הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, כנסת 20, פרוטוקול מספר 28, 2015-11-03 11:00

עאידה תומא סלימאן: בוקר טוב לכולם.

עאידה תומא סלימאן: אני פותחת את ישיבת הוועדה לקידום מעמד האישה.

שולי מועלם-רפאלי: סליחה, גברתי.

שולי מועלם-רפאלי: גילוי נאות, אני רק אגיד שחנית הייתה עוזרת שלי.

עאידה תומא סלימאן: בסדר גמור.

עאידה תומא סלימאן: אז זה מפגש לאחר תקופה.

שולי מועלם-רפאלי: כן, כמה שבועות שלא נפגשנו.

עאידה תומא סלימאן: שמחנו.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו היום עוסקות בנשים בעסקים קטנים ובינוניים, במסגרת יום העסקים הקטנים, שהייתה יוזמה לקיימו בכנסת.

עאידה תומא סלימאן: כפי שהבנתי, רוב הוועדות בכנסת היום מקיימות דיונים סביב הנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: למען האמת, היו כאלה ששאלו למה נשים בעסקים?

עאידה תומא סלימאן: למה אנחנו בוועדה עוסקות בנושא הזה, במיוחד לאחר שמסתכלים קצת על הדו"חות ועל הסטטיסטיקה, כמה נשים נמצאות בעסקים הקטנים או מנהלות את העסקים הקטנים או שבבעלותן עסקים קטנים.

עאידה תומא סלימאן: הסטטיסטיקה מוכיחה שאין ייצוג גדול של נשים או בבעלות או בניהול עסקים קטנים, אפילו בשותפות בעסקים קטנים.

עאידה תומא סלימאן: אני מברכת על כולם.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו אני מתחילה להרגיש שהולך להיות דיון חשוב.

עאידה תומא סלימאן: אני מתחילה לראות שמתגייסים לנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני מאד מקווה שנצא במסקנות שיועילו למצב, שישפר את עצם העובדה שרק 4% מהעסקים הקטנים במדינה, שהם 97% מהעסקים באופן כללי, רק 4% מהם הם בבעלות של נשים ו-20% הם בבעלות משותפת של גברים ונשים.

עאידה תומא סלימאן: אפשר להגיד הרבה דברים.

עאידה תומא סלימאן: אפשר להגיד שנשים נכנסו לעולם העסקים קצת במאוחר ולכן הייצוג שלהם אינו משקף את המציאות ואת הצורך.

עאידה תומא סלימאן: יכול להיות שאחרים יגידו, כמו שהרבה סטריאוטיפים נפוצים - נשים ועסקים לא הולכים ביחד, אין לנשים ראש לעסקים.

עאידה תומא סלימאן: כמובן שאני לא מאמינה בדברים האלה, אבל בהסתכלות יותר מעמיקה אנחנו יכולות גם להבין שהחסמים שעומדים בפני נשים בקיום ופיתוח עסקים קטנים משלהן, לפעמים הם הרבה יותר מאשר מול גברים ולפעמים הם שונים גם כן מהחסמים שנמצאים באופן כללי בשוק, מול עסקים שמנוהלים בדרך כלל על ידי גברים.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו ננסה היום להתייחס לחסמים האלה ואני מאד מבקשת להתייחס למציאות הקיימת במובן הזה של איזה סוג של חקיקה קיימת, עד כמה יש אכיפה בחקיקה הזו, כי יש בעצם חוק שמתעדף או מבקש לתעדף עסקים שמנוהלים על ידי נשים.

עאידה תומא סלימאן: האם זה באמת קיים בשטח, האם זה מבוצע, האם נשים מגיעות לידי כך שהן משתמשות בסעיף הזה או לא.

עאידה תומא סלימאן: לפני יומיים אני וחברותי, חברות הכנסת, ארבעתנו נכחנו באותו אירוע ברמת גן ושמענו מנשים מאד אמיצות על המציאות ואני מקווה שגם היום נשמע עדויות מהשטח, שיגידו עד כמה המצב מטופל.

עאידה תומא סלימאן: ישנה גם הצעת חוק שמוצעת ויש עוד הצעות חוק של חברי כנסת, ביניהם גם חברת הכנסת חנין.

עאידה תומא סלימאן: יש לך הצעה שהצטרפנו אליה בעניין של עידוד עסקים קטנים, לפי פקודות העיריות.

עאידה תומא סלימאן: יש גם הצעה של חברת הכנסת עליזה לביא עם עוד חברי כנסת ויש את ההצעה של הרשות באופן כללי.

עאידה תומא סלימאן: אני מקווה שנתייחס ונראה עד כמה הצעות חוק כאלה יכולות לעזור לנו לקדם את הנשים בעולם הזה, שנקרא עולם העסקים הקטנים, שהוא, כפי שאמרתי, נתח די גדול בשטח.

עאידה תומא סלימאן: זאת במיוחד לאחר שרבות מהנשים היום משכילות, עם הרבה יכולות ועם הרבה תכונות מתאימות שיכולות ורוצות להשתלב בשוק העבודה ולצערנו הן לא כל כך מצליחות בזה, ולבנות עסקים יכול להיות אחד הפתרונות.

עאידה תומא סלימאן: אני אבקש לשמוע את עורכת הדין שלי דביר, מנכ"לית קואליציית שותפות ואבקש שכל המשתתפים בדיון יעמדו בזמן של 4 דקות מקסימום.

עאידה תומא סלימאן: זה יותר ממה שאנחנו מקבלים בדרך כלל.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו מקבלים שלוש דקות במליאה, אז יש לך 4 דקות.

באסל גטאס: אבל אנחנו לוקחים לנו עוד חצי דקה-דקה.

עאידה תומא סלימאן: אתה לא חייב לשנות, חבר הכנסת גטאס.

עאידה תומא סלימאן: מה אתם מתנדבים את הזמן ככה?

עאידה תומא סלימאן: אני אומרת לכם, בדרך כלל ביום רביעי אנחנו לחוצים קצת כי אנחנו חייבים לסיים את הישיבה.

עאידה תומא סלימאן: היום יום שלישי, אני לא לחוצה.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

<שלי דביר: בוקר טוב לכולם.

<שלי דביר: אז באמת אני אנסה לא לנשום ולהביא נתונים ברצף.

<שלי דביר: שמי שלי דביר, קואליציית שותפות, ארגון גג בעצם, קואליציה של הרבה מאד ארגוני נשים.

<שלי דביר: חברות בה תנועת אחותי, איתך-מעכי, העמותה להעצמה כלכלית של נשים בחיפה, מרכז אדווה, קול לאישה, רוח נשית, שדולת הנשים, הרבה מאד ארגוני נשים.

<שלי דביר: אני רוצה לרוץ על מספר דברים מאד מרכזיים.

<שלי דביר: קודם כל ממה שאנחנו רואים, הנתונים הם מחפירים.

<שלי דביר: אם אחוז הנשים באוכלוסייה הוא 52%, כמו שראש הוועדה פתחה ואמרה, כשאנחנו בוחנים את העסקים העצמאיים, הקטנים והבינוניים, אנחנו רואים שהאחוז שלהם, של עסקים בבעלות נשים, הוא מאד מאד נמוך.

<שלי דביר: הוא נמוך מאד גם יחסית בהשוואה לעולם.

<שלי דביר: בארצות הברית אחוז עסקים בבעלות נשים עומד על כ-29% ובארץ אנחנו מדברים על בעלות בלעדית של בערך 4%.

<שלי דביר: זה פער שהוא פער נוראי ואני חושבת שכולנו, בכל הוועדות, חייבים לעשות משהו בשביל להבין איך אנחנו, כמטרה, הולכים להעלות את האחוז הזה.

באסל גטאס: רק תגדירי מה זה עסקים קטנים.

<שלי דביר: עסקים קטנים זה עסק שמשלם מעל 4 משכורות.

<שלי דביר: הכוונה שלי זה לא אישה שהיא עצמאית.

<שלי דביר: דרך אגב, גם עצמאיות מ - - -

באסל גטאס: מה עם עצמאים?

באסל גטאס: עוסק מורשה?

באסל גטאס: עוסקות מורשה?

<שלי דביר: 8.7% עצמאיות וכל היתר גברים.

<שלי דביר: זה מכלל העצמאים והעצמאיות.

<שלי דביר: זה האחוזים של עצמאים ועצמאיות, אבל אני מדברת עכשיו על עסקים שמשלמים משכורות ליותר מארבעה אנשים – זה עסק קטן, לפי ההגדרה הקודמת.

<חאולה ריחאני: עד ארבע.

<שלי דביר: לא, מ-4 עד 20.

<חאולה ריחאני: קטן זה עד 5.

שולי מועלם-רפאלי: רק תתאמו פה את ההגדרות.

<שלי דביר: ובינוניים בעצם זה עד 20.

<שלי דביר: שוב פעם - - -

באסל גטאס: סליחה שנייה, תרשי לי, כבוד יושבת הראש, כי זה חשוב מאד.

עאידה תומא סלימאן: אתה מתכוון להגדרות?

שולי מועלם-רפאלי: אם זה עד 5, אז גם 1 זה - - -

באסל גטאס: משהו לא ברור.

<ליאת גור: זה חלק מהבעיה בנתונים.

<ליאת גור: אין הגדרה אחידה וברורה.

באסל גטאס: אבל זה לא חשוב.

באסל גטאס: יכול להיות עסק שיכניס טוב, מפרנס טוב, בלי שיעסיק ארבעה אנשים.

<שלי דביר: נכון.

באסל גטאס: לכן מה שחשוב ביותר - - -

<שלי דביר: הוא ההגדרות ואני מסכימה איתך.

עאידה תומא סלימאן: יש הגדרות?

באסל גטאס: רגע, תנו לי קצת, לא הרבה.

באסל גטאס: לדעתי המבחן הוא אם היא מעסיקה את עצמה, אלף, זאת אומרת אם היא עוסקת מורשית.

<שלי דביר: עצמאית.

באסל גטאס: עצמאית.

באסל גטאס: לא חייבת להיות מעסיקה.

באסל גטאס: יכול להיות, היום כל הנטייה היא ללכת למיקור חוץ - - -

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת גטאס, בואו נעשה סדר, כדי שכולנו נבין שכשאנחנו משתמשים במונח מסוים, למה אנחנו מתכוונים.

עאידה תומא סלימאן: אז הגדרות של עסק קטן, עסק בינוני, עסק זעיר והאם עצמאי נכנס - - -

<חאולה ריחאני: אני רוצה להעיר הערה טכנית בהתאם ותיכף ייכנס המנכ"ל של הסוכנות לקידום עסקים קטנים ובינוניים בישראל, כי זה בינתיים הגוף שבעצם קובע את כל ההגדרות.

<חאולה ריחאני: רק בשנת 2011 נכנס לכל הלקסיקון ולהגדרות מה שנקרא עסק זעיר, שזה עסק שבעצם הסוכנות לעסקים קטנים מגדירה אותו שזה מעסיק בין 1 עד 4 עובדים והוא בעצם בהיקף מכירות שנתי של עד מיליון שקלים.

<חאולה ריחאני: זה לא כולל העצמאים והעצמאיות.

<חאולה ריחאני: העצמאים והעצמאיות הם נתח שמהווה 54% מכלל העסקים בכל המגזר העסקי.

עאידה תומא סלימאן: אני מצטערת, היינו באמצע - - -

<חאולה ריחאני: אבל אני רק - - -

עאידה תומא סלימאן: אני אעשה סדר.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה עכשיו רק הגדרות.

עאידה תומא סלימאן: בואו לא נתפרש על כל הנתח.

עאידה תומא סלימאן: אמרנו מה זה עסק זעיר.

עאידה תומא סלימאן: מה זה עסק קטן ומה זה עסק בינוני.

באסל גטאס: מה ההבדל בין זעיר לעצמאי?

עאידה תומא סלימאן: לא נכנס לעצמאי.

עאידה תומא סלימאן: סליחה, אנחנו דיברנו על כך שהנושא שלנו הוא עניין העסקים הקטנים בבעלות נשים.

עאידה תומא סלימאן: ברור שעצמאי בהגדרה לא נמצא בתוך מה שאנחנו מדברים עליו עכשיו.

עאידה תומא סלימאן: בואו נתמקד.

עאידה תומא סלימאן: רק שתי ההגדרות האלה – של מה זה בינוני ומה זה קטן ונמשיך.

עאידה תומא סלימאן: יש למישהו תשובה?

<חאולה ריחאני: אז אמרתי.

<חאולה ריחאני: את לא נתת לי להמשיך.

<חאולה ריחאני: קטן זה עד חמישה עובדים ועד 10 מיליון שקלים היקף מכירות.

<חאולה ריחאני: בינוני זה מעל 20 עובדים.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נחזור לזה.

<שלי דביר: נחזור למצגת.

<שלי דביר: מכיוון שיש לי מעט זמן לדבר, אני רוצה להתמקד רק בשלושה נתונים ולהיות קצרה.

<שלי דביר: קודם כל, בהצעת חוק עידוד עסקים קטנים ובינוניים, שעולה היום להצבעה, אנחנו בעצם רואים שמקימים שם את הרשות לעסקים קטנים ובינוניים.

<שלי דביר: בעצם הצעת החוק ממסדת את מבנה הסוכנות, את סמכויותיה וכדומה.

<שלי דביר: אנחנו פה בוועדה - וזה מה שאני רוצה במשפט אחד להדגיש שצריך להסב את תשומת ליבנו – אין במבנה הסוכנות המוצע בהצעת החוק היום, אגף לעסקי נשים.

<שלי דביר: אגף שהתפקיד שלו הוא להתמודד עם עסקים בבעלות נשים.

<שלי דביר: למה הקמת לאגף כזה היא מאד מאד קריטית בעיני?

<שלי דביר: קודם כל זאת לא תהיה המצאה חדשה שלנו.

<שלי דביר: ברשות, ושם זה כן רשות, ברשות לעסקים קטנים ובינוניים בארצות הברית, יש בתוך מבנה הרשות אגף לעסקים בבעלות נשים.

<שלי דביר: כי החסמים שעומדים בפני אישה שפותחת עסק, הם שונים מאשר החסמים שעומדים בפני גבר ולכן האגף הזה צריך לתת את הדעת לחסמים השונים וגם לעידוד יוזמות שונות.

<שלי דביר: זה טיפול אחר וטיפול שונה.

<שלי דביר: ולכן אני קוראת כאן שבתוך החקיקה שעולה, לתקן אותה ולהוסיף בתוך מבנה הסוכנות וסמכויותיה, גם את האגף לעסקי נשים.

באסל גטאס: זאת הרשות?

<שלי דביר: זה מה שהחוק שיעבור היום מציע.

עאידה תומא סלימאן: זה נקרא לפי החוק סוכנות.

<שלי דביר: זו הצעת החוק שתעלה היום בצהריים.

<שלי דביר: אני מצביעה על דבר אחד שנעדר ממנה.

<שלי דביר: דבר נוסף, אני מדברת על איך אנחנו מעודדים בפועל.

<שלי דביר: זאת אומרת כשיוקם אותו אגף, מה הוא יוכל לעשות.

<שלי דביר: איך הוא בכלל יעודד ופה אני קוראת לזה - Show me the money - תראו לי לאן הכסף הולך.

<שלי דביר: יש כיום עשרות מיליונים ועשרות מיליארדים של שקלים שהולכים למכרזים ממשלתיים ולמכרזים מוניציפאליים.

<שלי דביר: אני רוצה שחלק מהכסף הזה יעבור לעסקים קטנים ובינוניים בבעלות נשים.

<שלי דביר: ושוב פעם אני חוזרת לארצות הברית.

<שלי דביר: מה עשה הממשל הפדראלי אצל אובמה?

<שלי דביר: הם קבעו רפורמה וברפורמה שם נאמר ש-5% מרכש פדראלי – ושוב פעם – זה לא כל הרכש הפדראלי.

<שלי דביר: האגף לעסקים בבעלות נשים ישב ומיפה יחד עם כל אגף ואגף איזה עסקים אפשר לסגור אותם, שהרכש שם יהיה רכש רק לעסקים בבעלות נשים; ו-5% מהרכש הפדראלי (זה מכרזים סגורים) – הם הולכים למכרזים לעסקים בבעלות נשים.

חנין זועבי: ויש גם עסקים חברתיים שדווקא הסעיף של חובת מכרז ממשלתי הוא מכשול.

<שלי דביר: נכון.

חנין זועבי: יש את הנתח הזה של עסקים חברתיים, שאין לו מענה, גם לא בחוקים הקיימים וגם לא בחוק הזה, וזה מכשול הנדיר לנתח של נשים מובטלות, שלא רוצות להקים עסק זעיר.

חנין זועבי: כלומר, הסוגיה הזאת של עסקים חברתיים.

חנין זועבי: אני חושבת שזה אחד מהמכשולים המרכזיים.

<שלי דביר: אני מסכימה לחלוטין.

שולי מועלם-רפאלי: זה לא קיים היום בחוק?

<שלי דביר: לא, לא.

<שלי דביר: דרך אגב, זה לא בחוק, זה יכול להיות גם-.

<שלי דביר: מה שקיים היום בחוק חובת מכרזים זה - - -

עאידה תומא סלימאן: שנייה, יש הבדל בין - - -

<שלי דביר: יש סעיף בחוק חובת מכרזים, שאני מכירה, שאומר שאם עסק בבעלות אישה ועסק בבעלות גבר עומדים בכל הקריטריונים ביחד, צריך לתת לעסק בבעלות אישה עדיפות, אבל זה לא - - -

עאידה תומא סלימאן: לא - - - רכש מעסקים.

<שלי דביר: זה לא קרה אפילו פעם אחת מאז שנת 2002 - - -

עאידה תומא סלימאן: חצי שנייה.

