנחנו רוצים להגיד שאפשרי לפעול בתוך העירייה ולצאת לידי חובה, לפעול כחוק, על הנייר לא כושלים, אבל אנחנו רואים המון מחויבות מצד הרשויות המקומיות לנוער.

<יובל פלג: יש פעולה רצינית לטובתנו.

<יובל פלג: לפעמים זה באמת לא מתאפשר, אבל אנחנו כן מבקשים לפעול בנושאים האלה גם אם זה בחינוך המיוחד שזה במיוחד, ובשביל ההסעות של הנוער.

<יובל פלג: ברגע שאנחנו מדינה שהיא מעודדת את החינוך ומקדשת את הילדים שלנו, אנחנו צריכים להראות שפועלים למען זה.

<יובל פלג: אנחנו באמת מבקשים להשלים את הנעשה.

יעקב מרגי: לאור הממצאים לפחות או יותר אני יוכל.

יעקב מרגי: את רוצה לדבר, בבקשה.

יעקב מרגי: אני לפני סיכום כי הדברים ברורים מאוד.

יעקב מרגי: בקשה.

<תמר זוסמן: לצערי אני הגעתי קצת באיחור בגלל הפקקים.

<תמר זוסמן: אני נציגת ההורים.

<תמר זוסמן: אפשר לומר שאני פועלת בזה ארבעה וחצי חודשים, עוד לפני שעברתי לבית שמש.

<תמר זוסמן: כשהגעתי לבית שמש נוכחתי לדעת שהמצב יותר נורא - - -

מירב בן ארי: את נציגת של כל ועד ההורים של בית שמש?

<תמר זוסמן: של כל ההורים של הרמה ומשכנות - - -

יעקב מרגי: רמה ג'.

יעקב מרגי: הוא מנציגות ההורים - - -

<אורי אוהלי: העירונית, כאילו.

<תמר זוסמן: המצב, אני לא יודעת עד כמה - - -

יעקב מרגי: בואי אני אחסוך לך גברתי.

יעקב מרגי: תקשיבי.

יעקב מרגי: אני אדבר בכלי ראשון.

יעקב מרגי: כדי שלא יתקררו הדברים הלוהטים שלי אני אסביר.

יעקב מרגי: התגלתה לנו פה תמונת מצב.

יעקב מרגי: אני חשבתי שבאמת יש לקונה, התקנות לא נותנות להם זכאות, המרחק הוא לא מרחק.

יעקב מרגי: אמרתי, בואו נראה איך בוועדה הזאת אנחנו נביא לכך שילדים לא יצטרכו להיות מטורטרים בתחנות אוטובוסים עמוסות יחד עם בוגרים, ליפול, להידחס והידחף, גם העלויות של ההורים.

יעקב מרגי: פה בדיון קצר וענייני, מתברר לי שחלק מהתלמידים מרמת בית שמש ג' יהיו זכאים לשיפוי להסעה לרמה א', לרמה ב' לפי המרחקים ולפי הגילאים – זה נוהל קבוע של הרשתות, במקרה הזה החינוך העצמאי, מכיר את זה, יודע שזה נגמר לקראת סוף דצמבר.

יעקב מרגי: כנראה החינוך העצמאי, הזמן עובד לטובתו.

יעקב מרגי: למה הוא לא עשה כלום ארבעה חודשים, הוא יודע שב-1 בינואר הוא יקבל שיפוי מה-1 בספטמבר.

יעקב מרגי: אתם ההורים טורטרתם, דאגתם, נחרדתם לשלום ילדיכם כל יום, בוקר, צהריים וערב, אבל למישהו זה לא בוער.

יעקב מרגי: הנה אני אומר לך בצורה הכי כנה, את שמה את הילדים שלך בגוף שמחנך את הילדים שלך בחוסר אחריות, או שקטע הכספי מעניין אותו יותר מחינוך ילדייך.

יעקב מרגי: זו המסקנה שאני מגיע אליה, אלא אם כן.

יעקב מרגי: אני אקרא בסיכום פה למשרד החינוך לא להעביר לחינוך העצמאי את התשלום מה-1 בספטמבר עד 31 בדצמבר.

יעקב מרגי: החינוך העצמאי ידע שזה הנוהל, היה יכול להעביר מערך הסעות במשך ארבעה חודשים, הוא לה היה מתמוטט.

יעקב מרגי: הוא לא היה מתמוטט.

יעקב מרגי: ב-1 בינואר אומר משרד החינוך, שעל אותם תלמידים זכאים הוא היה מקבל.

יעקב מרגי: את הכללים הוא מכיר, את המרחקים הוא יודע, את הנוהל עבודה של משרד החינוך הוא מכיר – לא היום נוסד החינוך העצמאי, נכון?

יעקב מרגי: את מבינה מי היה פה בחוסר מעש?

יעקב מרגי: זה לא העירייה.

יעקב מרגי: משרד התחבורה התנדב, מנסה לתגבר, תגבר והבטיח לתגבר עוד.

יעקב מרגי: משרד החינוך אומר ביושר: 'זה הנוהל, אני מחכה'.

יעקב מרגי: ככה מחכים חודשיים מול משרד הפנים, מול העירייה ועושים ביחד עבודה.

יעקב מרגי: בסוף דצמבר - - -

<תמר זוסמן: לפי דבריך התקציב להסעות יהיה לחינוך העצמאי.

יעקב מרגי: אם אני חוזר על דבריך, לפי הזכאות ולפי הכללים, יקבל מה-1 בספטמבר רטרואקטיבית.

יעקב מרגי: אני אוודא שהם לא יקבלו את זה רטרואקטיבית מה-1 בספטמבר כי הם לא ביצעו הסעות.

