ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 127, 2015-12-30 16:50

איתן כבל: שלום לכולם.

איתן כבל: אפשר לומר עוד מעט כבר ערב טוב בשעון החורף.

איתן כבל: גברתי מנהלת הוועדה, היועצת המשפטית, דובר, רשם, חברותי וחברי חברי הכנסת, אני שמח לפתוח עוד ישיבה של ועדת הכלכלה.

איתן כבל: באמת עשיתי זאת קודם כול היום בלוח הזמנים הצפוף הזה מתוך הכרת חשיבות הנושא.

איתן כבל: אני אומר את זה לכם בצורה מאוד ברורה.

איתן כבל: ראיתם באיזו סערת נפש הייתי בדיון הקודם, ואף אחד, לא בשולחן הזה ולא בשולחנות אחרים יכול לבוא ומילה אחת לומר על מערכת היחסים שמתקיימת ביני לבין החקלאות.

איתן כבל: לא היום, לא בקדנציות הקודמות, אני לא זקוק שילמדו אותי מה זה חקלאות.

איתן כבל: פעם ראשונה.

איתן כבל: ופעם שנייה, חקלאות היא גם ביצים.

איתן כבל: היא גם ביצים, תזכרו את זה, היא לא רק ביצים.

איתן כבל: היא גם ביצים.

איתן כבל: ואני לא עומד כאן למבחן כל פעם שעושים לי וי או איקס.

איתן כבל: כל אחד אומר: טוב, אני מגדל ביצים.

איתן כבל: ההוא אומר: לא, אני מגדל פטם, זה לא מעניין אותי.

איתן כבל: אין דבר כזה.

איתן כבל: אני עושה את מה שאני חושב שנכון.

איתן כבל: והגיע גם הזמן או הגיעה העת שמישהו יחשוב שאמורה להתקיים איזושהי מערכת יחסים רעה בין העולם של הגנת זכויות בעלי החיים לבין החקלאות – אין סיבה שזה יתקיים במצב הזה.

איתן כבל: המנכ"ל אמור להגיע, נכון, אורי?

<אורי צוק בר: כן כן.

<אורי צוק בר: הם פשוט הלכו לאן שהוא פה בתוך האולם.

איתן כבל: מה, הלכו לאכול פה משהו?

איתן כבל: יש פה משהו?

איתן כבל: תגיד לי, גם אני אלך.

<קריאה: הם עושים חביתה.

עיסאווי פריג': לאן הרוח נושבת.

איתן כבל: תראו, חשוב לי, אני לא רוצה להתחיל לפני שהמנכ"ל יגיע.

איתן כבל: אורי, תתקשר אליו.

<אורי צוק בר: הם בדרך.

איתן כבל: כי אני לא מתכוון לומר את דברי פעמיים.

איתן כבל: מה גם שעוד אני צריך להיות הערב בקיבוץ בארי.

איתן כבל: ערב טוב, חברי המנכ"ל.

יעקב פרי: הוא ישחרר אותך.

איתן כבל: הוא ישחרר אותי?

חיים ילין: שם לא מדפיסים ביצים.

איתן כבל: לדעתי, הם מוכנים לשחרר אותו.

חיים ילין: אל תדאג, הם כבר שחררו אותי.

איתן כבל: אדוני המנכ"ל, ברשותכם, אני מבקש להתחיל את הדיון בתקנות המועצה לענף הלול (כללים בדבר מכסות לייצור ביצי מאכל לשיווק בשנת 2016), התשע"ו-2015.

איתן כבל: אני אומר לך, אדוני המנכ"ל, מה הדבר שחשוב לי.

איתן כבל: אעשה את הקישור בין ועדת החינוך למה שקורה כאן.

איתן כבל: לא עצרתי את הרפורמה אז ונלחמתי למען החקלאים, למען החקלאות המשפחתית שלא יפרקו אותה כפי שרצו אז, כדי לחזור כיו"ר ועדת הכלכלה ולאשר את הכול כאילו כלום לא קרה.

איתן כבל: זה לא יקרה.