<שלי דביר: תנו לי רק דקה להשלים את הדברים.

עאידה תומא סלימאן: דקה זה קצת יותר.

עאידה תומא סלימאן: חצי דקה.

<שלי דביר: אנחנו באמת פנינו בשאילתה לפי חופש המידע, לדעת כמה פעמים הסעיף הזה, בחוק חובת מכרזים, יושם בפועל.

<שלי דביר: לדעת כמה פעמים זה היה במכרזים.

<שלי דביר: הנה התשובה הרשמית, שלחתי אותה גם ליושבת ראש הוועדה.

<שלי דביר: התשובה הרשמית של משרד המשפטים: הסעיף הזה יושם מאז שהוא נחקק אפס פעמים.

<שלי דביר: מעולם הסעיף הזה לא יושם בפועל, וזה רק מלמד אותנו שהוא לא באמת עונה על המטרה.

<שלי דביר: ולכן אני קוראת כאן לכולם, אם אנחנו באמת רוצים להשפיע, אם אנחנו באמת רוצים לעודד עסקים בבעלות נשים – אנחנו צריכים להעביר כסף, שבלאו הכי עובר, זאת אומרת להעביר כסף שבלאו הכי עובר לעסקים בבעלות נשים.

<שלי דביר: הדרך הנכונה לעשות את זה זה להקצות אחוז מסוים, אם זה ממכרזים פדראליים, אם זה ממכרזי ממשלה, של כל משרדי הממשלה.

<שלי דביר: אחוז מסוים, אתם תחליטו מה הוא יהיה – 5%, 3%, 2%.

<שלי דביר: זה לא משנה.

<שלי דביר: העיקר שהשיטה הזאת, שהוכיחה את עצמה במדינות אחרות, תעבוד גם בישראל – להעביר כסף.

עאידה תומא סלימאן: תודה, שלי.

חנין זועבי: עוד שאלה.

חנין זועבי: למה מדובר רק על עסקים בבעלות נשים?

עאידה תומא סלימאן: שנייה.

חנין זועבי: לא, רק שאלה, יעני היי מיש - - -

שולי מועלם-רפאלי: אבל בעברית, שגם אנחנו נבין.

חנין זועבי: מיש רשות דיבור, רק שאלה.

חנין זועבי: למה מדובר רק על עסקים - - -

עאידה תומא סלימאן: היא דיברה בעברית.

חנין זועבי: רשות של נשים.

חנין זועבי: למה לא גם עסקים, כאשר אחוז מסוים מהבעלים הן נשים?

חנין זועבי: צריך לתת תעדוף גם לזה.

חנין זועבי: תמיד מדברים, כלומר לאישה הערבייה קשה שהיא תהיה בראש העסק, אבל אם הצוות של העובדים הוא 50% נשים – אז גם לתעדף את זה.

<שלי דביר: בסדר גמור.

עאידה תומא סלימאן: בדרך כלל השאלות בתוך המכרזים הן האם נשים עומדות בראש העסק וכמה נשים יש בתוך הצוות.

<שלי דביר: נכון, גם וגם.

עאידה תומא סלימאן: זה לא אומר שזה עוזר הרבה שרושמים את זה, ותיכף נשמע.

<שלי דביר: ורק נתון נוסף, איתו אסיים.

<שלי דביר: נתון אחרון, כתבה שפורסמה בדה-מרקר על מחקר שערכו בארצות הברית.

<שלי דביר: את כל מדינות ה-OECD שמדברים על כמה בעצם החברה משלמת, כשנשים לא נכנסות לעבודה, ופה בנתון אנחנו רואים בכתבה – שגם הבאתי – אפשר להעביר אותה - שבישראל אנחנו בעצם מפסידים 7.4% מהתל"ג מדי שנה, מזה שאנחנו חוסמים נשים מכניסה לעסקים.

<שלי דביר: זה הפסד ממשי בתל"ג למדינת ישראל.

עאידה תומא סלימאן: ברור.

עאידה תומא סלימאן: נעשה גם מחקר עד כמה מפסידים מאי כניסת נשים ערביות לשוק העבודה.

<שלי דביר: בדיוק, נכון.

<שלי דביר: גם התל"ג מפסיד מזה.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: אני אבקש לשמוע את גברת חאולה ריחאני.

עאידה תומא סלימאן: יש לך שלוש דקות להציג.

עאידה תומא סלימאן: אני הייתי רוצה לשמוע באיזה שהוא מקום, ואולי את זה נשמע אחר כך מהסוכנות, על הצלחות של עסקים שבבעלות נשים, האם יש לנו איזה שהם מדדים שבדקו כמה הצלחות יש.

עאידה תומא סלימאן: נשמע את זה אחר כך.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, שאלה.

שולי מועלם-רפאלי: שאלה לגבי התשובה הזאת של משרד המשפטים.

שולי מועלם-רפאלי: יש פה איזה שהוא גורם מוסמך שיכול לתת לנו הסבר איך נעשה עד היום אפס שימוש בסעיף החוק הזה?

שולי מועלם-רפאלי: אין לי מושג למה נתקעתי עליכם, תגידו לי אם סתם אני תוקעת בכם עיניים.

שולי מועלם-רפאלי: יש פה איזה גוף מוסמך שייתן תשובה – איך יכול להיות שאפס פעמים השתמשו בסעיף הזה?

עאידה תומא סלימאן: האם יש מישהו ממשרד המשפטים פה?

עאידה תומא סלימאן: לא.

עאידה תומא סלימאן: אז תשובה מוסמכת מהמשרד שענה שהיה אפס פעמים – בינתיים לא נקבל, אבל אחר כך נשמע מהסוכנות או שנשמע עדות, שאני יודעת שכבר שמענו אותה, מנשים שיש להן עסק.

<ג'נט שלום: אני מוכנה לענות.

עאידה תומא סלימאן: את מהנציבות.

<ג'נט שלום: שמי עורכת הדין ג'נט שלום, נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה.

<ג'נט שלום: אני לא יכולה לדבר בשם משרד המשפטים, אבל ידוע שהשימוש בסעיף הזה הוא לא טוב וכרגע מתבשלת בתוך משרד המשפטים הצעת חוק לגבי חוק חובת מכרזים, להעדפה במכרזים של הממשלה של עסקים שיש להם גיוון לנשים בעמדות בכירות, לאוכלוסייה ערבית, לאנשים ממוצא אתיופי ולבעלי מוגבלויות.

<ג'נט שלום: זה כרגע בשלבי כתיבה, אבל זה משהו שמשרד המשפטים עובד עליו ביחד איתנו.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: חאולה, שלוש דקות, בבקשה.

<חאולה ריחאני: שלום לכולם.

<חאולה ריחאני: שמי חאולה ריחאני, ואני היום מייצגת את עצמי.

<חאולה ריחאני: אני עצמאית בתחום הנושא של תעסוקה, שוק העבודה ויזמות.

באסל גטאס: איך את מגדירה את עצמך, עסק זעיר?

<חאולה ריחאני: כן, אני עסק זעיר.

<חאולה ריחאני: יש לי חברה בע"מ לייעוץ.

<חאולה ריחאני: כרגע אני לא המוקד, אבל בעצם אני באה עם 20 שנות ניסיון בעבודה בשטח.

<חאולה ריחאני: רק לפני 5 חודשים ניהלתי ארגון ארצי שנקרא עמותה להעצמה כלכלית - - -

עאידה תומא סלימאן: זה הכל על חשבון השלוש דקות.

<חאולה ריחאני: אוקיי.

<חאולה ריחאני: זהו, אז אל תשאלי אותי שאלות.

עאידה תומא סלימאן: תכווני לנושא.

מירב בן ארי: גם כשאת באה זה על חשבון הזמן הפנוי שלך.

<חאולה ריחאני: חשוב לי להגיד שכרגע חבל להתמקד בכל ההגדרות.

<חאולה ריחאני: מה שחשוב לדעת שבאמת ייצוגן של נשים בכלל בארץ, אנחנו מדברות על ייצוג מאד נמוך של נשים גם בזירה העסקית.

<חאולה ריחאני: 4% בסך הכל עם בעלות בלעדית בעצם יש להן עסקים זעירים ולא קטנים, ואני לא רוצה להיכנס להגדרות.

<חאולה ריחאני: חשוב להבין את זה, כי אנחנו מדברים על עסקים קטנים כמנוף מאד מרכזי ליצירת מקומות עבודה.

<חאולה ריחאני: יחד איתי נסעה מהשעה שש וחצי אישה מהגליל, בעלת עסק, שתיכף תציג ותספר, על כמה שהעסק בעצם נתן לה הזדמנות לעבוד בתור אישה ערבייה בגליל, שאין לה שום אפשרות עבודה אחרת.

<חאולה ריחאני: ולכן העסקים הם מנוף מאד מרכזי שאנחנו כנשים חייבות להיכנס אליו, כדי ליצור מקומות פרנסה עבור המשפחות שלנו, עבור אחרים.

<חאולה ריחאני: אני רוצה להגיד כבר, לא ממקום של לרצות אף אחד כאן, אני חושבת שבעשר השנים האחרונות ויותר בחמש השנים האחרונות, אנחנו עדים ליותר תנועה גם מצד הממשלה בנושא.

<חאולה ריחאני: יש מחקרים שבודקים גם את הנושא.

<חאולה ריחאני: אנחנו רואים גם מצד הרשות לקידום עסקים קטנים וזעירים, ומנכ"ל הרשות תיכף ייכנס.

<חאולה ריחאני: הוא חייב להיות כאן.

<חאולה ריחאני: זה המנגנון המרכזי שמפעיל היום שירותים כדי לקדם עסקים בכל הארץ.

<חאולה ריחאני: יש לנו גם ייצוג ברשות לקידום מעמד האישה עם ורד סויד, שבעצם גם פועלות המון בכל הנושא הזה של העצמה כלכלית לנשים וכמובן לא לשכוח את איימן סייף, בכל המאמצים של הרשות לפיתוח כלכלי, כדי לקדם נשים ובמיוחד כשאנחנו מדברים על אוכלוסיות שהן לגמרי מחוץ לשוק העבודה.

<חאולה ריחאני: נשים ערביות הן הקטגוריה הראשונה שהיום סובלת.

<חאולה ריחאני: אפילו נשים חרדיות, אם שמעתם נתונים חדשים, עברו את ה-75% באחוזי התעסוקה שלהם וכך גם גברים חרדיים.

<חאולה ריחאני: רק לפני יומיים הייתה כתבה בערוץ 10, שגם גברים חרדים בעצם עובדים יותר.

<חאולה ריחאני: זו הקטגוריה המרכזית שעדיין שוק העבודה ועסקים זעירים יכולים להוות עבורה אלטרנטיבה מאד טובה.

<חאולה ריחאני: כמובן לא פתרון לכולן, אבל היא בעצם עוזרת לנשים הערביות.

<חאולה ריחאני: ככלל, אני חושבת שהיום יש בעיה אחת מאד מרכזית וכל השירותים נתונים, ואני מצביעה ומסתכל על תמר שמחי שמייצגת פה כרגע את המעוף ואת הסוכנות, עד שרן קיוויתי ייכנס, שכרגע צריכה להיות תפיסה – ושלי התחילה לדבר על זה – שאומרת שאנחנו צריכים להקדיש משאבים מיוחדים לציבור הנשים באופן ארצי – לא רק ערביות אלא נשים בכלל.

<חאולה ריחאני: היום כשאני יושבת ומדברת עם כל סניפי המעוף, שמייצגים את כל נושא היזמות וההכשרות לתחום הזה, אין תקציבים מיוחדים לנושא הזה של נשים.

<חאולה ריחאני: גם בנושא של האשראי, נשים היום עדיין סובלות מהנושא הזה של זמינות לאשראי.

<חאולה ריחאני: בקרב נשים ערביות, וגם יושבת לידי חברת הכנסת חנין זועבי, שבזכותה לפני 4-5 שנים גם קידמנו יוזמה לטיפוח נשים ערביות ובזכות זה הורחבה תכנית מיקרו-פיייננס מיוחדת לנשים ערביות, שנקראת סאווה, שזאת פעם ראשונה שבעצם הממשלה נכנסת יחד עם קרן קורת שהיא קרן חיצונית ועושים ביחד קרן להלוואות זעירות לנשים ערביות.

<חאולה ריחאני: אבל עדיין, לכלל הנשים בישראל, בעלות העסקים, חסרה תשובה לאשראי יותר זמין, אשראי שאינו דורש 20% או הון עצמי ושאינו דורש ערבויות שאין אותן לנשים.

<חאולה ריחאני: הדבר האחרון שמאד חשוב לי להגיד, זה שבעצם בכל התכניות ואני יודעת שהיום יש מלא תכניות שהסוכנות וסניפי המעוף מבצעים בכל הארץ, שהן מאד חשובות ומקנות ידע.

<חאולה ריחאני: היום ההכשרות האלה צריכות גם לפעול לטווח הארוך וגם להתאים את עצמן יותר לנשים, במובן הזה של האלמנט הזה של העצמה כלכלית ותמיכה וחיזוק הנשים.

<חאולה ריחאני: אם נרצה או לא האישה יצאה לעולם העבודה, היא אפילו גם מנסה לצאת בקרב אוכלוסיות מסוימות, אבל עדיין כל נטל התפקידים האחרים הוא עדיין עליה.

<חאולה ריחאני: לכן, שאני מדברת עם רן והוא אומר לי – יזמים זה יזמים, לא משנה גברים או נשים – אני אומרת לא.

<חאולה ריחאני: את זה צריך לכבד ולעגן ולהכיר בעובדות.

<חאולה ריחאני: עדיין אישה בעלת עסק צריכה להתמודד עם כל המעגלים של בית ושל משפחה ובנוסף לזה להתמודד עם בעיות של מערכת הבנקים ולקוחות ובעיות אשראי וכל הדברים האלה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשמוע את הגברת פאדיה דאוד, אבל ממש ישר ולעניין.

עאידה תומא סלימאן: עדות גם על הצד החיובי וגם על הקשיים שעמדו בפניך.

עאידה תומא סלימאן: אולי תספרי לנו גם איזה סוג של עסק יש לך.

עאידה תומא סלימאן: תפדלי, פאדיה.

<פאדיה דאוד: שמי פאדיה דאוד מכפר יסיף, בעלת מסעדת תרויאה בכפר.

עאידה תומא סלימאן: איזו מסעדה?

<פאדיה דאוד: מסעדת תרויאה.

עאידה תומא סלימאן: אני מכירה את המסעדה והיא מסעדה טובה.

מירב בן ארי: איך קוראים לה, לא הבנתי.

באסל גטאס: תרויקה.

מירב בן ארי: יש לזה פירוש?

עאידה תומא סלימאן: כשתגיעי לשם תביני.

<פאדיה דאוד: לא תרויקה, תרויאה, עם אלף לא בק'.

עאידה תומא סלימאן: יש ב-ק' ויש ב-א'.

<פאדיה דאוד: כן, יש ב-ק' ויש ב-א'.

<פאדיה דאוד: העסק היום מפרנס משפחתי עם ארבעה ילדים וגם מפרנס חמישה איש שעובדים איתה.

<פאדיה דאוד: יש מהם שמפרנסים משפחות ויש מהם שמפרנסים את עצמם.

<פאדיה דאוד: יש לי 15 איש שעובדים איתי בעסק עבור - - -

עאידה תומא סלימאן: תדברי בערבית.

עאידה תומא סלימאן: אם ישנן מילים שאת לא יודעת ואני אתרגם.

<פאדיה דאוד: (אומרת דברים בשפה הערבית.

<פאדיה דאוד: )

עאידה תומא סלימאן: (מתרגמת את הדברים לעברית:) היו לי הרבה קשיים עד שהגעתי עד לפה.

עאידה תומא סלימאן: היו לי הרבה מכשולים בדרך, קשיים, גם מהבית גם מהחברה, עד שהגעתי למקום הזה שהצלחתי.

עאידה תומא סלימאן: בשבילי העסק היום הוא כמו אחד מהילדים שלי.

<פאדיה דאוד: כן.

<פאדיה דאוד: (אומרת דברים בשפה הערבית.

<פאדיה דאוד: )

עאידה תומא סלימאן: (מתרגמת את הדברים לעברית:) אני רציתי לצאת לעבודה.

עאידה תומא סלימאן: לא היו לי הרבה אופציות.

עאידה תומא סלימאן: הצטרכתי ליצור לעצמי את המקום הזה, את המקום שבו אני מוצאת את עצמי, מקבלת ביטחון עצמי (את זה אני לא צריכה לתרגם) - - -

שולי מועלם-רפאלי: בתוך הבית וגם בחוץ.

<פאדיה דאוד: כן.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה שולי, את תמשיכי מפה.

שולי מועלם-רפאלי: לא, מה פתאום.

שולי מועלם-רפאלי: אני יודעת ערבית, אבל את הזכות לתרגום אני משאירה לך.

<פאדיה דאוד: (אומרת דברים בשפה הערבית.

<פאדיה דאוד: )

עאידה תומא סלימאן: (מתרגמת את הדברים לעברית:) היו לי הרבה דברים שלא ידעתי איך לנהל אותם כמו חשבונות, חשבונאות, כמו איך לנהל את המקום, בנקאות וכו'.

עאידה תומא סלימאן: נכון שלאט לאט התחלתי ללמוד אותם, אבל בעיקר כשהצטרפתי לעמותה להעצמה כלכלית, קיבלתי את הכישורים והמיומנויות האלה שמאד עזרו לי, אבל בעיקר מי שהדריך אותי היום נשים מהאוכלוסייה הערבית, שהבינו את הקשיים שיותר קשורים אולי לחברה ולתרבות וכו'.