יעקב מרגי: אם הם היו מבצעים הסעות אנחנו היינו תובעים פה שזה יגיע אליהם ביושר ובצדק.

יעקב מרגי: מאחר והם לא ביצעו, הם ידעו, אני אומר לכם הם ידעו.

יעקב מרגי: לאחרונה כל מה שקשור להסעות של החינוך העצמאי לוקה בחסר, יש שם מלחמות על גבם של התלמידים, יש מלחמות מול משרד החינוך על התעריפים וכנראה הזמן עובד לטובתם.

יעקב מרגי: אם יש להם פער של 30%, הנה הם קיבלו את זה בחינם, יקבלו מה-1 בספטמבר וזה בדיוק שליש שנה.

יעקב מרגי: את מבינה איפה אנחנו?

יעקב מרגי: הדיון היום פה זה לסדר את הדברים ואני לא יכול לבוא בטענות לעיריית בית שמש כי היא לא יכולה להפעיל מערך הסעות על מה שהיא לא משופה.

יעקב מרגי: גם ראש העיר יתבע ממשרד הפנים על הוצאת תשלום שאין לה כיסוי.

יעקב מרגי: מצד השני אומר משרד החינוך: 'אני עושה את עבודתי, לא שניתי השנה ומשנה שעברה', כל שנה זה מתנהל ככה.

יעקב מרגי: היחיד שלא פעל כמו שצריך זו רשתות החינוך, הבעלות על בתי הספר שיודעים שזה הנוהל.

יעקב מרגי: אני אומר את הסיכום.

<פיני קבלו: אפשר בבקשה משפט אדוני?

יעקב מרגי: בבקשה אדוני.

<פיני קבלו: היו לי שיחות עם ראש העיר.

<פיני קבלו: אני מבין את המצוקה של ראש העיר מול הלחץ של התושבים.

<פיני קבלו: אנחנו כשלטון מקומי באמת מגבים אותו, מחזקים אותו במאבק הזה.

<פיני קבלו: אני חושב שמשרד החינוך צריך להיות קצת יותר גמיש, ער יותר למצוקות ולדברים שקורים בכל מיני ישובים.

<פיני קבלו: לא להיות מקובעים באותן מסגרות קבועות של ההסעות שבדרך כלל מקשות על ראשי הרשויות או מנהלי החינוך לפעול.

<פיני קבלו: לכן ראש העיר במצוקה כזאת.

<פיני קבלו: אני הייתי באמת קורא מכאן - - -

יעקב מרגי: פיני, אתה לא היית בתחילת הדיון, במקרה הזה של בית שמש, הרי הזכאות למימון היא לא לעירייה, היא לבעלות, החינוך העצמאי, ככה שאני אפילו לא יכול להכניס לשולחן העבודה את ראש הרשות בכלל, הוא לא בתמונה בכלל.

יעקב מרגי: גם אם הזכאות תוכח בסוף השנה היא מול החינוך העצמאי, מול רשתות החינוך.

יעקב מרגי: התקציב מועבר ישירות.

יעקב מרגי: זה הסדר שהוא לא כמו בחינוך הממלכתי שעובר לעירייה והעירייה מפעילה את מערך ההסעות.

יעקב מרגי: זה לא דומה בכלל.

יעקב מרגי: תודה אדוני.

יעקב מרגי: ועדת החינוך, התרבות והספורט קיימה היום ישיבה, דיון דחוף בעניין מצוקת ההורים ברמת בית שמש ג' בכל סוגית ההסעים במערכת החינוך, בגלל המצוקה ומחסור בבתי ספר יעודים בשכונה.

יעקב מרגי: בתום הדיון הגיעה הוועדה למסקנות הבאות: הוועדה רשמה לפניה את הודעת נציג משרד התחבורה והבטיחות בדרכים, שהמשרד יצר קשר עם משרדי ממשלה אחרים כדי לסקור את ממדי סוגיית הסעי תלמידים ברחבי הארץ.

יעקב מרגי: עבודת הצוות אמורה להסתיים עד סוף שנת 2015.

יעקב מרגי: המשרד יכין החלטת ממשלה שבעקבותיה תוקם וועדת שרים וועדת מנכ"לים שתבדוקנה את יישום הנושא.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד החינוך להעביר את כספי ההסעות רק למי שביצע אותן בפועל.

יעקב מרגי: אין סיבה להעביר כספים לרשתות חינוך באופן רטרואקטיבי אם לא ביצעו את ההסעות בפועל למרות שזה עבור קפיטה, כלומר, לפי תלמיד.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת להאריך את תקנות ההסעות התלמידים עד סוף כיתה יב' בהתאמה להארכת חובת הלימודים עד סוף כיתה יב' ולהביא את זה בתקנות.

יעקב מרגי: הוועדה רושמת בפניה בסיפוק את הודעת משרד התחבורה, שהחל מה-1 בינואר 2016, ההנחה לתלמידים ב"רב קו" תהייה 50% בנסיעות בין עירוניות, בכל הארץ.

יעקב מרגי: לא רק עירוניות אלא גם בין עירוניות בכל רחבי הארץ עם אותו כרטיס.

יעקב מרגי: הוועדה רואה בחומרה, חומרה רבה, את היעדרותם של נציגי רשתות החינוך פה כשהסוגיה הזאת נוגעת אליהם.

יעקב מרגי: הם קיבלו הזמנה והם לא הגיעו.

יעקב מרגי: הם הפקירו את ההורים, הם הפקירו את התלמידים.

יעקב מרגי: הוועדה תמשיך לעקוב אחר ההתפתחויות בנושא הזה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: הישיבה נעולה.