איתן כבל: זה לא יקרה.

איתן כבל: אני אומר את זה, אנצל כל סמכות הנתונה לי כדי שזה לא יקרה.

איתן כבל: וזה לא בא ממקום שהוא נגד החקלאים.

איתן כבל: אעזור לכם גם היום, תנוח דעתכם.

<קריאה: בטוח.

איתן כבל: אבל אני רוצה לצאת מכאן עם התחייבויות ברורות.

איתן כבל: ואם המשרד או כל גוף ממשלתי לא יידע לעמוד בהן, אז נדע את מערכת היחסים בינינו.

איתן כבל: המשרד יושב כאן לא רק בענייני ביצים.

איתן כבל: הוא לא יושב רק על הביצים האלה, יש עוד עניינים אחרים.

<אורי צוק בר: היא לא תהיה כבר.

<אפרת ורד: לא תהיה.

<אפרת ורד: היא הייתה צריכה לצאת.

<אורי צוק בר: היא הייתה בהתחלה.

<צביקה כהן: זאת הייתה עורכת-דין שלהם.

איתן כבל: היועצת המשפטית, איך אומרים, במחילה מכבודה, זה לא מה שאני זקוק לו.

איתן כבל: מי זה הרפרנט שלכם?

<צביקה כהן: אלי בינג.

<צביקה כהן: שירה ברגמן.

איתן כבל: אה, אלי.

איתן כבל: למה - - -

<לאה ורון: הוא הודיע - - -

איתן כבל: מי זה הסגן - - -

<צביקה כהן: אודי אדירי.

איתן כבל: אה, אודי?

איתן כבל: א. א.

עיסאווי פריג': לאן הרוח נושבת?

<לאה ורון: רבותי, שבו בבקשה ואל תפריעו שם בסוף.

איתן כבל: אין רוח נושבת.

איתן כבל: נקריא סעיף-סעיף.

איתן כבל: אני מבקש ממך, אדוני המנכ"ל להציג בפני – בפנינו, סליחה – את ענייני הליבה של התקנות, ממש בקצרה.

איתן כבל: אני רוצה את ההתייחסות של אדוני ללולי חופש ואיך מקדמים את הסיפור הזה שנקרא לולי חופש.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר שרוב הלולים עדיין בישראל ובעיקר בקו העימות – והייתה לי הזכות להיות מאלו שהובילו את חוק הגליל בזמנו, בשנת 88' כמדומני זה היה.

איתן ברושי: אז אתה הרבה הרבה שנים בכנסת.

איתן כבל: לא בכנסת.

איתן ברושי: אה, במשרד החקלאות?

איתן כבל: הייתי במשרד החקלאות, כן.

איתן כבל: לא רק אתה התחלת ככה.

איתן ברושי: אחריך, אני אחריך.

איתן כבל: בסדר, אוקיי, איך אומרים, רק הודעתי.

איתן כבל: אני אומר זאת כי מצב הלולים בכי רע.

איתן כבל: בכי רע זאת הגדרה מאוד מאוד עדינה.

איתן כבל: והשנים חולפות להן.

איתן כבל: ואני אומר לך: דיברתי עם חבר הכנסת וקנין, איך הלב לא נקרע, אני אומר, לחקלאים, על התנאים, על המצב, על הגידול.

איתן כבל: ואני רוצה לשמוע מאדוני לאן אנחנו הולכים.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: ונתחיל את ההקראה.

איתן כבל: כן, בבקשה.

איתן כבל: חברים, מנכ"ל משרד החקלאות מתייחס, אנחנו מתחילים את ההקראה, מתוך כוונה לעסוק בנקודות הליבה, לפתור אותן.

איתן כבל: יש שתיים-שלוש נקודות שצריך לתת עליהן את הדעת, זה הכול, כל השאר זה לא - - -

<שלמה בן אליהו: יושב-ראש הוועדה וחברי כנסת נכבדים, אענה לשאלות הליבה מיד ואתחיל איתן.