באסל גטאס: ארגון העצמה.

<פאדיה דאוד: כן, בדיוק.

<פאדיה דאוד: (אומרת דברים בשפה הערבית).

עאידה תומא סלימאן: (מתרגמת את הדברים לעברית:).

עאידה תומא סלימאן: אחת הבעיות היא כל הנושא של האשראי, הבעיה שלא מתייחסים אלינו כנשים, כישות נפרדת, אלא תמיד קושרים אותנו עם בן הזוג ובעצם מבקשים הרבה פעמים, כדי לקבל הלוואה, ערבויות של רכוש - - -

חנין זועבי: זה מכשול מרכזי.

עאידה תומא סלימאן: בטוח, אבל אני בינתיים מתרגמת.

עאידה תומא סלימאן: עוד לא אמרתי את דעתי בנושא.

עאידה תומא סלימאן: (מתרגמת) לוקחים ערבויות ששוות הרבה יותר מההלוואות שאנחנו יכולים לקבל מהבנקים.

עאידה תומא סלימאן: כמובן, נכון שהנושא של האשראי ועצם הקשר הזה, שאי אפשר לנהל תיק נפרד, או ברשויות המס מתייחסים ליחידה המשפחתית ולא לאישה כבעלת עסק באופן נפרד, גם הבנקים, זה המכשול האמיתי.

עאידה תומא סלימאן: שוקראן, פאדיה.

<פאדיה דאוד: שוקראן.

עאידה תומא סלימאן: גברת ליאת גור, מנהלת ההסברה בהתאחדות המלאכה והתעשייה, בבקשה.

<ליאת גור: בקצרה אני רוצה לחדד כמה נקודות.

<ליאת גור: אני חושבת שהבעיה מתחילה במה שרן קיוויתי אמר לדוברת הקודמת - יזמים זה יזמים.

<ליאת גור: זה לא נכון.

<ליאת גור: כל עוד במשרד הכלכלה לא יהיה פילוח מגדרי, שהתחילו לעשות אותו, אבל זו רק תחילת הדרך וכל עוד לא יידעו מה הבעיות המסוימות של נשים ולא יקצו משאבים לתכניות של נשים, וכמו שאמרתם, יהיה אגף לנשים כמו שיש ב-SDA האמריקאי, זה לא יזוז.

<ליאת גור: כי לנשים יש בעיות אחרות.

<ליאת גור: יש להן בעיות של אשראי ואין להן את הרשתות החברתיות הכלכליות שיש לגברים.

<ליאת גור: הן סובלות מהסללה למקצועות מסוימים מגיל מאד מאד קטן והן לא מגיעות ליזמות וכו' וכו'.

<ליאת גור: אז הבעיה מתחילה במשרד הכלכלה.

<ליאת גור: התחילו פילוח מגדרי וגילו, שלא תאמינו, נשים משתמשות יותר מגברים בקורסים שהם נותנים, בכלי הסיוע שהם נותנים, עד שמגיעים לקורס של מימון, של ניהול כסף.

<ליאת גור: נשים מפחדות מכסף, הן לא הולכות.

<ליאת גור: כמו שאמרתם, הם הולכות לבנק, שואלים אותן איפה בעלך.

<ליאת גור: כך שיש צורך ואין עליו מענה במשרד הכלכלה.

<ליאת גור: אני באתי עכשיו מוועדת הכלכלה.

<ליאת גור: היה שם שולחן מלא גברים שדנו בכובד ראש בהכנה לקריאה שנייה ושלישית של הצעת חוק עסקים קטנים.

<ליאת גור: אין שם ובמילה אחת לא מוזכרות שם נשים.

<ליאת גור: להבדיל מחוק עסקים קטנים של האיחוד האירופאי, שיש לי אותו פה בתיק, להבדיל מה-Small Business act האמריקאי, שכמו שאמרת יש שם 5% שמנותבים, זה לא בדיוק חובה, לעסקים קטנים.

<ליאת גור: זה צריך להשתנות.

<ליאת גור: אני מציעה להרים פה את הכפפה ואני אשמח לשתף פה פעולה עם כולם בישיבה הבאה.

<ליאת גור: חברת הכנסת פולקמן ניהל את הישיבה וכל הזמן הוא אמר – תביאו לי הצעות.

<ליאת גור: המטרה שלנו צריכה להיות להכניס סעיף שמדבר על נשים בהצעת החוק הזאת, שאין זמן לבזבז, כי עכשיו מכינים אותה לקריאה שנייה ושלישית.

<ליאת גור: צריך ליזום ישיבה עם ועדת הכלכלה, כי זה לא עסק של נשים בלבד.

<ליאת גור: אנחנו לא צריכים לשבת פה שולחן מלא נשים עם גבר אחד, או שניים.

<ליאת גור: זה לא בעיה שלנו, זו בעיה של הכלכלה והמשק.

מירב בן ארי: אני רק רוצה להגיד לך משהו אחד, קריאת ביניים.

מירב בן ארי: בגלל שאני מהסיעה של חבר הכנסת פולקמן וחבר הכנסת אלי כהן שיוזמים את הצעת החוק של העסקים הקטנים, אז אני, אם זה מקובל עליך - - -

<ליאת גור: אבל זו הצעת חוק פרטית.

מירב בן ארי: לא משנה.

מירב בן ארי: זה הגיע מהצעת חוק פרטית.

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת בן ארי, אני בדיוק רשמתי מולי בסיכום שאנחנו כוועדה נפעל להכנת הצעה, וממילא ההצעה היום צריכה לעבור קריאה ראשונה, לא שנייה ושלישית, אז נכניס את זה לדיוני הוועדה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נציג את זה כיוזמה של הוועדה ואנחנו נשמח אם חברת הכנסת בן ארי תגויס כבר.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו צריכים לעשות את זה דרך הוועדות ובדיונים על הכנת החוק לקריאה שנייה ושלישית.

<ליאת גור: ועוד משהו קטן בקשר לנשים ברכש ציבורי.

<ליאת גור: הצעות החוק עם העדפת נשים וכו', זה מה שקיים עד היום, זה לא יעבוד.

<ליאת גור: לחברת הכנסת עליזה לביא יש הצעת חוק לגבי העדפה של עסקים קטנים ברשויות מקומיות, זה לא יעבוד.

<ליאת גור: תסתכלו על המספרים כמה עסקים קטנים, לא של נשים, שמגיעים לרכש ציבורי – כמעט אפס.

<ליאת גור: כי תנאי הסף לא מאפשרים.

<ליאת גור: עסקים קטנים לא יכולים להתחרות בתנאים של עסקים גדולים.

<קריאה: צריך לפצל מכרזים.

<ליאת גור: צריך או לפצל מכרזים, לתת אפשרות להתאגדות בלתי פורמאלית של עסקים כדי שייגשו ביחד למכרז, או לתת מכסה.

<ליאת גור: מדינה כמו ארצות הברית או אוסטרליה, לא מדינות סוציאל דמוקרטיות גדולות, עושות את זה כי הן יודעות שזה טוב להן לכלכלה.

<ליאת גור: לא עושים טובה לנשים.

<ליאת גור: וזה הפתרון היחידי.

<ליאת גור: כל השאר זה יהיה ללכת סחור סחור ולשים כללים שלא ממש עובדים.

<ליאת גור: אני חושבת שזאת צריכה להיות המטרה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת שולי מועלם.

שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה גברתי.

שולי מועלם-רפאלי: אני מתנצלת מראש, במקביל ליום העסקים הקטנים יש היום גם את יום הבטיחות בדרכים בכנסת, אז אנחנו מנסים כולנו להיות בשני הנושאים החשובים האלה.

שולי מועלם-רפאלי: אני גם מתנצלת בפני נשים נוספות שיספרו את ההתמודדויות שלהן, כשאני לא אהיה כאן.

שולי מועלם-רפאלי: שמענו השבוע, כמו שאמרה יושבת הראש ובעיקר אני מזועזעת מהמספר הזה – אפס.

שולי מועלם-רפאלי: אני מזועזעת ממנו מסיבה אחת, שאין גם איזה ניסיון להסתיר אותו ולכן אני חושבת גברתי, שמה שאמרת לפני רגע, שתהיה פה דרישה של הוועדה להכנסת סעיף בחוק הזה, שהיום אנחנו נצביע עליו בקריאה ראשונה, כי אין עכשיו מה להתעסק עם התוספת.

שולי מועלם-רפאלי: בעיקר אני רוצה ללכת למקום היותר מקדמי.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שאחד השינויים שאנחנו מובילות, זה באמת ההבנה שלגברים ונשים זה לא אותו דבר.

שולי מועלם-רפאלי: אין לנו עניין להגיד את זה, אין לנו רצון להגיד את זה.

שולי מועלם-רפאלי: אין לנו מחשבה שזה ככה, אבל בהחלט יש לנו רצון להגיד שנשים, בטח במקומות שהם פחות טבעיים להן, ופה דיברו על נשים ערביות.

שולי מועלם-רפאלי: אני אשמח אם מישהו ירים את הכפפה מה קורה בתעסוקת נשים אתיופיות.

שולי מועלם-רפאלי: איפה הן נמצאות בסיפור הזה.

שולי מועלם-רפאלי: נשים חרדיות, כולנו יודעים, במשך הרבה שנים התפיסה החברתית בקרב נשים חרדיות הייתה שהנשים עובדות הרבה יותר בחוץ מאשר גברים, לכן זה לא חכמה כל המספרים המופלאים שמדברים עליהם.

שולי מועלם-רפאלי: העניין המרכזי בעיני הוא לשנות את התפיסה של מי שמחליט שנשים וגברים זה לא אותו דבר.

שולי מועלם-רפאלי: ולכן, ההתמודדות של נשים היא אחרת, החסמים של נשים הם אחרים.

שולי מועלם-רפאלי: הדרך להועיל לעסקים קטנים, שנשים מובילות, היא אחרת.

שולי מועלם-רפאלי: מה שנאמר פה על קצה המזלג לפני רגע על ידי הדוברת הקודמת, הוא אחד הפתרונות האדירים בעיני, לאפשר התקבצות של נשים כדי להתמודד במכרז, שלכתחילה אין סיכוי לאישה אחת לבד להיכנס אליו.

שולי מועלם-רפאלי: ואני לא רואה בפתרון הזה איזה שהוא עלבון ליכולת של נשים, להיפך.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שמה שאנחנו עושות פה בכנסת, זה בדיוק על הדבר הזה וזאת יכולת שבעיני היא יכולת שנשים מובילות אותה.

שולי מועלם-רפאלי: היכולת להתאגד כדי להשיג את המטרה שלשמה אנחנו פועלות פה ונשים פועלות בעסקים הקטנים.

שולי מועלם-רפאלי: הדבר האחרון שאני רוצה להגיד, זה שאני חושבת שהוועדה הזאת היא המקום שבו אנחנו נוביל את השינוי.

שולי מועלם-רפאלי: אני מאד סומכת על חברי כנסת – גברים ונשים כאחד.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שקידום נשים בכל העולם, בכל הרבדים של החיים שלנו, הוא לא עסק רק של נשים, אבל איך שהוא בסוף גברתי, אני רואה שאת ההורדה של הגדר, או שמא יש לדייק – השכיבה על הגדר – בסוף איך שהוא אנחנו צריכות לעשות.

שולי מועלם-רפאלי: וגם בנושא הזה, אני אוחזת בשולי גלימתה של יושבת ראש הוועדה ובעזרת השם, בכוח שיהיה פה מכולנו, דרך הנשים, כשרק לפני יומיים אומרת אישה את הנתון שאת אמרת – אני מעדיפה לפעמים לכתוב שלא, אני לא אישה, ואז ראה זה פלא, אני זוכה במכרז שכאילו אמורה להיות לי בו העדפה.

שולי מועלם-רפאלי: אני ראיתי אותה.

שולי מועלם-רפאלי: כבר כולנו נופפנו לה לשלום.

עאידה תומא סלימאן: אני בדיוק רציתי לתת לך את הזמן הראוי לך לשמוע ממך.

עאידה תומא סלימאן: סיימת, חברת הכנסת?

שולי מועלם-רפאלי: כן, כן, תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אני הערתי שדווקא היום יש לי גלימה להיאחז.

שולי מועלם-רפאלי: כן.

עאידה תומא סלימאן: גברת רחלי פרגו, בעלת בית דפוס.

עאידה תומא סלימאן: הקשבתי לך לפני יומיים וביקשתי שתגיעי, כי אני חושבת שיש לך דברים עניינים להגיד, בבקשה.

<רחלי פרגו: קודם כל אני מודה לארבעתכן.

<רחלי פרגו: אני בזכותן פה.

<רחלי פרגו: יש לי בית דפוס.

<רחלי פרגו: לא חשבתי אף פעם, עד שנולדו לי ילדים, שאני שונה.

<רחלי פרגו: אני נולדתי לבית דפוס.

<רחלי פרגו: אני דור רביעי בעסק.

<רחלי פרגו: העסק הוא גלגול של עסק שהוקם בהונגריה.

<רחלי פרגו: זה לא היה נראה לי מוזר שאני שם, זה היה נראה לי הכי טבעי.

<רחלי פרגו: מהרגע שהאבא שלי נפטר ואני בעלת העסק, פתאום קרו לי כמה דברים.

<רחלי פרגו: אני רוצה להגיד על המכרזים.

<רחלי פרגו: אני ממש רוצה להעלות פה נקודות ולא להתחיל לספר את הסיפור האישי שלי.

<רחלי פרגו: לבקש דברים קונקרטיים.

<רחלי פרגו: אני ניגשת להרבה מכרזים ממשלתיים ואני זוכה בהם.

<רחלי פרגו: אני זוכה בהם הרבה בזכות זה שאבא שלי היה מנהל העסק לפני שהוא נפטר.

<רחלי פרגו: אם תכנסו למדד תל אביב 100, תראו שמתוך 100 חברות שנסחרות היום בבורסה בתל אביב, רק 3 הן בבעלות נשים.

<רחלי פרגו: שלושתן ירשו את העסק: עופרה שטראוס, דנה עזריאלי ושרי אריסון.

<רחלי פרגו: ואני, אמנם אני קטנה, זה בדיוק הנושא הזה - - -

עאידה תומא סלימאן: ולא נסחרת בבורסה.

<רחלי פרגו: לא נסחרת בבורסה, אבל אני בעסק שנחשב גברי.

<רחלי פרגו: מהיכרות שלי את השוק אני האישה היחידה שהיא בעלת בית דפוס.

<רחלי פרגו: לגבי תנאי סף, אני לא ניגשת למכרזים של מיליארדים במשרד הביטחון.

<רחלי פרגו: מדובר, לסבר את האוזן, במכרזים שהמקסימום שלהם הוא 10,000 שקלים.

<רחלי פרגו: בזה התפרעתי בגדול.

<רחלי פרגו: לפעמים מדובר בלהדפיס ארבעה כרטיסי ביקור, שגג הם יעלו 600 שקלים.

<רחלי פרגו: לכן ההערה הזאת – אם נתתם את אותו מחיר – ניתן העדפה לאישה.

<רחלי פרגו: ואם מישהו זכה ותמיד הם חייבים לציין מה הסכום שזכה, הם שולחים לי בפקס, ואם מי שזכה נתן 590 שקלים, אז לא תיתנו העדפה לאישה בגלל ה-10 שקלים האלה?

<רחלי פרגו: לכן זאת אשליה.

<רחלי פרגו: דבר שני לגבי תנאי סף, ברוב המכרזים ובלי קשר לנשים, אבל עם קשר, מנוסחים ככה שעסק קטן לא ייגש.

<רחלי פרגו: לצורך העניין, מכרז של ארבעה כרטיסי ביקור, תנאי הסף יכולים להיות משהו הזוי – מחזור עסקים של 6 מיליון שקלים.

<רחלי פרגו: ניסיון של 20 שנה.

<רחלי פרגו: העסקה של 30 עובדים, שזה לא פרופורציונאלי, אני אתן דוגמא שנשים, כדי לגשת למכרז של משרד הביטחון, חייבות להיות ספקיות מורשות, שזה תהליך ארוך, ושוב, לא מדובר ברכש של 10 מטוסי הרקולס.

<רחלי פרגו: מדובר היה במכרז בחודש שעבר, בנושא של עיצוב גרפי של חוברת.

<רחלי פרגו: לעצב 30 דפים, כשבנושא עיצוב גרפי, אני מכירה רק נשים.

<רחלי פרגו: נשים הן עצמאיות.

<רחלי פרגו: ואמרתי, איך אעודד נשים?

<רחלי פרגו: אני לא רציתי לגשת, אין למחלקת הגרפיקה שלי את הזמן לזה, איך אני אכניס דרכי?

<רחלי פרגו: אני אגיש שאני הגשתי והם יתנו.

<רחלי פרגו: אבל תנאי הסף היו כאלה לא פרופורציונאליים למוצר.

<רחלי פרגו: תבינו, הן לא יכולות לקרוא את המכרז, אין להן הרשאה באינטרנט בכלל כדי לקרוא את המכרז.

<רחלי פרגו: הן חייבות לעבור תהליך ארוך, כל עסק קטן, להיות מורשה.

<רחלי פרגו: לגבי לסמן 5%, 10%, זה נורא יפה.

<רחלי פרגו: יש לי הצעה קונקרטית, לצבוע תקציב.

<רחלי פרגו: להגיד – יש מכרז בשבוע הבא של בית החולים אסף הרופא.

<רחלי פרגו: תאמינו לי שלמנהל בית החולים אסף הרופא אין שום אינטרס לדעת אם העסק בבעלות נשים או לא.

<רחלי פרגו: אבל אם הרכש הממשלתי, או מי שמאשר את התקציב יגיד לו – ב-10% האלה אתה לא תיגע.

<רחלי פרגו: אתה תיגע אם זה יהיה עסק של נשים.

<רחלי פרגו: אף אחד לא יחזיר תקציב לממשלה ויגיד אני מוותר על זה.

<רחלי פרגו: ולדעתי זאת צריכה להיות האופציה.

<רחלי פרגו: דבר נוסף על התקבצות.

<רחלי פרגו: בהרבה מכרזים, ואני מתקשרת ומבררת, כי אני קצת נודניקית, כתוב אסור להעביר לקבלני משנה.

<רחלי פרגו: בענף הדפוס זה מאד מקובל שלכל אחד יש נישה.

<רחלי פרגו: הרבה לקוחות שלי הם בתי דפוס, הם מעבירים לי דברים ואני מעבירה להם.

<רחלי פרגו: אני שואלת – למה אתם לא רוצים שאני אעביר?

<רחלי פרגו: הפקת חוברת, כשאיזה שהוא רכיב בזה יהיה אצל בית דפוס אחר.

<רחלי פרגו: זה לא קשור למכרז, אבל תנאי הסף הם בדיוק הפוכים ממה שאת הצעת: אסור להעביר לקבלני משנה.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, תודה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהצעת כמה דברים שאפשר לקחת אותם בחשבון.

עאידה תומא סלימאן: נתייחס בסיכום.

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת מירב בן ארי, בבקשה.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: אני גם אצטרך לעזוב כי יש לי שדולה פה של כל תנועות וארגוני הנוער ואני לא רוצה לאכזב את בני הנוער.

מירב בן ארי: קודם כל זה מאד מעניין אותי ואני לוקחת על עצמי, כמובן בשיתוף עם הוועדה, לטפל בנושא מול החוק.

מירב בן ארי: גם מול חברי הכנסת פולקמן ואלי כהן, כדי לנסות לעזור.

מירב בן ארי: אני מציעה בכלל ממש כדי לא לבזבז זמן, שניקח מתוך הוועדה שלוש או ארבע נשים, כי הוועדה היא מצוינת, אבל כדי שנוכל להתקדם, עדיף שניקח שלוש-ארבע נשים ונתחיל להתמקד בחוק הזה, כדי לראות איך אותו אנחנו כבר מעבירות תהליך, כדי שבקריאה שנייה ושלישית תהיה לזה השפעה.

מירב בן ארי: באופן ספציפי על הדברים שאמרת ואני שמחה שבאת, אני שמחה גם ששדולת הנשים עשתה את הכנס החשוב הזה והייתה לנו האפשרות לדבר איתך ולהזמין, אבל אני חושבת שבכלל מה שהיה כאן השבוע היה מקרה נקודתי, אבל באופן עקרוני, אם יש לכן רעיונות או נושאים, תשמשו בהם.

מירב בן ארי: אני מודה, אני אולי מרימה לי להנחתה, אבל אף אחת עד היום לא כתבה לי משהו ספציפי.

מירב בן ארי: יש לי עמוד פייסבוק, גם אחרי משבר הגז הפלאפון שלי פורסם, נראה לי הגיע עד עיראק, לצורך העניין.

מירב בן ארי: קיבלתי SMS על כל דבר, רק לא על דברים חשובים וקונקרטיים כמו שאתן מציעות כאן.

מירב בן ארי: אז תשמשו.

מירב בן ארי: אני מניחה שגם שולי וכמובן עאידה - - -

שולי מועלם-רפאלי: לא, לא, אני קיבלתי.

מירב בן ארי: את כן.

מירב בן ארי: באמת.

מירב בן ארי: הנה, לשולי יש את הניסיון, אבל בטח כשמדובר בחוק שהוא של הסיעה שלי, שהוא מתעסק בעסקים קטנים.

מירב בן ארי: אני אומרת לך – שום פנייה, שום דבר.

מירב בן ארי: אני לא יודעת, אולי בגלל שחושבים שאם חבר כנסת לא מוכר אז הוא עובד פחות.

מירב בן ארי: אז יש לי חדשות בשבילכם.

מירב בן ארי: דווקא חברי הכנסת הפחות מוכרים עובדים יותר, אבל אל תצטטו אותי.

מירב בן ארי: אין פה תחרות.

עאידה תומא סלימאן: מירב, אני חושבת שכולם יודעים שמי שנמצא בקואליציה יש לו יותר אפשרויות לקדם.

עאידה תומא סלימאן: למה אני מרגישה שאת, אני חושבת שכולם יודעים שלמי שנמצא בקואליציה יש לו כוח לקדם דברים.

עאידה תומא סלימאן: כנראה זה עניין גם של אמון, עד כמה הקואליציה כן רוצה לדחוף את הדברים שהנשים מדברות עליהם.

מירב בן ארי: אז אני אגיד משפט סיכום אחד.

מירב בן ארי: אנחנו כן רוצים לדחוף וזה כן חשוב וזו הסיבה שהייתי בשדולה וגם היום ותרגישו בנוח לקדם את הדברים האלה.

מירב בן ארי: תודה רבה ובהצלחה.

עאידה תומא סלימאן: תודה ובהצלחה בשדולה.

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת גאטס, ביקשת זכות דיבור, אך האם אתה רוצה לשמוע קודם את הסוכנות ואז להתייחס?

באסל גטאס: תודה.

עאידה תומא סלימאן: זכות הדיבור לארבל לוין, מנהל תחום בכיר מקרו בסוכנות.

<ארבל לוין: שלום, אני ארבל לוין, מנהלת את מחלקת מימון של הסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים.

<ארבל לוין: אני בעיקר פה כדי לספר על פרויקט שאנחנו עושים כבר 5 שנים.

<ארבל לוין: התחילו לדבר על זה קצת.

<ארבל לוין: אני אתן קצת פרטים.

<ארבל לוין: בשיתוף עם היחידה של איימן סייף ובעזרת הביצוע של קרן קורת - - -

עאידה תומא סלימאן: מהרשות.

<ארבל לוין: אנחנו הסוכנות לעסקים קטנים.

<ארבל לוין: כן, איימן סייף מהרשות וקרן קורת שבעצם מבצעת את הפרויקט בפועל עבורנו.

<ארבל לוין: זה מיזם משותף שנקרא סאווה.

<ארבל לוין: הוא התחיל בדרום הארץ על ידי קרן קורת, במתן הלוואות לנשים ערביות, נשים בדואיות בדרום ואנחנו הרחבנו את זה גם - - -

עאידה תומא סלימאן: אתה לא צריך לתקן את עצמך.

עאידה תומא סלימאן: אתה דווקא אמרת את זה נכון בהתחלה.

<ארבל לוין: אוקיי, בסדר גמור.

<ארבל לוין: זאת אומרת להתמקד בקהילה הבדואית, אז רציתי לציין את זה.

<ארבל לוין: כיום אנחנו ברוב הארץ, בדרום, בצפון ובמרכז הארץ גם.

<ארבל לוין: הקרן נותנת בסביבות 1,000 הלוואות בשנה לנשים.

<ארבל לוין: זו קרן שנותנת סכומים מאד קטנים לנשים שעד אותו רגע בכלל, במקרים רבים לא עבדו אפילו.

עאידה תומא סלימאן: מה זה קטנים?

<ארבל לוין: זה מגיע למשל ל-6,000 שקלים הלוואה.

עאידה תומא סלימאן: 6,000 שקלים?

<ארבל לוין: כן.

<חאולה ריחאני: עד 10,000 שקלים.

<חאולה ריחאני: ממוצע 7,000-7,5000 שקלים.

<ארבל לוין: זה עד 10,000 שקלים.

<ארבל לוין: אני ממליץ לכל אחד לבוא לראות - - -

עאידה תומא סלימאן: את נותנת את ההלוואות האלה?

<ארבל לוין: את התוצאה של הקרן הזאת.

<ארבל לוין: היא עושה דברים מדהימים.

<ארבל לוין: היא גורמת לאנשים שעד היום אפילו לא עבדו, להתחיל עסק קטן.

<ארבל לוין: אם זה להתחיל לייצר, נניח מישהי שבישלה בשכונה ועכשיו רוצה קצת להתרחב, היא עושה את זה.

<ארבל לוין: למכור בגדים.

<ארבל לוין: קוסמטיקה.

<ארבל לוין: מלא מלא סוגי עסקים.

<ארבל לוין: מאד יפה.

<ארבל לוין: באמת עושה שינוי.

<ארבל לוין: גם בדקנו.

<ארבל לוין: עשינו בדיקה בשנת 2013 ונמצא שכל משפחה שהאישה השתתפה בתכנית, בממוצע תוגדל לה ההכנסה ב-2,500 שקלים למשפחה, שזה הרבה.

עאידה תומא סלימאן: סליחה שאני שואלת.

עאידה תומא סלימאן: שאלתי את זה בהתחלה ואני אשאל שוב.

עאידה תומא סלימאן: מההיכרות שלי בהרבה מקומות בעולם, עסקים קטנים קורסים מהר ונסגרים מהר.

עאידה תומא סלימאן: השאלה שלי היא האם בדקתם בקרב כל אלה שקיבלו את ההלוואות – מה אחוז העסקים שהתמידו והמשיכו והאם יש בהם הצלחות או שהם נשארו באותם מימדים?

עאידה תומא סלימאן: יש בדיקה כזו?

באסל גטאס: והחזירו כסף.

<ארבל לוין: יש אחוז דיפולט בקרן.

באסל גטאס: עוד פעם.

<ארבל לוין: אחוז אחד של דיפולט בקרן.

<ארבל לוין: יש אחוז אחד של דיפולט בקרן.

<ארבל לוין: הקרן הזאת היא קרן שבאה עם מעטפת של ליווי, שהן נכנסות לבית של העסקים.

<ארבל לוין: זה מבוסס על מודלים שנוסו בעולם בנושא של הלוואות בערבות הדדית.

<ארבל לוין: המודל הזה, אני יכול להגיד לך שמבחינתי פה ברוב המקרים לאו דווקא העסק ממשיך, אבל נניח והאישה אחר כך הלכה ונהייתה עצמאית ואם מראש היא לא עבדה, גם עשינו שינוי.

<ארבל לוין: זאת אומרת יש פה עוד אפקטים שעד היום הבדיקה שלנו מראה - - -

עאידה תומא סלימאן: בסדר, השאלה הייתה מאד קונקרטית.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שברגע שמתחילים להשתלב מנסים שוב ושוב, אבל השאלה היא מאד קונקרטית.

עאידה תומא סלימאן: באיזו שנה התחלתם את הקרן הזאת?

<קריאה: 2006.

<ארבל לוין: אנחנו ב-2010.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, בשנת 2006 התחיל כל העסק הזה.

<רן קיוויתי: לא, בשנת 2006 הקרן התחילה.

<רן קיוויתי: אני רן קיוויתי, מנהל הסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים.

עאידה תומא סלימאן: או, ברוך הבא, אבל לא קופצים ישר למים.

עאידה תומא סלימאן: חכה שנייה.

עאידה תומא סלימאן: אני אמשיך את השאלה שלי.

עאידה תומא סלימאן: ברוך הבא.

עאידה תומא סלימאן: משנת 2006 ועד שנת 2015 אני חושבת שזו תקופת זמן די טובה כדי לבדוק, ולבדוק שנתית איך מתפתחים עסקים כאלה.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, כמה נשים שנכנסו ופתחו עסק כזה – קודם כל התמידו, לאיזו תקופה התמידו.

עאידה תומא סלימאן: כמה מהעסקים האלה נסגרו ועד כמה העסקים האלה התפתחו מעבר לממדים שהתחילו איתם?

<דגנית לוקס: אני אשמח לתת תשובה קונקרטית.

עאידה תומא סלימאן: מי גברתי?

<דגנית לוקס: אני מהעמותה להעצמה כלכלית לנשים.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, אז אני ארצה קודם כל לדעת האם הסוכנות, שכן מספקת את השירות הזה, בודקת את עצמה בצורה שאני שאלתי.

עאידה תומא סלימאן: יש תשובות?

<ארבל לוין: מה שאת מדברת עליה זה קרן סאווה?

<דגנית לוקס: כן.

<ארבל לוין: זו קרן שמופעלת על ידי עמותה שנקראת קורת.

<ארבל לוין: היא מופעלת משנת 2005 - - -

עאידה תומא סלימאן: שמענו את זה, כן.

<ארבל לוין: עד שנת 2011, משהו כזה, היא מופעלת בלי מעורבות ממשלתית.

<ארבל לוין: הסוכנות בכלל הוקמה רק בשנת 2009.

באסל גטאס: אתם לא שמתם כסף?

<ארבל לוין: לא, אנחנו הוקמנו בשנת 2009, אז תחילת הקרן הוקמה באזור הדרום, טיפלה רק בנשים - - -

עאידה תומא סלימאן: בסדר.

עאידה תומא סלימאן: שמענו את זה גם כן.

<ארבל לוין: רק בנשים ערביות בדרום.

<ארבל לוין: אנחנו בכל שנה מגדילים את הקרן באופן משמעותי.

<ארבל לוין: לפני שנה עשינו מחקר הערכה על הקרן הזאת, כדי לבדוק עד כמה היא אפקטיבית.

<ארבל לוין: מחקר ההערכה הזה נעשה על מספר די גדול של נשים שקיבלו שם תמיכה, ובדק בדיוק את הפרמטרים האלה – האם זה אפקטיבי, האם - - -

עאידה תומא סלימאן: והתוצאות?

<ארבל לוין: התוצאה הייתה שזה אפקטיבי.

<ארבל לוין: הנשים מתמידות וה - - -

עאידה תומא סלימאן: לא, לא, לא.

עאידה תומא סלימאן: מעבר להכללות – אפקטיבי והנשים מתמידות – סטטיסטיקה.

<ארבל לוין: הכנסת משק הבית של נשים באופן ממוצע שהיו בפרויקט הזה, עלתה ב-2,500 שקלים בממוצע לחודש במסגרת הנשים שהשתתפו בפרויקט.

<ארבל לוין: זה מבחינתי - - -

עאידה תומא סלימאן: זו לא התשובה לשאלות שאני שאלתי, אז אני אפנה לגברת מהעצמה כלכלית.

עאידה תומא סלימאן: כנראה יהיו להם תשובות.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: מה שמך?

<דגנית לוקס: דגנית לוקס מהעמותה להעצמה כלכלית.

<דגנית לוקס: אני רוצה להמשיך את הדברים שלך וגם של הבוגרת של הקורס של עסק משלך.

<דגנית לוקס: אנחנו בדיוק עכשיו הוצאנו מחקר הערכה שחאולה התחילה אותו ועשתה את רובו, ובעצם התוצאות מדברות בתכנית המרכזית, תכנית הדגל של העמותה, שנקראת עסק משלך, שהיא תכנית של העצמה וליווי עסקי, שגם דיברנו על זה כמה חשוב העניין של העצמה, כשמדובר בנשים.

<דגנית לוקס: בתכנית הזאת יש מנחת העצמה ומנחה עסקית.

עאידה תומא סלימאן: סליחה, סליחה, בואי קודם תעני על השאלות.

עאידה תומא סלימאן: אחר כך תגידי מה עושה העמותה, כי אני חושבת שלעמותה היו הרבה הזדמנויות להגיד את זה.

<דגנית לוקס: אוקיי.

<דגנית לוקס: אז אחוז הנשים שסיימו את התכנית הוא 88%, לפי המחקר שעשינו, שזה מחקר שמתפרש על 5 ו-6 שנים, שנעשה שנה אחרי, שלוש שנים אחרי וחמש שנים אחרי.

<דגנית לוקס: אחוז הנשים בעלות עסקים בסיום התכנית היה 40%, שזה ללא ספק מספר מרשים; ואחוז הישרדות העסקים אחרי 5 שנים, מתוך אלה שיש להם עסקים, היה 71%.

<דגנית לוקס: כך שאנחנו רואים שלתכניות האלה יש תוצאות בשטח.

באסל גטאס: 40% ו-70% לא מסתדרים לי.

באסל גטאס: תחזרי על זה בבקשה.

<דגנית לוקס: סליחה?

<חאולה ריחאני: 70 זה חלק מתוך ה-40%.

<דגנית לוקס: בדיוק.

באסל גטאס: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: סליחה, זה אומר ש-71% מה-40% שנפתחו - - -

<דגנית לוקס: שרדו לאחר 5 שנים.

עאידה תומא סלימאן: אפשר לשאול שאלה אחת – כמה עברו את התכנית הזאת אצלכם?

<דגנית לוקס: בסך הכל?

עאידה תומא סלימאן: כן.

עאידה תומא סלימאן: כלומר ה-88%, מה ה-100%?

<דגנית לוקס: נכון להיום 5,000 נשים עברו את התכנית ב-15 השנים שהיא קיימת.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, תודה.

עאידה תומא סלימאן: למרות שזו לא השאלה, אז זה עונה על התכניות של העמותה שלכם, אבל זה לא עונה לי על השאלות על קרן סאווה ועל העסקים שבעצם מתנהלים כחלק - - -

באסל גטאס: כמה הלוואות סאווה נתנה?

עאידה תומא סלימאן: שנייה, סליחה.

עאידה תומא סלימאן: וזה גם לא עונה על השאלה באופן כללי.

עאידה תומא סלימאן: יש נשים גם שיש להן עסקים קטנים שלא קיבלו מסאווה.

עאידה תומא סלימאן: סאווה זה לאוכלוסייה הערבית, אז השאלה שלי, והיא גם מתקשרת לבקשה או לעצם העובדה שהסוכנות לא עושה פילוח מגדרי לסטטיסטיקה שלה, לבדיקה שלה את העסקים.

<חאולה ריחאני: רן צריך לענות על זה.

עאידה תומא סלימאן: תאמינו לי, אני יודעת למי אני מכוונת את השאלה.