<שלמה בן אליהו: כשהגעתי למשרד והציגו בפני את התקנות היה כתוב שמה שהרפורמה תחול ממועד הקובע ולא הייתה הגדרה למועד קובע.

<שלמה בן אליהו: זאת הייתה הגדרה שבעצם המועד הקובע יכול להיות הרבה מאוד שנים.

<שלמה בן אליהו: עמדנו על כך, עמדתי על כך שתהיה הגדרה למועד קובע.

<קריאה: ומתי הוא?

<שלמה בן אליהו: אסביר.

<שלמה בן אליהו: המועד הקובע בעצם תלוי בתקציב שיהיה ניתן כדי שיהיה אפשר לשנות את כל הענף, ולהביא לכך שנוציא את הלולים מתוך מרכזי היישובים, להוציא אותם לפאתי היישובים, את המרחקים בין הלולים, לולים שיהיו יותר גדולים.

<שלמה בן אליהו: הגדרנו את ההגדרה הזאת בצורה שתלויה בעצם בתקציב.

<לאה ורון: אתה מדבר על הכללים של הביצים?

<שלמה בן אליהו: לא, לא כאן.

<שלמה בן אליהו: הוא שאל אותי על הרפורמה.

איתן כבל: על הרפורמה.

<שלמה בן אליהו: אני עונה לך על השאלות הקשות.

<שלמה בן אליהו: שאלה שנייה ששאלת לגבי נושא של לולי חופש, אנחנו במשרד החקלאות מתנגדים ללולי חופש.

<שלמה בן אליהו: לולי חופש הם לולים שיכולים מבחינת השירותים הווטרינריים לגרום למחלות בארץ, ונזקים מאוד גדולים מבחינת וטרינריה, לכן אנחנו מתנגדים ללולי חופש.

<שלמה בן אליהו: צריכים להבין שהציפורים ובעלי הכנף לא מכירים את הגבולות של המדינה, הם לא נשמעים להחלטות של האו"ם או החלטות של ממשלת ישראל מה הגבול הבין-לאומי.

<שלמה בן אליהו: ומהרשות הפלסטינית וממצרים הם נמצאים מעלינו, מגיעים אלינו.

<שלמה בן אליהו: ולכן אי-אפשר לעצור בעדם, והם יכולים להעביר מחלות, ואנחנו לא רוצים שיעבירו מחלות ללולי חופש.

<שלמה בן אליהו: מה שכן, אנחנו כן תומכים - - -

<שלמה בן אליהו: אסביר.

<שלמה בן אליהו: לול חופש פירושו שיש חצר פתוחה.

חיים ילין: אני מכיר מצוין מה זה לול חופש.

חיים ילין: אין לי בעיה.

חיים ילין: אבל מה הבדל בין לול חופש ללול רגיל היום בהעברת מחלות?

עיסאווי פריג': כי הם באים ממצרים ומהרשות.

<שלמה בן אליהו: יש הסבר מדויק לזה, מדעי.

<שלמה בן אליהו: אדון שמעון, תסביר את ההסבר המדעי.

<שלמה בן אליהו: בבקשה.

<שלמה בן אליהו: רק בתחום הזה, אל תרחיב מעבר לזה.

<שמעון פרק: טוב, לולי חופש, הכוונה באמת שהם חשופים לשמיים.

<שמעון פרק: מדינת ישראל היא מדינה שבה יש תנועה של עופות בצורה כמותית גדולה מאוד ממצרים ומאפריקה, וחוזרים חזרה.

<קריאה: תציג את עצמך.

<שמעון פרק: סליחה, ד"ר שמעון פרק, רופא ראשי לבריאות העוף, שירותים וטרינריים.

<שמעון פרק: רק אתמול עשיתי סיור, מי שמכיר את יוסי לשם, אתמול עשיתי סיור בעוטף עזה.

יעקב פרי: הצפר.

<שמעון פרק: הצפר.

<שמעון פרק: וראינו את כמות העופות שנודדות ועוברות ויושבות בין עזה לבין עוטף עזה.