עאידה תומא סלימאן: השאלה שלי היא מאד ברורה, לא רק כדי להגיד אתם לא עושים את הפילוח המגדרי, כי ברגע שלא עושים פילוח מגדרי, זה אומר שאין ראייה מגדרית בקיום היום יומי ובתכניות לעתיד.

עאידה תומא סלימאן: ברגע שאנחנו מתחילים לעשות את הפילוח המגדרי, ברגע שאנחנו בודקים איפה הנשים נמצאות, האם באמת העסקים שלהן מתמידים או לא, אז מתחילים לשאול למה לא מתמידים ואז אפשר לפתח תכניות בהתאם.

עאידה תומא סלימאן: אז השאלה שלי היא האם בעצם עד היום הזה יש תשובות לשאלות ששאלתי?

עאידה תומא סלימאן: כמה מהעסקים של נשים מתחילים, כמה מתמידים, כמה נסגרים.

עאידה תומא סלימאן: יש?

חנין זועבי: רן, לפני שאתה תשיב, אני אמשיך את השאלה של עאידה.

חנין זועבי: התנהל פה דיון בוועדת הכלכלה בשנת 2014, על עסקים קטנים ובינוניים וניתנה הבטחה מטעם הסוכנות לעסקים, שבמחקר שאנחנו נעשה הקיץ הזה, ביחד עם ה-OECD, יהיה פילוח מגדרי ולאומי.

חנין זועבי: יש פרוטוקול של ההבטחה הזאת.

<רן קיוויתי: לגבי המחקרים, בצד של המחקרים שלנו באמת לא עשינו הבחנה בין נשים לגברים.

<רן קיוויתי: היו לנו שיחות עם כמה ארגוני נשים בשנים האחרונות - - -

עאידה תומא סלימאן: אולי בגלל זה אין לכם מחלקה ל - - -

<רן קיוויתי: מי שמנהלת את המחלקה שמטפלת ביזמות היא אישה ויש שם רק נשים.

עאידה תומא סלימאן: לא, לא, לא, זאת לא השאלה.

עאידה תומא סלימאן: השאלה האם יש לך מחלקה לעסקי נשים.

<רן קיוויתי: אז התשובה לגבי המחלקה, אם אנחנו נתוקצב להקים מחלקה כזאת, אני יתוקצב.

<רן קיוויתי: הסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים מונה 20 עובדי מדינה.

<רן קיוויתי: בחלק של היזמות יש שם שלושה עובדים.

<רן קיוויתי: אין לי תקנים לדברים כאלה כרגע.

<רן קיוויתי: לגבי הפילוח המחקרי, אנחנו קיבלנו באמת התייחסות כזאת.

<רן קיוויתי: פנינו ללשכה המרכזית לסטטיסטיקה, כי רוב המחקרים שלנו מבוססים על נתונים שהם נתוני למ"ס.

<רן קיוויתי: ביקשנו מהם שבדו"ח הקרוב שלנו נוכל לצאת עם נתונים מגדריים.

<רן קיוויתי: לשמחתי הם נענו בחיוב להצעה, רק שבשנת 2015 לא היה תקציב מדינה, אז הם לא תוקצבו עבור הניתוח הזה ועדיין הוא לא בוצע.

<רן קיוויתי: הוא כנראה יבוצע לקראת תחילת שנת 2016.

<רן קיוויתי: יהיה פילוח כזה.

<רן קיוויתי: לגבי הפילוח של הפעילויות שהסוכנות מבצעת, הסוכנות מטפלת בסביבות 20,000 יזמים ובעלי עסקים בשנה.

<רן קיוויתי: אנחנו יודעים - - -

באסל גטאס: כמה התקציב שלכם בשנה?

<רן קיוויתי: התקציב השנתי שלנו לנושא היזמות הוא בסביבות 80 מיליון שקלים.

באסל גטאס: ובכלל?

באסל גטאס: אמרת שיש הלוואות.

<רן קיוויתי: בסביבות 100 מיליון שקלים.

<רן קיוויתי: התקציב של הסוכנות הוא 100 מיליון שקלים.

<רן קיוויתי: יש קרנות הלוואות שהם לא בתקציב הסוכנות, יש כל מיני דברים שהם מסביב.

<רן קיוויתי: תקציב הסוכנות הוא 100 מיליון שקלים.

<רן קיוויתי: אז אנחנו מטפלים ב-20,000 יזמים ויזמיות ובעלי עסקים בשנה.

<רן קיוויתי: מי שמטפל ברוב בעלי העסקים והיזמים זה מערך המעוף, שהוא מערך השטח שלנו.

<רן קיוויתי: מבחינת הפילוח, פילוח נשים גברים – כ-55% ממי שמקבל אצלנו שירות זה נשים.

<רן קיוויתי: כמו שאמרתי, מי שמטפל בנושא הזה זה מערך המעוף.

<רן קיוויתי: נמצאת פה תמר שהיא מנהלת אזור באזור הצפון במערך המעוף.

<רן קיוויתי: הפעילות הספציפית שנעשית בסופו של דבר מול קבוצות של אוכלוסייה, היא בדרך כלל נעשית בהתאם לפילוח של אותה אוכלוסייה.

<רן קיוויתי: זאת אומרת שיש קבוצות שהן קבוצות רק של נשים.

<רן קיוויתי: יש קבוצות שיכולות להיות קבוצות של רק נשים מהמגזר הערבי.

<רן קיוויתי: יש קבוצות שיכולות להיות קבוצות שהן מעורבות ומתאים לנשים וגברים להיות בהן ביחד; יש קבוצות של חרדיות, אז בדרך כלל זה קבוצות שהן בלעדיות רק לנשים.

<רן קיוויתי: בשטח הפעילות נעשית באופן ספציפי בהתאם לצרכים של האוכלוסייה ובהתאמה לאותה אוכלוסייה.

<רן קיוויתי: אם אלה נשים מהמגזר הערבי – אז ההדרכה נעשית בערבית ובדרך כלל בקבוצות של נשים, ומי שמרצה שם, לרוב זה יהיה מותאם לקבוצה של אותם הנשים.

<רן קיוויתי: תמר נמצאת פה, היא יכולה להרחיב בנושא.

<רן קיוויתי: אנחנו עושים הרבה פעילות בנושא הזה, ואזור הצפון הוא אזור משמעותי.

<רן קיוויתי: יש בו גם נשים וגם גברים.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

<רן קיוויתי: דרך אגב, אנחנו עושים גם דברים עם ורד ובמימון של ורד והם הולכים גם כן רק למימון של נשים.

<רן קיוויתי: תמר יכולה להרחיב על הפעילות שאנחנו עושים בשטח.

עאידה תומא סלימאן: שנייה.

עאידה תומא סלימאן: אני מבינה מהדברים שאמרת שלפני סוף שנת 2016 לא יהיה לכם שום ניתוח מגדרי לסטטיסטיקות שלכם בסוכנות, למרות שאני הייתי חושבת שאפילו מתוך המידע שכבר יש לכם בתוך הסוכנות, יש אפשרות ולא צריך להסתמך.

עאידה תומא סלימאן: הניתוח שאני שאלתי עליו הוא ניתוח מגדרי למה שנמצא אצלכם בתוך הסוכנות, לעסקים שנמצאים בתוך המעגל שלכם ואתם יכולים לעשות את הניתוח הזה, בלי לחכות לנתונים של הלמ"ס ולתקציבים מהלמ"ס.

עאידה תומא סלימאן: בעניין של הקמת מחלקה, לא תמיד הקמת מחלקה קשורה בתקנים.

עאידה תומא סלימאן: לפעמים אפשר מתוך התקנים שקיימים לפתח מחלקה ואפשר לדבר על כך יותר מאוחר.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת באסל גטאס, בבקשה.

באסל גטאס: תודה.

באסל גטאס: אני חושב שהנתון המשמעותי ביותר ששמעתי היום משלי, בעניין אחוז הנשים בכלל בעסקים זעירים, קטנים ובינוניים הוא בהשוואה לעולם ול-OECD במיוחד, מאד קטן.

באסל גטאס: צריך לחפש את הסיבות.

באסל גטאס: זה לא קשור, אין קורלציה ברורה בין זה לבין המצד של ה-GDB או של המבנה הכלכלי.

באסל גטאס: זה באמת נושא בפני עצמו למחקר – למה נשים בעסקים זעירים, קטנים ובינוניים – לגבי האחוז שלהם.

באסל גטאס: אני רוצה לקחת את הנתון של העצמאים, לדעתי זה משקף.

באסל גטאס: לא את 2%, את ה-8% - - -

<שלי דביר: זה היה 4%.

באסל גטאס: לדעתי זה ייצא יותר, אם נשנה את ההגדרות, זה יעלה ל-8% או ל-9%.

<חאולה ריחאני: זה עולה ל-20% אם לוקחים עסקים משפחתיים גם.

עאידה תומא סלימאן: אני לא מבינה למה צריך לשנות הגדרות כדי להעלות את האחוז.

באסל גטאס: אני מחפש את המציאות הכלכלית, לא את הנתונים הגרפיים.

<שלי דביר: גם ה-8% זה נמוך.

באסל גטאס: כן, על זה אני אומר.

באסל גטאס: 8% לעומת 29% זה נמוך.

באסל גטאס: חשוב באמת לאחד, לפחות בטרמינולוגיה, על מנת שנבין אחד את השני מה מדברים.

באסל גטאס: אם זו המציאות הכלכלית, אז על אחת כמה וכמה בכלכלה הערבית במגזר הערבי.

באסל גטאס: אני באמת באמת רוצה לחסן את עצמי או את השימוש בעניינים מגדריים או בלקסיקון המגדרי, שהוא חייב להיות.

באסל גטאס: אני רוצה לדבר על כלכלה.

באסל גטאס: אני רוצה להראות שהתמונה עגומה מאד כלכלית, לא רק מבחינת נשים, מבחינת זכויות נשים, מבחינת מעמד האישה, מבחינת העצמת האישה.

באסל גטאס: גם הכלכלה בכללותה יורה לעצמה ברגל וישראל פשוט לא תדביק את ה-GDB של ה-OECD והפער הולך ונפער.

באסל גטאס: לא יודע, ישראל בכל האינדיקאטורים החשובים ביותר היא בין 1 ל-3 מלמטה.

באסל גטאס: משווים את ישראל עם מקסיקו ובמקרה הטוב ביותר עם פורטוגל.

רועי פולקמן: במה?

רועי פולקמן: בכלכלה באופן כללי?

רועי פולקמן: בוודאי שלא.

רועי פולקמן: זה ברור.

<ורד סויד: לא בנושאים של מעמד האישה.

עאידה תומא סלימאן: לא, לא, לא, הוא מדבר כלכלית.

רועי פולקמן: גם ברור שלא.

עאידה תומא סלימאן: הוא מדבר כלכלית.

רועי פולקמן: גירעון, אחוזי אבטלה.

רועי פולקמן: איפה ה-OECD ואיפה ישראל?

רועי פולקמן: הנתונים כל כך לא נכונים.

באסל גטאס: אני אראה לך בממוצע של ה-GDB - - -

רועי פולקמן: לא.

באסל גטאס: מה יש לך?

רועי פולקמן: זה פשוט לא נכון, אבל בסדר.

רועי פולקמן: אפשר להגיד את זה.

באסל גטאס: לפני שאני אצא מכאן אני אשלח לך את ה - - -.

באסל גטאס: העסקת נשים זה עניין מרכזי.

באסל גטאס: אני מאמין ב-affirmative actions.

באסל גטאס: בלי affirmative actions לסקטורים שהם בהגדרה מופלים לרעה או מודרים, אי אפשר להתקדם.

באסל גטאס: המערכת הכללית לא תיסחב ותסגור פערים עם סקטורים שהם מופלים לרעה היום.

באסל גטאס: חייבים.

באסל גטאס: וזה לא עניין של תקציבים, זה עניין של תעדוף.

באסל גטאס: אם הרשות תגיד אסטרטגית היעדים הם לעלות מ-8.8% עסקים בבעלות נשים ל-20% או ל-15% בחמש שנים או ל-20% בחמש שנים, ותקצה לזה משאבים מתוך העוגה, זה אפילו לא תמיד בהשקעה, כלומר בקרנות עצמן, אלא באסטרטגיה, בהנגשה.

באסל גטאס: אני אביא לך דוגמא קטנה אחת.

באסל גטאס: אני מדבר על האליטה של האליטה, קרם דה לה קרם, שזה דוקטורים ויזמים.

באסל גטאס: כשלמשרד הכלכלה עצמו, שאתה עובד בו, היה סעיף אחד לכולם, מה שנקרא יזמות, אחוז הערבים שניגשו וקיבלו היה קטן.

באסל גטאס: כשנעשה קו מיוחד ושופרו התנאים ב-90 או 85% מענק, ניגשו בתוך חצי שנה 15 חברות שקיבלו כבר 20 מיליון שקל.

באסל גטאס: כלומר, ה-affirmative actions, הגישה עצמה, חייבת להיות אחרת.

באסל גטאס: אני חושב שמבחינת הצעות לחוק, לשינוי חקיקה עם הוועדה, על פי כל מה ששמענו היום, יש הרבה יוזמות שבחקיקה אפשר לשנות.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, תודה.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת רועי פולקמן, אחד היוזמים של היום הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להגיד לך שכבר לפני שנכנסת אנחנו דיברנו על העניין של הקמת מחלקה בתוך הסוכנות – להכניס את זה להצעת החוק, ואנחנו כוועדה ניזום את התיקון הזה ואני מקווה שדרך ההכנות בוועדות, אנחנו נצליח להכניס את זה.

רועי פולקמן: אז זו הצעה מצוינת ששווה לדון בה.

רועי פולקמן: אנחנו דיברנו על זה היום בוועדת הכלכלה.

רועי פולקמן: תוקם ועדת משנה שתעסוק בחוק הזה ובאופן כללי בעסקים קטנים ובינוניים ובהחלט אפשר יהיה לקדם את הדיון על מחלקה ספציפית, אם הדיון הוא מחלקה, או כלים אחרים.

רועי פולקמן: כמובן יושב פה הדרג המקצועי, אבל כמובן שאני בעד שבוודאי שיהיה מבט מגדרי על החלוקה.

רועי פולקמן: אני רק רוצה להגיד בתשובה למה אנחנו רואים את הנתון - - -

עאידה תומא סלימאן: תוקם ועדת משנה?

רועי פולקמן: כן, במהלך הימים הקרובים.

עאידה תומא סלימאן: אז אולי כדאי שאחד מהדברים הראשונים שנעשה זה ישיבה משותפת.

רועי פולקמן: בסדר גמור, בשמחה רבה.

<חאולה ריחאני: זו ועדת משנה בתוך וועדת הכלכלה?

רועי פולקמן: כן.

רועי פולקמן: אני רוצה להשיב תשובה למה אחוז העסקים בבעלות נשים הוא כל כך קטן, כי הנתונים הם ברורים והתשובות לזה הן יחסית ברורות.

רועי פולקמן: כשאתם מסתכלים על הנתונים של לידות עסקים לשנת 2014, אני אתן לכם מידע מאיפה נולדים עסקים במדינת ישראל, באיזה ענפים כלכליים, נתוני למ"ס.

רועי פולקמן: הרוב המרכזי זה שירותים מקצועיים, מדעיים וטכניים.

רועי פולקמן: אחר כך אנחנו מדברים על מסחר סיטונאי ונושא של כלי רכב, תיקון כלי רכב, בינוי.

רועי פולקמן: כלומר, אני רוצה לומר שיש תחומים, פעילויות נדל"ן ושירותי תחבורה, אחסנת דואר ובלדרות - - -

באסל גטאס: אבל זה - - -

רועי פולקמן: רגע, רגע.

רועי פולקמן: אני בא ואומר שאחד הדברים המרכזיים שאנחנו צריכים לשים על השולחן, והוא עלה היום יפה גם על ידי שר החינוך בהקשר של לימודי המתמטיקה.

רועי פולקמן: יש הטיה מגדרית לענפים מסוימים, זה ברור.

<ליאת גור: גם הסללה.

רועי פולקמן: הסללה, בוודאי.

עאידה תומא סלימאן: הסללה זה לא עלייה.

רועי פולקמן: הסללה, זו המילה הנכונה.

רועי פולקמן: ולכן, אחד הדברים הראשונים שאני מציע, גם לוועדה ולקיים את זה בדיון עם משרד החינוך ועם ועדת החינוך, זה את הדיון על חינוך ליזמות במדינת ישראל, שבו באמת אנחנו נראה איך מעצימים את אותם תחומים, שהם היום אחוז מאד קטן מלידות העסקים במדינת ישראל ונמצא את הדרך.

רועי פולקמן: דיברו היום על התחומים המדעיים, איך דואגים לזה שאחוז הנשים במקצועות המדע יעלה באופן משמעותי.

רועי פולקמן: הרי זה לא כי הן פחות טובות במתמטיקה.

רועי פולקמן: אולי הן יותר טובות במתמטיקה, אבל פחות מהן לומדות מדעים אחרי זה.

רועי פולקמן: וכמובן המקצועות הטכניים שדיברנו עליהם וענפים נוספים.

רועי פולקמן: אני חושב שזה האתגר, אחד האתגרים, יש כמובן עוד הרבה נושאים למה האחוז הוא כזה.

רועי פולקמן: כמובן יש את הסיפור המגזרי.

רועי פולקמן: יש אם תרצו שבטים במדינת ישראל, מגזרים במדינת ישראל – המגזר החרדי, המגזר הערבי, ששם יש עוד חסמים למה פחות נשים הן יזמיות, ולכן גם זה מעיד על הסטטיסטיקה הלאומית.

רועי פולקמן: אבל שני התחומים האלה – הסיפור של תעסוקת נשים ויזמות נשים במגזר הערבי והחרדי והסיפור של החינוך וההסללה שקיימת בענפים, זו אחת הסיבות המרכזיות למה במדינת ישראל, בשונה ממדינות אחרות ב-OECD אחוז היזמות של נשים הוא נמוך, ובזה אנחנו צריכים לטפל דבר ראשון.

עאידה תומא סלימאן: תודה, חבר הכנסת רועי פוקלמן.

עאידה תומא סלימאן: אני רק חייבת להגיד שאנחנו הולכים לקיים דיון עם ועדת המדע והטכנולוגיה, על הנושא של חינוך וההכנה לסוג זה של מקצועות ושל כניסה לעולם העסקים.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו אני אבקש לקצר ואם יש הצעות קונקרטיות.

עאידה תומא סלימאן: דיברנו על החסמים ודיברנו על המצב הקיים.

עאידה תומא סלימאן: אם יש הצעות לשיפור, אם יש הצעות לחקיקה אולי, שאפשר להתייחס אליהן.

עאידה תומא סלימאן: אני מנסה לגוון, תסלחו לי.

עאידה תומא סלימאן: קודם כל אתן את רשות הדיבור לגברת ורד סויד, מנהלת הרשות לקידום מעמד האישה.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: באמת ננסה לקצר.

<ורד סויד: ברור.

<ורד סויד: אז כפי שצוין, אלפי נשים השתתפו בקורסים שלנו, שעשינו ביחד גם עם הרשות לפיתוח כלכלי ובין הזוכים במכרזים - אצלנו אנחנו תמיד משתדלים שיהיו לפחות שלושה גופים - נמצאת כאן חאולה שעמדה אז בראש העמותה להעצמה כלכלית; ומהרעיונות שראיינו את הנשים, את המשתתפות, גם לפני הקורס וגם בסיום הקורס, עלו כמה חסמים.

<ורד סויד: אנחנו היום יודעים מנתוני הלמ"ס שיש הבדל בין שעות העבודה של אישה עצמאית לגבר עצמאי, שהוא גדול יותר מההבדל בשעות העבודה בין שכירים.

<ורד סויד: ובתחום של העסקים הקטנים – אם אנחנו רוצים לייצר סביבת עבודה תומכת משפחה - היא לא קיימת.

<ורד סויד: התחרות היא מול קניונים שפתוחים מבוקר עד הליל, דרך מקומות שפתוחים גם ביום החופשי כמו שבת או יום אחר לעדות האחרות והדבר הזה הוא חסם עבור נשים.

<ורד סויד: בעבר בחלק מהרשויות היה יום שהוא אחר הצהריים יום חופשי, יום עסקים, מספרות בימי שני, עסקים אחרים בימי שלישי.

<ורד סויד: אני מאד הייתי מציעה אם בתיקון החוק שלכם תחשבו על לעודד יום שבו העסקים כולם, כולל בקניונים, מסתיימים בשעה סבירה ולא מונעים מנשים, שחלקן לעתים גם חד הוריות, עומדות ברשות משפחה ולא יכולות להיות בתחרות הזאת.

<ורד סויד: התוספת של דמי אבטלה היא תוספת שתעזור היום בעיקר גם לנשים להשתלב במעגל העסקים.

<ורד סויד: אנחנו רוצים להמשיך את הקורסים.

<ורד סויד: אנחנו עושים עכשיו פרויקט פעם שנייה עם הסוכנות לעסקים קטנים ותוך כדי התייחסות מגדרית והרצאות שעוסקות בתחום הזה.

<ורד סויד: התובנה החשובה ביותר שלנו מכל תהליך הלמידה החשוב, שנוצרת קבוצת נט-וורקינג של נשים, וכל אחת אחר כך, בין אם היא נתקלת בחסם, יש לה עם מי להתייעץ ובין אם היא פותחת סוכנות ביטוח, יש לה את הקהל של הראשונות שמגיעות.

<ורד סויד: ההמלצה שלנו לנשים היא לקנות ולצרוך בשירותים שבבעלות נשים.

<ורד סויד: תודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת חנין זועבי.

חנין זועבי: בקצרה, נקודה תיאורטית ונקודה מאד קונקרטית.

חנין זועבי: כאשר הממשלה מציבה יעד של להעלות את אחוז תעסוקת נשים ערביות ל-40%, אז צריכים לתרגם את זה בכל רשויות הממשלה.

חנין זועבי: כלומר, היעד הזה צריך להיות מתורגם אצל הרשות.

חנין זועבי: הוא לא יכול להיות מתורגם כאשר אין פילוח מגדרי ואין פילוח לאומי בשביל לעקוב אחרי היעד.

חנין זועבי: עד כמה הרשות תרמה ליעד הזה, עד כמה איימן סייף, שהוא איננו פה, תרם ליעד הזה.

חנין זועבי: כלומר איך אפשר לעקוב?

חנין זועבי: לכן צריכים את הפילוח.

חנין זועבי: זה מהראייה, מהתפיסה של הממשלה עצמה.

חנין זועבי: כלומר זאת צריכה להיות בקשה מהממשלה עצמה.

עאידה תומא סלימאן: ברגע שעושים את הפילוח אז בעצם הם שמים את המשקפיים המגדריים ואז אפשר לראות יותר טוב.

עאידה תומא סלימאן: אין מה לעשות.

חנין זועבי: כן, כן, לכן.

חנין זועבי: אוקיי.

חנין זועבי: אבל אנחנו גם בשטח.

חנין זועבי: כלומר אי אפשר על ידי העלמת סטטיסטיקה, להעלים את המציאות.

חנין זועבי: המציאות קיימת.

<רן קיוויתי: חנין, אני מוכן להזמין אותך לכל קורס שאנחנו פותחים לנשים ערביות, יש הרבה כאלה בכל רחבי הארץ.

חנין זועבי: אני לא רוצה.

חנין זועבי: זה לא העניין.

עאידה תומא סלימאן: סליחה - - -

חנין זועבי: אני ישבתי איתך כמה פעמים, שלחת לי דוגמה, אנחנו מעודכנות.

עאידה תומא סלימאן: ברגע שיש פילוח אתה תוכל להראות הרבה יותר כמה עשית ואת ההצלחות.

עאידה תומא סלימאן: זה לא חייב להיות שהפילוחים דווקא יוציאו רע.

עאידה תומא סלימאן: אפשר גם לצאת טוב.

חנין זועבי: גם פילוח של תקציבים, גם פילוח כמה הפעילות שלכם הכניסה נשים לתוך שוק העבודה.

חנין זועבי: עכשיו הנקודה הקונקרטית.

חנין זועבי: עאידה, אני רצה מוועדת הכלכלה לוועדת החינוך לוועדת הרווחה, לוועדה פה, על מנת לדבר על הסוגיה ואני ישבתי עם רן בסוגיה וישבתי עם איימן סיף.

חנין זועבי: עסקים חברתיים זו גם סוגיה נעלמת, גם כאשר מדברים על נשים ועסק חברתי הוא עסק הכי רלבנטי לנשים ערביות מובטלות - - -

רועי פולקמן: רק לומר שקיימנו על זה דיון בוועדת העבודה הבוקר.

חנין זועבי: כן.

חנין זועבי: יש לי את המיזם הזה של מפעל תזונתי ואיך להרחיב את זה ואין לי תשובה עכשיו והמכשול הוא, עוד פעם, אני רוצה לכתוב את זה גם בפרוטוקול וגם לענות: חובת מכרזים.

חנין זועבי: כלומר, להחריג את העסקים החברתיים מחובת המכרזים.

חנין זועבי: אולי צריכים בשביל זה חוק, חקיקה - - -

רועי פולקמן: אז התקיים על זה דיון בוועדת העבודה עם משרד המשפטים בבוקר.

רועי פולקמן: זה נקודה ש - - -

חנין זועבי: קיימתם או תקיימו?

רועי פולקמן: לא, התקיים היום בבוקר דיון על עסקים חברתיים.

עאידה תומא סלימאן: בסדר, התקיים דיון.

עאידה תומא סלימאן: יש לך תשובה בעניין?

רועי פולקמן: כן.

רועי פולקמן: הוקמה קרן ייעודית לעניין הזה של 50 מיליון שקלים.

רועי פולקמן: הנקודה היא שאין היום הגדרה משפטית.

רועי פולקמן: נציגת משרד המשפטים אמרה שאין הגדרה משפטית מה זה תאגיד שמוגדר עסק חברתי.

רועי פולקמן: היום הדבר היחידי שהוגדר בתקנות היה עסק שמעסיק אנשים מאוכלוסיות מוחלשות.

רועי פולקמן: זה הדבר היחידי שהוגדר מה זה עסק חברתי ויש לנו משימה כאן, להגדיר מה הוא עסק חברתי.

חנין זועבי: אבל לא רק להגדיר.

רועי פולקמן: זה החסם כרגע.

חנין זועבי: אוקיי, וגם רגולציה או לתקן רגולציה שתתאים.

חנין זועבי: אז אני מניחה את הסוגיה הזאת.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, קיבלתי, חנין.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאפשר לעשות משהו.

עאידה תומא סלימאן: בסיכום אני אתייחס לנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: אם לא איכפת לך, חבר הכנסת אראל מרגלית, אני אתן למישהו מהקהל ואחר כך אני אחזור אליך.

עאידה תומא סלימאן: זכות הדיבור לגברת אביבית פריאל.

<אביבית פריאל אביחי: אביבית פריאל אביחי.

עאידה תומא סלימאן: יושבת ראש הוועדה למעמד האישה, איגוד המסעדות.

עאידה תומא סלימאן: אם אפשר לקצר.

<אביבית פריאל אביחי: כן, אין בעיה, אני אקצר.

<אביבית פריאל אביחי: אני באתי לייצג בעצם את הענף שלי, ענף המסעדות.

<אביבית פריאל אביחי: אני בעלת עסק בינוני, על פי הגדרת החוק.

<אביבית פריאל אביחי: יש לי מסעדה ובית קפה בתל אביב.

<אביבית פריאל אביחי: אני רוצה לספר קצת על הקשיים האובייקטיביים שלי בענף שרובו נשלט על ידי גברים.

<אביבית פריאל אביחי: יש לי עסק שמנוהל עם שותפה.

<אביבית פריאל אביחי: אנחנו מעסיקות בערך 40 עובדים.

<אביבית פריאל אביחי: סליחה, אני קצת מתרגשת.

<אביבית פריאל אביחי: אנחנו מעסיקות בערך 40 עובדים, מתוכם מעט מאד נשים, כי זה תחום שמאד מאד קשה לשרוד בו כאישה.

<אביבית פריאל אביחי: התנאים האובייקטיביים, דיברה על זה קודם מישהי כאן, על השעות, סופי השבוע, השעות המאד ארוכות והקושי המאד גדול לגייס עובדים.

<ורד סויד: הכוונה שלי הייתה כן לייצר מקום עבודה שתומך משפחה וכן מאפשר השתתפות נשים ולא דורש מהן לעבוד.

<קריאה: במסעדות זה עוד יותר קשה.

<אביבית פריאל אביחי: במסעדות זה מאד קשה.

<קריאה: בלילה.

<קריאה: זה ענף קשה.

עאידה תומא סלימאן: הדבר הכי תומך משפחה זה שהגברים יתחילו לעשות את העבודה המוטלת עליהם בתוך המשפחה.

עאידה תומא סלימאן: זאת הרגולציה הכי טובה.

<ורד סויד: יש נשים חד הוריות שאין להם את הגבר שהן יכולות להתחלק איתו.

עאידה תומא סלימאן: בסדר, אבל בעיקר זה הרוב, משפחות שהן לא חד הוריות.

<אביבית פריאל אביחי: בתחום שלי, בתחום המסעדות, הקושי הבאמת גדול הוא בגיוס עובדים.

<אביבית פריאל אביחי: זאת אומרת יש את נושא העובדים הזרים שמטילים קשיים מאד מאד גדולים.

<אביבית פריאל אביחי: אני מוצאת את עצמי פעמים רבות נקראת חזרה לעסק, מהבית, כדי באמת למלא את מקומות של עובד שאין מי שימלא את מקומות מלבדי.

<אביבית פריאל אביחי: סתם לדוגמא, לגייס חיילים משוחררים.

<אביבית פריאל אביחי: אין לי שום דבר להציע להם.

<אביבית פריאל אביחי: אני בעצם עומדת כאישה בעלת עסק, שמתמודדת ברמה היומיומית עם כוח עבודה חסר ונאלצת למלא את מקומם.

<אביבית פריאל אביחי: זאת אומרת על חשבון הזמן הפנוי שלי.

עאידה תומא סלימאן: אבל השאלה שלי, סליחה, קודם כל יש לי מה להגיד על זה שאין כאילו כוח אדם, כאשר יש כל כך אבטלה ויכול להיות שאין מישהו מוכשר, אבל זאת לא בעיה מיוחדת בגלל שאת אישה שעומדת בראש העסק?

עאידה תומא סלימאן: או שזה בעיות של הענף באופן כללי?

<אביבית פריאל אביחי: זה בעיות של הענף ואני מדברת על זה שיש לי מעט מאד קולגות נשים בענף הזה.

<אביבית פריאל אביחי: זאת אומרת אני רואה את הקולגות שלי שנפלטות מהענף בכמויות מאד מאד גדולות.

<אביבית פריאל אביחי: הרבה חברות שלי שסוגרות את העסקים שלהן, כי הן לא מצליחות לעמוד בדרישות האובייקטיביות של התחום בעצם.

עאידה תומא סלימאן: אוקי.

עאידה תומא סלימאן: אולי כדאי שתחליפו כמה מילים, את ונאהיה, בסוף הישיבה.

עאידה תומא סלימאן: תודה לך.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת מרגלית, בבקשה.

אראל מרגלית: אז קודם כל תודה על קיום הדיון הזה ואנחנו רוצים שיתקיימו עוד דיונים ואני אגיד תודה לשותף שלי ליום הזה, רועי פולקמן ולרן קיויתי שבאמת עושה הרבה מאד ברשות לעסקים קטנים.

אראל מרגלית: עכשיו אני רוצה להגיד משהו על המצב, כי הוא מאד נוגע לנשים בשנה האחרונה.

אראל מרגלית: 60,000 עסקים קטנים ובינוניים נסגרו במדינת ישראל בשנה האחרונה.

אראל מרגלית: חלק גדול מאד מאלה שסובלים, גם בדרום זה היה וגם במקומות אחרים, זה נשים.

אראל מרגלית: הן היו הבעלים של העסקים האלה והמצב היה מאד מאד קשה.

אראל מרגלית: הסקטור שסבל הכי הרבה במלחמה, היו נשים, שהיו צריכות גם למצוא את הסידור לילדים שלהם כשהגנים לא פתחו, כשהמעונות לא פתחו, לקיים את העסק ולהמשיך לעבוד.

אראל מרגלית: והדבר שהכי ריגש אותי בתוך הפעילות בדרום באותה תקופה, זה דווקא ההתארגנות המאד גדולה של קבוצת נשים, בכל הנושא של העסקים הקטנים בדרום.

אראל מרגלית: אני חייב לומר שברגע שנשים מתארגנות, האזור מתארגן הרבה יותר טוב.

אראל מרגלית: אז קודם כל יש הרבה יותר כוח לנשים מאשר נדמה להן, כי זה שינה לחלוטין את השיח בבאר שבע, שינה לחלוטין את השיח במערב הנגב, ברהט, בכל אחד מהמקומות שבהם פעלנו.

אראל מרגלית: זה עבד בצורה בלתי רגילה.

אראל מרגלית: דבר שני שאני רוצה להגיד, עיקר הצמיחה של מקומות העבודה האיכותיים בגיל 45 פלוס הולך להיות בעסקים קטנים והחלק של הנשים בתוך העסקים האלה, בשנים הקרובות, הולך להיות הרבה יותר גדול ממה שהוא היה בעבר.

אראל מרגלית: חייבים להתכונן לזה, חייבים להבין את זה והחברה צריכה להבין שזה מה שהולך להיות.

אראל מרגלית: שימו לב שבאוכלוסיות שלא השתתפו באופן מלא במעגל העבודה, מי שהוביל עד עכשיו באוכלוסייה החרדית זה היו נשים.

אראל מרגלית: הן מובילות הרבה לפני הגברים והן בעצם גיבשו יחד עם עולם ההייטק, בואו נגיד ככה, את המודל הראשוני.

אראל מרגלית: גם בנושא של האוכלוסייה הערבית, ששם הנשים מאחור, אבל העסקים הקטנים זה הגורם מספר אחת לכניסה של נשים לעבודה.

אראל מרגלית: פתאום יש רישיון נהיגה, פתאום יש חשבון בנק, פתאום יש סוג של אחריות בתוך משק הבית.

אראל מרגלית: כלומר, זה מצב אחר לחלוטין.

אראל מרגלית: עכשיו, אני אומר לכם שבשנים הקרובות הולכים להיות נושאים חדשים, בעיקר בצפון, דרך אגב.

אראל מרגלית: אזורים שלמים במדינת ישראל הולכים להיכנס לתוך מעגל הצמיחה, אני מקווה, אמן.

אראל מרגלית: זה יהיה חייב להיות בטרנספורמציה אדירה של התפקיד של נשים כיזמיות וכבעלות עסקים בתוך חלק גדול מאות עסקים.

אראל מרגלית: אנחנו חייבים להבין יותר טוב איך לתמוך, איך לעזור בצורה יותר ספציפית, אבל אנחנו צריכים לעשות את זה בצורה כזאת שחלק גדול מזה זה דברים חברתיים.

אראל מרגלית: כלומר, לא יתכן שמעונות יום, בחלקים גדולים של האוכלוסייה, לא יתכן שזה לא יסובסד.