<שמעון פרק: ואני לא מבין איך לא חטפתי את שפעת העופות.

<שמעון פרק: יכול להיות שזה בזכות זה שאין באזור לולי חופש.

<שמעון פרק: לעומת זאת, תראו מה שקורה גם באירופה הנאורה, בצרפת למשל כרגע יש המון בעיות של שפעת עופות, רק בלולי חופש.

<שמעון פרק: רק אלה שחשופים לאוויר העולם.

<שמעון פרק: אז אם מישהו רוצה לקחת אחריות כנגד מחלות כמו שפעת עופות, אפילו סלמונלה, וכל מחלות אחרות, שגם משפיעות על בריאות הציבור וגם משפיעות על בריאות העוף – אני לא מוכן לקחת את זה.

<שלמה בן אליהו: יחד עם זאת, אין ספק שמצב הלולים כפי שהוא היום הוא גרוע וצריכים לשפר אותו.

<שלמה בן אליהו: ויש לולים אחרים שהם שונים מהלולים הקיימים היום, שמי שיעבור ללולים האלה, אם זה לול מעוף, מבחינתנו זה מה שנקרא לול ללא כלובים, אבל יש לו קורת גג, והצפיפות שמה היא לא צפיפות כפי שקיימת היום, זה נותן לנו מבחינתנו גם - - -

דוד ביטן: לפני זה, הצעה לסדר.

דוד ביטן: הח"כים – אין להם ניירת, איך אתה רוצה שנתייחס לזה?

יצחק וקנין: בוועדת הכלכלה עובדים עם ה-"אייפדים".

דוד ביטן: בסדר, אבל אין לנו מספיק מחשבים.

עיסאווי פריג': אתם עסוקים בגיל 13.

איתן כבל: דוד, תיכף תקבלו את ה"לפטופים" שבוועדה, כמו תמיד.

דוד ביטן: לא יודע.

דוד ביטן: אין מספיק "לפטופים".

נורית קורן: יש מספיק "לפטופים"?

נורית קורן: כי פתאום יש פה הרבה חברי כנסת.

איתן כבל: יש.

איתן כבל: קודם כול לחברי הוועדה.

דוד ביטן: אז הצבעתי, אמרתי שאין.

איתן כבל: אדוני צודק, תודה.

יעקב פרי: מה זה נקרא לתמרץ?

נורית קורן: בדיוק.

נורית קורן: כמה?

איתן כבל: דוד, באמת, חברים, אני באמת מבקש.

<קריאה: - - -

איתן כבל: לא לא, זה מפריע.

איתן כבל: אנחנו כבר בתוך התהליך.

עיסאווי פריג': הוא עוד לא התאושש מההצבעה של 13.

איתן כבל: די.

איתן כבל: בבקשה.

<שלמה בן אליהו: אנחנו גם יכולים לתמרץ, מי שיעבור באמת ללולים החדשים האלה והאיכותיים האלה.

<שלמה בן אליהו: אם אתה רוצה שאגיד את המסקנה של סוף הדיון מעכשיו, אז הצענו כך: הצענו שבעצם - -

יעקב פרי: חבר'ה, אי-אפשר ככה.

איתן כבל: חברים, אתם רוצים שאסגור את הדיון ואפתח אותו בעוד שעה?

איתן כבל: כבר לא אכפת לי כלום.

איתן כבל: אני לא משחק ככה, אני באמת אומר את זה.

איתן כבל: זה פשוט בלתי אפשרי.

איתן כבל: יש כאן הרבה ח"כים, אני שמח שכולם בעניין, אבל אנא.

<שלמה בן אליהו: - - הצענו בהצעה שמונחת בפניכם, להגדיל את המכסה ללולים הקיימים ב-7% ועוד כל מיני דברים אחרים.

<שלמה בן אליהו: ה-7% האלה נועדו בעצם לספק את התצרוכת של המדינה.

<שלמה בן אליהו: ה-7% האלה, אם הם לא יהיו, אז נצטרך לייבא, וכשמייבאים ביצים השאלה גם באיזה כמויות אנחנו מייבאים.