אראל מרגלית: זה לא יתכן, כי זה כל כך משפיע על מה שקורה שם, שזה אדיר.

אראל מרגלית: תחבורה ציבורית – כל אחד מהחסמים האלה.

אראל מרגלית: אני עזרתי לחבר שלי עימאד תלחמי להקים את באבקום.

אראל מרגלית: אני רואה מה גורם לאנשים לבוא למקום העבודה, נגיד נשים ערביות או לא ואיך זה יכול לעשות שינוי גדול.

אראל מרגלית: גם בדברים המאד מתקדמים שמתחברים בין טכנולוגיה לעסקים קטנים, נשים הולכות להוביל.

אראל מרגלית: נשים בשנים הקרובות הולכות להוביל ולעשות את המהפכה.

אראל מרגלית: יש לי המלצה אחת.

אראל מרגלית: נניח בצפון, בצפון יש לנו נושא ענק שמחבר בין חקלאות, מזון ורפואה וזה הולך להיות נושא שהולך להפוך את המדינה.

אראל מרגלית: כל האוכלוסיות פה היום הולכות להיות מעורבות בזה.

אראל מרגלית: נשים מובילות את המחקר בתוך התחום הזה.

אראל מרגלית: נשים יכולות להוביל את הכל.

אראל מרגלית: זה ההייטק החדש.

אראל מרגלית: נשים יכולות להוביל את התחום הזה.

אראל מרגלית: יש עוד כמה תחומים, תחומי התיירות, תחומים אחרים, שהיום מתחברים עם טכנולוגיה.

אראל מרגלית: מה שאני אומר – לא תמיד צריך להסתכל במראה האחורית ולראות מה הגברים עשו ולבוא לשם.

אראל מרגלית: יש כמה נושאים חדשים, תעזרו לנו.

אראל מרגלית: אני בא מחברה.

אראל מרגלית: אני הקמתי יותר מ-100 חברות בחיים שלי, יש לי ארבע שותפות נשים, הקרן שהובילה פה בירושלים ובמדינה.

אראל מרגלית: נשים היום נכנסות לעמדות ניהול – מנכ"ליות, בעלות עסקים, יזמיות.

אראל מרגלית: בחלק מהדברים אנחנו צריכים יותר עזרה לחבר את הנושאים החברתיים שעוזרים לאישה להרים עסק, להתחיל עסק, לתת גיבוי כדי שהיא תוכל לעבוד בצורה של משפחה צעירה או משפחה יותר מבוגרת, שצריכים לתמוך.

אראל מרגלית: תעזרו לנו.

אראל מרגלית: תבהירו לנו את זה ואנחנו נקדם את זה.

אראל מרגלית: אנחנו חייבים לקדם את זה.

אראל מרגלית: שם נמצא העתיד של הכלכלה הישראלית.

אראל מרגלית: אני לא אומר את זה כמליצה.

<חאולה ריחאני: אנחנו כבר עכשיו בשביל זה.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, אני מודה לך, חבר הכנסת.

עאידה תומא סלימאן: אני הייתי רוצה לעקוץ אתכם עכשיו קצת, אם תרשו לי.

עאידה תומא סלימאן: אני הייתי רוצה לראות אתכם מגיעים לוועדה הזאת יותר, כי כנראה יש לכם מה לתרום ויש לנו מה לשתף פעולה.

עאידה תומא סלימאן: אלה בדיוק הנושאים שאנחנו עוסקות בהם בוועדה ואני מנסה לקדם.

עאידה תומא סלימאן: מאד הייתי רוצה לקחת חלק מהדברים שאמרתם ולהריץ אותם הלאה ועוד יהיו לנו שיתופי פעולה.

עאידה תומא סלימאן: אני שמחה שעשיתם את היום הזה כדי לראות אתכם בוועדה.

עאידה תומא סלימאן: זכות הדיבור לליאת זילברמן, תנועת עצמאים עושים שינוי.

<ורד סויד: עצמאיות עושות שינוי עכשיו.

עאידה תומא סלימאן: עצמאיות, אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: כל מי שנרשם יקבל זכות דיבור.

עאידה תומא סלימאן: כל מי שנרשמה.

עאידה תומא סלימאן: מי שמגיע לוועדה הזו כבר יודע שמי שנרשם מקבל זכות דיבור.

<ליאת זילברמן: אני פשוט מהרגע הראשון מקשיבה ומקשיבה ואני צוברת לאט לאט עוד ועוד דברים ואני אומרת עוד שנייה אם אני לא מדברת, אני מתפוצצת.

<ליאת זילברמן: כבר אמרתי לה.

<ליאת זילברמן: קוראים לי ליאת זילברמן מתנועת עצמאים עושים שינוי.

<ליאת זילברמן: תנועת עצמאים עושים שינוי קמה אחרי התכנית של מיקי חיימוביץ וגל גבאי, בנושא זכויות סוציאליות לעצמאים, מה שידענו תמיד שהזכויות שלנו פחות או יותר קרובות לדבר הזה והבנו שאם אנחנו לא נתאגד ונעשה מעשה, כלום לא ישתנה, שום דבר לא ישתנה.

<ליאת זילברמן: אנחנו משלמים ביטוח לאומי כמו כולם ומקבלים הרבה פחות.

<ליאת זילברמן: הרעיון שלנו בגדול זה לקדם חקיקה שקשורה לעצמאים, כמובן אתם כבר יודעים ויצא לכם כבר לדבר איתנו.

<ליאת זילברמן: ולקדם עוד כל מיני דברים שקשורים לפיננסים באופן כללי.

<ליאת זילברמן: אנחנו שבע נשים וארבעה גברים בתוך הצוות המנהל, אז יש לנו רובה נשי.

<ליאת זילברמן: זה משהו שחשוב מאד לציין.

<ליאת זילברמן: הכוח הנשי בעצם הניע את כל התנועה הזאת וגם היום, זה מה שקורה.

<ליאת זילברמן: באתי היום לדבר על מעמד האישה.

<ליאת זילברמן: אני עצמאית.

<ליאת זילברמן: יש לי לחברה להפקת אירועים ונגעתם פה בכל מיני נקודות שהן נקודות כואבות והייתי רוצה לחדד אותן קצת.

<ליאת זילברמן: אחד הדברים שדיברתם על נושא של עסקים שנסגרים מאד מהר, זו נקודה שאני רואה אותה הרבה.

<ליאת זילברמן: אני חושבת שאחת הסיבות זה בגלל שאין מספיק ידע.

<ליאת זילברמן: אני בתור אישה החלטתי, יש לי חלום, אני רוצה להקים עסק וזה קורה להרבה מאד נשים.

<ליאת זילברמן: הן ניגשות למע"מ או למס הכנסה, פותחות תיק והכל טוב ויפה והן חושבות שפה כבר הכל יהיה ורוד ויפרח וזה לא נכון.

<ליאת זילברמן: אין ידע.

<ליאת זילברמן: אין מספיק ידע איך לנהל עסק, איך להריץ את הדברים, איך לקדם אותו.

<ליאת זילברמן: וזה משהו שהוא מאד מאד לוקה בחסר.

<ליאת זילברמן: אני נתקלתי בהתחלה בכל מיני דברים הזויים שלא דמיינתי לעצמי.

<ליאת זילברמן: אני כתבתי חשבונית וקבלה ביחד, הגיע אלי מישהו ממס הכנסה, דפק לי בדלת.

<ליאת זילברמן: דברים שהם מאד מאד מתסכלים.

<ליאת זילברמן: מאד מאד מתסכלים לשבת ולהתמודד איתם.

<ליאת זילברמן: את אומרת וואלה, אני לא עשיתי שום דבר רע, ועדיין מתייחסים אלי כאילו אני לא בסדר, וזה אחד הדברים.

<ליאת זילברמן: אני יושבת בבית ויש גם ילדים וצריך לטפל בבית ובילדים ועוד לדאוג לכל הדברים הקטנים האלה.

<ליאת זילברמן: אני חושבת שהכוונה מדויקת מהתחלה היא מאד מאד חשובה, היא תמנע המון סגירת עסקים.

<ליאת זילברמן: זה דבר ראשון.

<ליאת זילברמן: הדבר השני, דיברתם על נושא של אכיפת החוק שדיברה עליו שלי.

<ליאת זילברמן: אני חושבת שאין מודעות, עוד פעם.

<ליאת זילברמן: אני לא ידעתי.

<ליאת זילברמן: אני חושבת שאם אני הייתי יודעת כן הייתי לוחצת במקומות האלה.

<ליאת זילברמן: רובנו לא יודעות את זה, שאם אני עומדת מול גבר בתוך מכרז, אני יכולה להגיד רגע רבותי, אני אישה.

<ליאת זילברמן: זה נשמע לא טוב, נכון, אבל בכל זאת, אנחנו רוצים לקדם פה איזה שהוא עניין.

<ליאת זילברמן: אז אני חושבת שצריך למצוא את הדרך איך להגיע לנשים וליידע אותם.

<ליאת זילברמן: פשוט ליידע.

<ליאת זילברמן: יש חוקים כאלה וכאלה וצריך ליישם אותם.

<ליאת זילברמן: אנחנו צריכות לקחת את האחריות.

<ליאת זילברמן: אני חושבת שאם נחכה לחוק זה לא יגיע מהר, עם כל הכבוד.

<ליאת זילברמן: הדבר השלישי, הנושא של אשראי.

<ליאת זילברמן: זה נכון מאד.

<ליאת זילברמן: כל פעם שאני מגיעה לבנק – ויש לי עסק ואני מכניסה כספים – קודם כל שואלים אותי מה תעודת הזהות של בעלך, וזה מאד מפריע.

<ליאת זילברמן: מאד מפריע.

<ליאת זילברמן: כאילו אני מכניסה סכומים הרבה יותר ממנו ועדיין – מה תעודת הזהות של בעלך.

<ליאת זילברמן: כאילו, זה גם דברים שצריך להתייחס אליהם.

<ליאת זילברמן: לא מגיע לי פחות ממנו.

<ליאת זילברמן: אין פה.

<ליאת זילברמן: ואני אוהבת אותו, שלא תבינו אותי לא נכון והוא מכניס יפה.

<ליאת זילברמן: אני אומרת דברים טובים עליו.

עאידה תומא סלימאן: אני מקווה שהוא צופה עכשיו.

<ליאת זילברמן: הוא יצפה.

<קריאה: היא אמרה שהיא אוהבת אותך.

<ליאת זילברמן: נכון, הכל בסדר.

<ורד סויד: אבל הבנקים צריכים לאהוב אותה.

<ליאת זילברמן: אבל הבנקים צריכים באמת להתייחס אלינו לא ממקום חלש.

אראל מרגלית: בנקים ואהבה זה מושג שקשה להצליח.

עאידה תומא סלימאן: בואי נמקד.

עאידה תומא סלימאן: נקודות שכבר עלו את יכולה להגיד אני מחזקת אותן ולעבור הלאה, כי יש גם אחרות שרוצות לדבר.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

<ליאת זילברמן: אני אגיד לכם מה.

<ליאת זילברמן: הלידה האחרונה שלי הייתה לפני 21 שנים ואז לא הייתי עצמאית, אבל היא מחושבת - - -

<קריאה: כמה את צריכה - - -

<ליאת זילברמן: נכון, נכון, ואם היא הייתה בשמירת הריון, אז זה על חשבונה.

עאידה תומא סלימאן: סליחה, כל מה שאתן אומרות לא נרשם בפרוטוקול.

עאידה תומא סלימאן: ביקשת, זה יגיע ברגע שהיא תסיים.

עאידה תומא סלימאן: היא אוטוטו מסיימת.

<ליאת זילברמן: נכון.

<ליאת זילברמן: הנושא של דמי הלידה, היא באמת צודקת, החישוב שלנו שונה לעומת השכירה.

<ליאת זילברמן: זה משהו שצריך גם לבדוק אותו.

<ליאת זילברמן: זה נראה לי בגדול.

<ליאת זילברמן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: יופי, תודה לך.

עאידה תומא סלימאן: אורלי בן אהרון, עיריית ירושלים, בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: את רואה, הנה, הגיע התור שלך.

<אורלי בן אהרון: זה הגיע.

<אורלי בן אהרון: היא התייחסה, אז אני לא אתייחס.

עאידה תומא סלימאן: ישר ולעניין.

<אורלי בן אהרון: ישר ולעניין.

<אורלי בן אהרון: קודם כל אנחנו הקמנו לפני 5 שנים, עיריית ירושלים יזמה מספר פעולות לקידום בעלות עסקים.

<אורלי בן אהרון: נמצא כאן גולן טובי, השותף שלנו להקמת פורום לבעלות עסקים.

<אורלי בן אהרון: 600 נשות עסקים חברות בפורום הזה, מגיעות בדיוק לנושא של מידע, ידע, הכשרות מקצועיות להצלחת העסק.

<אורלי בן אהרון: אני לא ארחיב.

<אורלי בן אהרון: זה קיים.

<ליאת זילברמן: לא, אבל אני מדברת על זה שמהתחלה.

<ליאת זילברמן: לא לתת לנו - - -

<אורלי בן אהרון: גם מהתחלה.

<אורלי בן אהרון: אני רוצה להתמקד בנושא של נשים עצמאיות חד הוריות בעלות עסק.

<אורלי בן אהרון: ברגע שאישה פותחת עסק והיא אם חד הורית, נשללת ממנה קצבת המזונות ואני חושבת שפה צריך תיקון חקיקה, משום ש - - -

עאידה תומא סלימאן: זה הדיון השלישי.

עאידה תומא סלימאן: זה הוזכר גם בדיון על הדיור וגם על העוני ועכשיו עסקים קטנים.

<אורלי בן אהרון: אוקיי, אז יש כאן מלכודת, משום שבשנה הראשונה, במידה והיא לא מצליחה להרים את העסק שלה, אז גם נשללת ממנה הזכות לקצבת מזונות ואני חושבת שיש לשים את הדגש בעניין הזה.

<אורלי בן אהרון: זהו.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: הוספתי את זה.

עאידה תומא סלימאן: עורכת הדין חיה מנע, נציגת להב, לשכת העסקים הקטנים והעצמאים.

עאידה תומא סלימאן: אולי תסבירי לי מה ההבדל בין הלשכה לבין הסוכנות.

<חיה מנע: ההבדל הוא פשוט גופים אחרים שכנראה משלמים דמי חבר ומצטרפים.

<חיה מנע: יש חופש בחירה לאיזה ארגון להצטרף.

<חיה מנע: זה נראה לי ההבדל היחיד, חוץ מזה שבפועל - - -

<ורד סויד: ממשלתי.

עאידה תומא סלימאן: אתם גוף ממשלתי?

<חיה מנע: גוף פרטי שמאגד עסקים באופן פרטי, שמצטרפים על מנת שייצגו אותם.

<חיה מנע: אני רק אומר שקודם כל אני מברכת על היום הזה שיזמנו חברי הכנסת.

<חיה מנע: אני חושבת שזה חשוב מאד וחשוב מאד לדבר על זה לא רק היום אלא במהלך כל השנה וגם לא רק בוועדה הזאת, אלא גם בוועדות אחרות, כשברור שיש השקה של הנושאים לוועדות ההן.

<חיה מנע: מה ששמענו היום ואני לא אחזור על הדברים, באמת מצער.

<חיה מנע: אנחנו נמצאים במצב שבו יש 31 חברות כנסת כיום בכנסת הנוכחית.

<חיה מנע: אני חושבת שהרבה דברים שעלו כאן

<חיה מנע: במסגרת תיקוני חקיקה, יכולים לעבור ולהתקבל ולהקל מעט על המצב שקיים כיום.

<חיה מנע: ליאת כאן דיברה על הביטוח הלאומי, אז אנחנו באמת בלהב מקדמים את הנושא של איסור על עובדת עצמאית לעבוד בתקופת הלידה.

<חיה מנע: יש הבדל כמובן מהותי בין עובדת עצמאית לבין עובדת שכירה.

<חיה מנע: עובדת עצמאית שיש לה עסק צריכה להגיע בתקופה שאחרי הלידה, להגיע, לבוא, לבדוק שהעסק פועל כפי שצריך.

<חיה מנע: ברור שביטוח לאומי לא יכול לשלול ממנה את האפשרות הזאת לבקר בעסק שלה ולפקח עליו.

<חיה מנע: אם היא תעשה את זה, כמובן יישללו ממנה דמי הלידה שהיא אמורה לקבל אחרי תקופת הלידה, במהלך חופשת הלידה כמובן.

<חיה מנע: בנוסף, אנחנו מקדמים חקיקה ברשויות המקומיות, מקדמים תיקוני חקיקה שיקלו עם בעלי עסקים קטנים ובפרט עם נשים בעלות עסקים.

<חיה מנע: אנחנו קוראים באמת לכל הגופים להציע הצעות.

<חיה מנע: בשם נשיא להב הנבחר, עורך הדין רועי כהן שנכנס לתפקידו לאחרונה, אני והוא חושבים שקידום נשים בעסקים זה דבר מאד חשוב.

<חיה מנע: זה ערך מאד חשוב שצריך לקדם אותו, לכן גם בלהב יש לנו מחלקה שעכשיו היא הולכת להתחדש, מחלקה לקידום מעמד האישה.

<חיה מנע: דבר נוסף אחרון, שחשוב לי באמת לומר, שאנחנו חושבים שדרך החקיקה, דרך תיקוני החוקים, זו הדרך הנכונה לפעול.

<חיה מנע: כמובן שצריכות להיות עמותות שיקדמו ויעלו ויציפו את הדברים, אבל אנחנו נמצאים ב - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מזמינה אותך בכל נושאי החקיקה שקשורה לעידוד עסקים של נשים, להיות איתנו בקשר ואז נראה מה אפשר לעשות בנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: גברת לילי בן שלום, בעלת מסעדה בירושלים.