<שלמה בן אליהו: וגם הייבוא לא קל בדברים האלה, גם בו יש חשש למחלות.

יעקב פרי: אתם חושבים שאם יהיה ה-7% לא יצטרכו לייבא?

<שלמה בן אליהו: לא.

<שלמה בן אליהו: גם אם יש 7% צריכים לייבא.

<שלמה בן אליהו: אבל הכמות שצריכים לייבא – אסביר: יש לנו תקופות של "פיקים", דהיינו חגים וכדומה.

יעקב פרי: קראנו את החומר.

<שלמה בן אליהו: ובתקופות של ה"פיקים" את מייבא.

<שלמה בן אליהו: אתה מייבא סדר גודל של 50,000,000, 60,000,000, 70,000,000.

איתן כבל: בין 50 ל-80 מיליון.

עיסאווי פריג': לאחרונה ייבאו - - -

<שלמה בן אליהו: אתה לא מייבא 300,000,000.

<שלמה בן אליהו: לכן אנחנו רוצים להגיע למצב שבעצם הגידול הבסיסי, התצרוכת הבסיסית של הביצים תהיה מחקלאי ישראל.

<שלמה בן אליהו: כאשר אנחנו מבינים שבעונות חריגות, במחלות או "פיקים" של חגים, אנחנו עושים ייבוא, אבל לא לעשות ייבוא מסיבי.

<שלמה בן אליהו: כאשר אנחנו מדברים על 7% אנחנו מדברים – עכשיו, אם הייתי עושה כך, ובצורה כזאת יוקמו מחר לולי המעוף, הלולים ללא כלובים וכדומה, הייתי אומר: אוקיי, כל ה-7% ילכו ללולים האלה החדשים, כדי שמצד אחד באמת ניתן רווחה למטילות למניעת צער בעלי חיים, ומצד שני תהיה לי אספקה מיידית וסדירה של ביצים.

<שלמה בן אליהו: מאחר שזה לא קיים, זה לא מעשי, כי מעבר להשקעות הגדולות שיש בדבר הזה צריכים היתרי בנייה, צריכים הרבה מאוד אישורים, הדברים האלה לא יהיו מיידית.

<שלמה בן אליהו: ולכן כדי לא להגיע למצב של ייבוא ענק מחוץ לארץ של ביצים, מה שאנחנו מציעים זה כך: שה-7% יהיו ניתנים לחקלאי ישראל שנמצאים כרגע, שעוסקים בלולי הטלה.

<שלמה בן אליהו: ותהיה תוספת של עוד 3% למי שילך ויעשה לולים גדולים - - -

חיים ילין: 7 ועוד 3?

<שלמה בן אליהו: 7 ועוד 3 – 10%, כן.

עיסאווי פריג': 3%.

נורית קורן: מה זאת אומרת 3?

עיסאווי פריג': לא, ה-3% מותנית.

<שלמה בן אליהו: זאת אומרת, מי שעובר ללול משוכלל, מקבל בעצם מכסה יותר גדולה.

יעקב פרי: הבינותי, תודה.

נורית קורן: רק מכסה?

נורית קורן: ולא יקבל שום עזרה בהחלפת הלול?

איתן כבל: יש את זה במסגרת האוצר.

איתן כבל: וזה בוועדת החינוך.

איתן כבל: תיכף אתייחס לזה.

חיים ילין: אבל מה שאתה עושה, שאתה לוקח את החקלאים שיש להם הרבה כסף - - -

איתן כבל: חברים, אני אומר לכם ברצינות – סליחה, חברי הכנסת, תמר, הרעש הוא בלתי נסבל.

איתן כבל: אני אומר לכם, זה שאני צריך לצאת ולהיות – אבטל, עם כל הכבוד.

איתן כבל: אדחה את הדיון, מצדי אני עושה אותו עוד שעתיים-שלוש.

איתן כבל: אני אומר את זה בצורה ברורה.

יעקב פרי: ואני אסע לבארי?

יעקב פרי: יכול להיות.

איתן כבל: אני בטוח שתגיד כמעט אותם דברים שאני אומר.

חיים ילין: השאלה היא ה-3% שאתה נותן – ה-7% אני מבין שזה גם ללולים הישנים.

חיים ילין: זאת אומרת, כל חקלאי, זה די שוויוני, כל חקלאי ותיק יוכל לקבל.

חיים ילין: אבל ה-3% למי שיש כסף להשקעה, ובמינהלת ההשקעות אין לך שקל אחד הרי לתת.

<צביקה כהן: איך אתה יודע?

חיים ילין: הם יצטרכו לשים הון עצמי, הרי אנחנו יודעים את זה.

חיים ילין: כי אם יש לך עכשיו, אז בוא נתחיל עכשיו, בוא נחלק את זה כמו שצריך.

חיים ילין: אין לך, תגיד את זה יפה.

חיים ילין: מי שיש לו כסף יוכל לקחת את המכסה של ה-3% האלה לטווח ארוך, כי נתת את זה עכשיו.

חיים ילין: זאת אומרת, אתה נותן איזשהו תמריץ, אבל כמו שתמיד, העשירים לוקחים את התמריץ.

<שלמה בן אליהו: זה נכון.

<שלמה בן אליהו: החיים הם כאלה, זאת המציאות - - -

חיים ילין: לא, אבל החיים לא צריכים להיות כאלה.

חיים ילין: אם מינהלת ההשקעות תבוא ותיתן מענקים לכולם שווה בשווה לעשות אז החלוקה תהיה יותר שוויונית.

<שלמה בן אליהו: אענה.

איתן כבל: סליחה, תן לי רק מילה.

איתן כבל: למרות שאני בצד שלך, הדיון בעניין הזה לא יכול להיפתר כאן.

איתן כבל: אנחנו רוצים להתוות, וגם אני אתווה לדיון בוועדת החינוך, ואשמח שכולנו, בעיקר החברים מהקואליציה, במבחן האמיתי - - -

יעקב פרי: למה ועדת החינוך?

איתן ברושי: היא עוסקת בנושא.

איתן כבל: חוק צער בעלי-חיים מונח שם.

איתן כבל: עזבו, זה לא עכשיו.

איתן כבל: אני עוסק בעובדות.

איתן כבל: שם חוק צער בעלי חיים.

איתן כבל: לכן אני אומר: לא כל מי שיש לול חופש או לול מעוף הוא בהכרח עשיר.

איתן כבל: יש כאלה שעושים את זה, ואני מכיר לפחות אחד שניים שלא.

איתן כבל: זה לא חד-חד-ערכי.

יעקב פרי: רובם לא.

איתן כבל: רובם אפילו לא.

חיים ילין: למי שיש כסף - - -

איתן כבל: אבל אתה צודק.

איתן כבל: בבקשה, אדוני המנכ"ל – סיימת.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: סליחה, אני נותן לחברי הכנסת, כל אחד שירצה לשאול או התייחסות קצרה, ואנחנו עוברים להקראה.

עיסאווי פריג': שאלה.

איתן כבל: סליחה.

איתן כבל: חבר הכנסת עיסאווי פריג'.

עיסאווי פריג': אדוני המנכ"ל, לפי מה שידוע לי, היום המכסה של החקלאים זה קרוב ל-2 מיליארד ביצים.

<קריאה: 2,000,000.

<שלמה בן אליהו: 2 מיליארד.

עיסאווי פריג': 2 מיליארד, לא טעיתי.

חיים ילין: הכול עניין של שלושה אפסים, זה הכול.

יוסי יונה: כתוב שמה מיליון.

<אורי צוק בר: כתוב באלפים אבל.

<קריאה: כתוב 2,000 מיליון.

<שלמה בן אליהו: כתוב 2,250 מיליון.

עיסאווי פריג': 2 מיליארד.

עיסאווי פריג': לפי מה שידוע לי, מכסת החקלאים מהביצים – 2 מיליארד.

עיסאווי פריג': ולא כולה מנוצלת.