עאידה תומא סלימאן: אני מאד מאד מבקשת למקד את הדיון, כי אני ארצה בעוד חמש דקות לסכם.

עאידה תומא סלימאן: זה אומר שיש לי עוד דוברת, כלומר יש לך 2.5 דקות.

<לילי בן שלום: אני מתה על הנחמדות שלך.

<לילי בן שלום: אני אשתדל לעשות את זה בשתי דקות.

<לילי בן שלום: נעים מאד, שמי לילי ויש לי את מסעדת ראצ'ה הגרוזינית בירושלים, אני אגיד את זה בגאווה – אחת המסעדות המצליחות.

<לילי בן שלום: הייתי שכירה בכירה בדואר ישראל, עזבתי הכל, פתחתי חלום, מסעדה.

<לילי בן שלום: אני יושבת פה ושומעת.

<לילי בן שלום: אני פעם ראשונה, בגלל מצב המצוקה העסקית של אנשי עסקים בעיר, אני נמצאת פה כבר שבועיים והוועדה הראשונה זה היה עם אראל, כאילו הוא חבר לי.

<לילי בן שלום: חבר הכנסת.

<לילי בן שלום: תודה רבה על כל מה שאתה עושה, קודם כל.

<לילי בן שלום: אני יודעת שזה לא בשביל זה.

<לילי בן שלום: אני פתחתי מסעדה, את העסק הכי מסוכן, מסעדה מפוארת.

<לילי בן שלום: לקחתי מקום, אין, אין, אי אפשר להגדיר אותו כמה שהוא היה מחסן.

<לילי בן שלום: כלום.

<לילי בן שלום: אף אחד מכל הארגונים האלה לא בא אלי.

<לילי בן שלום: אני אישה.

<לילי בן שלום: לא יודעת מה זה להיות עצמאית.

<לילי בן שלום: לא יודעת באמת מה זה מס הכנסה, מע"מ, לא יודעת מה זה רישיונות למסעדה, לא יודעת גם את כל מה שגברים לא יודעים.

<לילי בן שלום: בואו לא נפלה בינינו לביניהם.

<לילי בן שלום: זה בסדר שאנחנו מדברים לפעמים על מזונות וילדים ויום להפחית אותם.

<לילי בן שלום: חלקנו גם גרושות ויש ילדים קטנים ונכון, הכל בחקיקה, אבל אני לא מרגישה שיש פה איזה גוף שמחבק אישה.

<לילי בן שלום: ואם אנחנו כולנו נשים וכל אחת לוקחת את התחום שלה ומטפלת בזה ובזה ובזה, אני אף אחד מכל הארגונים לא פנה אלי.

<לילי בן שלום: אפילו לא אמר לי מזל טוב, אישה, פתחת עסק, בואי נעזור לך, בואי ניתן לך את אותו מידע – מה ההצעה שלך.

<לילי בן שלום: ואני באמת די פעילה בכל מקום שאני מרגישה שיכול לקדם אותי ואחרים, אבל אני מרגישה שהבעיה היא בחיבוק ובכלל לשמוע ביחד, כארגון אחד, מישהו שמחבק את האישה.

<לילי בן שלום: חברה, אישה יכולה לעשות כל דבר שגבר יכול לעשות.

<לילי בן שלום: יש לפעמים שלא בא לנו לעשות אותם ואף יותר, אבל אין פה.

<לילי בן שלום: אני שומעת אישה, אישה, ושומעת בבנק לא יצעקו אישה.

<לילי בן שלום: עזבו.

<לילי בן שלום: המטריה של כל מה שקשור לעידוד יזמות אישה, שמתחיל באמת בלתת ולהחדיר את האמונה – אנחנו פה בשבילך – אם זה בקטע העסקי, הבנקאי, הכלכלי, הידע, העירייה וכל דבר, מטריה אחת היא תעודד אנשים, נשים בעיקר שהן חד הוריות.

<לילי בן שלום: ועצמאי, אין מה לעשות, זה חיים של כלב – גם לאישה וגם לגבר.

<לילי בן שלום: אז המטריה הזאת היא הרבה יותר חשובה בשביל להכניס ולהחדיר נשים ליזמות עסקית.

<לילי בן שלום: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: ואני חייבת להגיד - - -

<לילי בן שלום: ונשים, בואו נצעק.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שעמדת בהבטחה שלך.

<לילי בן שלום: אמרתי לך.

<לילי בן שלום: אני ואת זה אותו זן, שמתי לב.

עאידה תומא סלימאן: טוב.

עאידה תומא סלימאן: אבל בעצם המטריה שאת מדברת עליה או הגוף הזה, שיאגד בתוכו, אנחנו ניסינו והוצע פה להקים מחלקה בתוך הסוכנות, ואני חושבת שזה משתמע יותר ויותר בכל הנושא.

עאידה תומא סלימאן: כל הנושא שהארגונים לא באו אליך, אני חושבת שגם זו אחת הבעיות.

עאידה תומא סלימאן: הארגונים הקיימים הם הרבה פעמים עסק בעצמם, שמנסה להתקיים ולא תמיד מצליח ואנחנו נדבר על זה אחר כך.

עאידה תומא סלימאן: תמר שמחי, מפעילת אשכול 2 – מעוף.

עאידה תומא סלימאן: אחרונת הדוברים.

<תמר שמחי: תודה.

<ורד סויד: תספרי גם על ימי העיון שאתם עושים.

<תמר שמחי: כמובן, כן, תודה.

<תמר שמחי: לילי, אני קודם כל רוצה לפנות אליך ולומר לך שיש לך כתובת שמחבקת ועוטפת ומעטפת.

<תמר שמחי: אנחנו גוף שנקרא מעוף – מעוף זה מערך הסיוע לעסקים קטנים ובינוניים של משרד הכלכלה והסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים.

<תמר שמחי: רן קיויתי, מנהל הסוכנות, הציג פה מקודם.

<תמר שמחי: גלי מנהלת את המערך ואנחנו פה כדי לסייע גם לכאלה שרוצים להקים עסק ולבעלי עסקים קיימים.

<לילי בן שלום: אוקיי.

<תמר שמחי: אני אשמח לפרט בשתי הדקות שנותרו לי, איזה כלים יש לסוכנות לעסקים קטנים באמצעות המעוף.

<תמר שמחי: אנחנו פרושים ברחבי הארץ ב-40 סניפים, כשלמעשה כל יזם בראשית הדרך, או כל בעל עסק קיים, עד 100 עובדים – אם זה חברה, אם זה מפעל – יכול להנות מהשירותים שלנו.

<תמר שמחי: כל השירותים מסובסדים בעלויות מאד סמליות.

<תמר שמחי: חשוב לציין, אנחנו נמצאים באוויר מזה שנה וחצי – מיולי 2014.

<תמר שמחי: נתנו מענה עד כה ל-19,000 בעלי עסקים ויזמים.

<תמר שמחי: מבחינת החשיפה שלנו, יש לנו, אני מניחה שחלקכם נחשפתם לתשדירים של מעוף בטלוויזיה.

<תמר שמחי: בימים אלה ממש ברדיו אנחנו מפרסמים בגלי צה"ל, גלגל"צ, רשתות נוספות, כמובן אתר האינטרנט, ערוצי פרסום מגוונים.

<תמר שמחי: מה אנחנו נותנים – ייעוץ פרטני, ליווי לכל אורך התהליך.

<תמר שמחי: אם את כבעלת עסק זקוקה לפיתוח העסק, ליווי לבנק, הגדלת מספר הלקוחות, אנחנו יודעים לתת לך סיוע בעלויות סמליות על ידי מומחים שלנו.

<תמר שמחי: אנחנו יודעים ללוות למימון ממגוון - - -

<לילי בן שלום: אני כבר שילמתי על הטעויות שעשיתי, אבל להבא, אישה פותחת עסק, אני חושבת שצריך לפנות אליה לפני, כי כל זה מעשים.

<תמר שמחי: אני אומרת שיש לנו גם מענה ליזמיות בראשית הדרך.

עאידה תומא סלימאן: למרות שאני אוהבת כאשר עושים את הקשרים האלה ויכולים לעזור לנשים, אבל אנחנו לקראת סיום הישיבה ואני רוצה לסכם.

עאידה תומא סלימאן: האם יש הצעה, מהניסיון האדיר שפרשת אותו עכשיו לפנינו, האם יש הצעה קונקרטית שאת חושבת שהוועדה הזו יכולה לקחת ולהוביל כדי לקדם את הנושא?

<תמר שמחי: שוב, אנחנו נותנים מענה מטעם המדינה ליזמים ועסקים.

<תמר שמחי: אין ספק שנושא של קידום של יזמות הנשים הוא מאד מאד חשוב, החל בשלב החינוך, חינוך וקידום יזמות טכנולוגית.

<תמר שמחי: נשים נמצאות בעיקר בתחומים של מתן שירותים, ההכנסה היא מאד נמוכה.

<תמר שמחי: אני הייתי שמחה מאד לראות יותר נשים ביזמות טכנולוגית ויותר נשים שלא פוחדות להקים עסק.

<תמר שמחי: אחד המכשולים העיקריים של נשים זה מחסומים מנטאליים, חברתיים ואנחנו נשמח מאד אם תהיה פעילות בתחום הזה.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, אנחנו נשמע את הרעיון הקונקרטי.

אראל מרגלית: תראו, אני אגיד לכם, אחד מהדברים שאולי אנחנו יכולים לעשות שיתוף פעולה עם הוועדה לקידום מעמד האישה והשדולה לעסקים קטנים, זה אולי הדבר הבא.

אראל מרגלית: אחד מהדברים שהכי מרגשים אותי במה שקורה, כשאני עושה כנסים גדולים לעסקים קטנים בערים בכל המדינה, ובתוך הכנסים האלה, אנחנו קודם כל מאגדים את האנשים ביחד.

אראל מרגלית: הרבה אנשים לא מאוגדים וגם לא יודעים איך הם יכולים לקבל טיפה עזרה.

אראל מרגלית: יכול מאד להיות שמה שאנחנו יכולים לעשות זה לארגן, נגיד נתחיל בשתיים, בשתי ערים, כנס לעסקים קטנים שבו אנחנו נעשה את שיתוף הפעולה.

אראל מרגלית: נקדיש חלק יותר גדול של הכנס לדיבור ספציפי על הנושא של נשים שנכנסות לתוך המעגל של עסקים קטנים גם כיזמיות וגם כמי שמשתתפות בתוך הסיפור הזה ואת הדברים שכל הארגונים הוולונטריים או הממשלתיים יכולים לתת, נרכז את זה.

אראל מרגלית: כלומר, נבוא ביחד, ננסה לתת את זה וננסה לבנות מטריה.

אראל מרגלית: החוק שאני בונה עכשיו, מנסה לבנות - one stop shop, שזה בכל עיר.

אראל מרגלית: זה קצת יהיה קשה להוציא את זה ממשרד הפנים, אבל אני רוצה שזה יבוא לרשות לעסקים קטנים.

אראל מרגלית: זה כמו בארצות הברית או בשוויץ או במקומות אחרים, שכל עיר תחויב להקים מוקד אחד של משרדי הממשלה ואז הנושא של נשים בתוך הסיפור הזה, יכול להיות דבר ענק, כמשהו שמקבץ הכל.

אראל מרגלית: אז נתחיל בשתי דוגמאות.

אראל מרגלית: נקבע את זה ביחד.

אראל מרגלית: נעשה שני כינוסים כדי לראות איך זה עובד ונמשיך.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: קיבלת שותפות לדרך.

עאידה תומא סלימאן: הוועדה תשמח ואני חושבת גם שהרשות.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נמשיך להיות בקשר.

עאידה תומא סלימאן: אני מתחילה את הסיכום שלי.

עאידה תומא סלימאן: אני מאד מצטערת, אני חייבת לסיים.

אראל מרגלית: אני חייב לרוץ.

אראל מרגלית: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: אני מתחילה את הסיכום בזה שאנחנו קבענו לעצמנו תכנית עבודה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נהיה בקשר ונריץ את הנושא הזה של שני הכנסים.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

אראל מרגלית: בדיוק.

עאידה תומא סלימאן: הדבר השני שאני גם מסכמת עכשיו, שאנחנו נפעל לשינוי החוק בעניין הסוכנות, כדי שיכלול גם כן הקמת מחלקה בתוך הסוכנות, לפי החוק שידאג לנושא של עסקים קטנים לנשים.

עאידה תומא סלימאן: כל ההצעות שהובאו בפנינו, כולל הטיה לרכש מעסקים של נשים, לפצל מכרזים, או לחילופין לעשות צביעה בתוך התקציבים של המדינה לגופים או למוסדות הממשלה שמחייבים שימוש בחלק הזה מהתקציב הצבוע לרכישה מעסקי נשים.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נמשיך לעקוב אחריהם וננסה להגיע להסכמות או לרגולציה או לחקיקה בנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: תנאי הסף של מכרזים ממשלתיים – אני חושבת שצריך לעבור עליהם ולבדוק אותם ולבדוק מה אפשר לעשות איתם כדי שבאמת זה יהיה יותר אפשרי.

עאידה תומא סלימאן: כי אפשר להגיד תעשו העדפה מתקנת כלפי עסקים של נשים, אבל אם הנשים לא יעברו את הסף הזה ויכנסו למכרז, אז זה יהיה בלתי אפשרי לעשות ולבצע את ההעדפה המתקנת.

עאידה תומא סלימאן: אני פונה לסוכנות ומבקשת לא לחכות עד שהלמ"ס יוכל לעשות את הסטטיסטיקה.

עאידה תומא סלימאן: הסוכנות תתחיל עם הנתונים שנמצאים במאגר שלה, במה שמטופל אצלה, בתוך הסוכנות, לעשות פילוח מגדרי ולאומי לשאלות העיקריות שהעליתי פה.

עאידה תומא סלימאן: אני אבקש לקבל סטטיסטיקה בנושא הזה מהסוכנות.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נפנה באופן רשמי מהוועדה לסוכנות, כדי לקבל את המידע הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שמה שהעלתה חברת הכנסת חנין זועבי, למרות שזה לא בהגדרה הפורמאלית של עסקים קטנים וזה מחייב הגדרה אחרת בעניין של עסקים חברתיים, אבל כולנו יודעים שבסופו של דבר, כאשר מגיעים לעסקים חברתיים, אנחנו בעצם מגיעים לנשים.

עאידה תומא סלימאן: כי רוב מי שמפעיל עסקים חברתיים זה נשים, ואני חושבת שגם הוועדה תדאג להמשיך את הקשר בנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: דבר אחרון, אנחנו בדרך לקבוע פגישה עם הביטוח הלאומי בכל הנושא של מזונות והשפעתם על כלל התנאים, גם של העסקת נשים וגם עניין הדיור הציבורי וגם עניין העוני.

<ורד סויד: הנחות בארנונה.

עאידה תומא סלימאן: מזונות הם בעצם כסף שהוא עבור הילדים.

עאידה תומא סלימאן: אי אפשר יותר לסבול את הגישה הזו, שמנשלת את האישה מאפשרות של עלייה בשכר שלה או בהכנסה שלה או בקבלת שירותים אחרים שהמדינה אמורה לאפשר, כמו דיור ציבורי, בגלל שהיא מקבלת מזונות עבור הילדים שלה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה אחד הנושאים, שכפי שאמרתי, עלה בשלושת הדיונים האחרונים, ואני בטוחה שאם ניגש לעוד נושאים אחרים, זה יעלה באיזה שהוא מקום ואנחנו חייבים לטפל בזה S.O.S, מהר כמה שאפשר.

עאידה תומא סלימאן: מפה אני חייבת להפנות קריאה.

עאידה תומא סלימאן: קריאה לציבור באופן כללי.

עאידה תומא סלימאן: תעסוקת נשים ושילוב נשים בתעסוקה - אם זה בעסקים קטנים או אם זה במשרות, אבל גם כן בעסקים קטנים - נכון שאנחנו מדברים עליה כזכות אלמנטארית, זכות לעבודה, ליישום עצמי, להנאה מהדברים שאנחנו עושים ולהכנסה ולעצמאות כללית שהיא של הנשים, אבל בסופו של דבר, חברה שלא מקבלת את התוצאות ואת הפרי שאפשרי וטמון בהעסקת נשים ושילוב נשים – היא בסופו של דבר, החברה עצמה מפסידה.

עאידה תומא סלימאן: מפסידה הכנסה, מפסידה אפשרות לעלות מעל לקו העוני, מפסידה הרבה דברים.

עאידה תומא סלימאן: אז נכון, אנחנו מכוונים למוסדות המדינה ורואים בהם אחראים על שילוב נשים בתעסוקה, אבל אני פונה עכשיו לחברה באופן כללי – הישראלית על כל גווניה, כולל החברה הערבית, כולל החברה האתיופית.

עאידה תומא סלימאן: תעודדו עסקי נשים.

עאידה תומא סלימאן: תקנו מנשים.

עאידה תומא סלימאן: תצרכו את המצרכים שנסים מנסות למכור כדי לעמוד על הרגליים, כי בסופו של דבר זה יחזור לחברה עצמה ויחזור אליכם.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שזה לא המקום לפנות לעם, כאילו בוועדות האלה, אבל אני רואה בזה מחויבות שלי, שאני אקח אותה לכל מקום שאני מופיעה בו ואני אשתמש בה.

עאידה תומא סלימאן: אני מקווה שכולכם תעשו ככה.

עאידה תומא סלימאן: תודה על דיון מאד מעניין ותצליחו בעסקים שלכן.

עאידה תומא סלימאן: תודה.