עיסאווי פריג': יש חלק שמיועד למגזר הערבי שלא מנוצל.

עיסאווי פריג': נכון?

עיסאווי פריג': אני שואל.

<שלמה בן אליהו: כן.

עיסאווי פריג': יפה.

עיסאווי פריג': אתה רואה?

עיסאווי פריג': לא כולה מנוצלת.

עיסאווי פריג': עכשיו, אתה, אדוני, מבקש את הגדלת המכסה בכ-10%, דהיינו 200,000,000 ביצה בשנה, נכון?

<שלמה בן אליהו: כן.

עיסאווי פריג': יפה.

איתן כבל: מיקי, בחייכם, תעשו את זה - - - אני מבין.

עיסאווי פריג': בכל מקום יש לכם משבר.

איתן כבל: בבקשה.

עיסאווי פריג': אתם מלכדים את עצמכם.

עיסאווי פריג': איך נצביע, אין לכם רוב כאן.

עיסאווי פריג': אז תישארו רוב, הצבעה – קואליציה.

איתן כבל: עיסאווי, עזוב את זה עכשיו.

איתן כבל: מיקי, תודה.

עיסאווי פריג': אז אתם, אדוני, מבקשים תוספת של 10%.

<שלמה בן אליהו: לא.

<שלמה בן אליהו: ביקשנו תוספת של 7%.

עיסאווי פריג': 7 ו-3.

עיסאווי פריג': אני מתרגם.

<שלמה בן אליהו: אמרנו 7%, ותמרוץ - - -

עיסאווי פריג': וה-3 מתומרץ.

<שלמה בן אליהו: נכון.

עיסאווי פריג': יקבל ביטול.

עיסאווי פריג': עזוב, בוא נקרא לילד בשמו.

<צביקה כהן: תשאל את החקלאים.

עיסאווי פריג': בוא נקרא לילד בשמו.

עיסאווי פריג': אתה מבקש אישור על 10%.

עיסאווי פריג': קראת לזה 7 ו-3, למטה, למעלה.

עיסאווי פריג': עזוב, 10%.

<שלמה בן אליהו: לא.

<שלמה בן אליהו: 7% פלוס 3% תוספת.

עיסאווי פריג': וה-7 פלוס 3 שווה 10.

<שלמה בן אליהו: לא.

<שלמה בן אליהו: 7%.

עיסאווי פריג': טוב, ביקשת 7 פלוס 3.

<שלמה בן אליהו: כן.

עיסאווי פריג': עכשיו, אתה מבקש תוספת של 200,000,000 ביצה.

עיסאווי פריג': ומניתוח בחמש-שש שנים האחרונות – והתחלת את דבריך פה שאתה מייבא איזה 50,000,000, 60,000,000.

עיסאווי פריג': ככה התחלת, שמעתי.

<שלמה בן אליהו: כן, נכון.

עיסאווי פריג': ואם אתה מייבא 50, 60, למה אתה מבקש 200?

עיסאווי פריג': עזוב, אל תלחש לו שהשנה - - -

איתן כבל: שנייה, חברים.

<שלמה בן אליהו: קודם כול, מותר לו ללחוש לי.

עיסאווי פריג': זה כן.

עיסאווי פריג': אתה צודק.

עיסאווי פריג': אני חוזר בי.

<שלמה בן אליהו: בסדר.

<שלמה בן אליהו: אתה לא עושה לי מבחן, נכון?

<שלמה בן אליהו: אז אסביר.

עיסאווי פריג': אגיד לך למה אני חותר.

<שלמה בן אליהו: אסביר.

<שלמה בן אליהו: אתה חותר למה קורה במגזר הערבי.

עיסאווי פריג': לא.

עיסאווי פריג': דיברתי כללי, מה שידוע לי על המגזר אמרתי.

<שלמה בן אליהו: אוקיי.

עיסאווי פריג': אדוני היושב-ראש, אשלים את השאלה.

עיסאווי פריג': לשם כך, אני חושב שהגדלה של 10% שמונחת כאן, היא מאוד חריגה, גדולה.

עיסאווי פריג': אני חושב שעל-פי הנתונים שישנם בחמש השנים האחרונות, תוספת של 4%-3%, ועוד את ה-3% שהוא אמר, תספק ותרצה את המערכת.

עיסאווי פריג': אבל לתת מכסות לשווא, אני חושב שאנחנו הולכים שני צעדים מיותרים קדימה.

<שלמה בן אליהו: אענה.

<שלמה בן אליהו: הניתוח מה הצרכים של המדינה לגבי ביצים זה ניתוח שעושים אותו אנשי המקצוע בתוך המשרד ובמועצת הלול.

<שלמה בן אליהו: והניתוח הזה אומר שבשנים האחרונות, בשנים עברו, היינו מייבאים 60-50 מיליון ביצים.

<שלמה בן אליהו: אבל בשנים האחרונות הבאנו 201,000,000 ביצים, שנה אחת לפני גם היה 300,000,000 ביצים.

<קריאה: - - -

<שלמה בן אליהו: טון.

עיסאווי פריג': אבל יש לך חלק שמיועד לחברה הערבית שלא מנוצל.

עיסאווי פריג': למה אתה לא מנצל אותו, שיהיה חלק מתוספת המכסה?

עיסאווי פריג': למה?

<שלמה בן אליהו: התשובה היא מאוד ברורה.

<קריאה: - - -

עיסאווי פריג': אני חי את זה, חברים.

עיסאווי פריג': תפסיקו.

איתן כבל: חברים, די, מספיק.

איתן כבל: עיסאווי.

<שלמה עצמוני: 7% לכולם.

איתן כבל: עצמוני, פעם אחרונה.

איתן כבל: פעם הבאה, הגעת מכפר מעש לחינם, אוציא אותך.

<שלמה בן אליהו: התשובה מאוד ברורה.

<שלמה בן אליהו: לא היה מישהו במגזר הערבי שהגיש בקשה ולא אישרנו לו אותה.

<שלמה בן אליהו: אישרנו לו אותה.

<שלמה בן אליהו: אלא חלקם לא בנו.

עיסאווי פריג': יפה.

עיסאווי פריג': אז מתחת ל-2 מיליארד ביצים, ישנם חלק לא מנוצלים.

עיסאווי פריג': היית יכול להעביר את זה לחקלאים האחרים.

<קריאה: לא.

<שלמה בן אליהו: אתה מרשה לי שאבטל את המכסות האלה?

איתן כבל: זה לא עובד כך.

איתן כבל: סליחה, עיסאווי, יש כללים.

איתן כבל: מה זה מכסות?

עיסאווי פריג': אבל המכסה לא צבועה לערבי או יהודי.

איתן כבל: עיסאווי, אתה לא מוכר.

איתן כבל: זה בדיוק מה שחסר לנו שזה יתחיל להיות.

נורית קורן: רק זה היה חסר לנו.

נורית קורן: אוי ואבוי.

חיים ילין: אם יש חוסר ייצור, אז הוא יכול לתת מכסה זמנית עכשיו לנקודה מסוימת - - -

איתן כבל: כדי לסגור את הפער.

חיים ילין: אבל לא מתוך מכסה אלא מתוך זה שיוצא איזה מסמך - - -

איתן כבל: אוקיי.

עיסאווי פריג': הוא מבקש יותר מדי.

איתן כבל: עיסאווי, סליחה, זה לא שאלה של יותר מדי או לא.

איתן כבל: עובדה, השנה ייבאו 300, זה לא קשור בכלל.

חיים ילין: 10%, עוד יצטרכו לייבא.

איתן כבל: יעל, רצית?

איתן כבל: אה, סליחה.

חיים ילין: לא לא, אבל יעל קודם.

יעל כהן-פארן: אני רוצה לשאול שאלת תם.

יעל כהן-פארן: יום שני ישבנו פה ואמרנו: לא מועברים לנו נתונים, הם באים ב-28 בדצמבר, היום ה-30 בדצמבר, יש גם 31 בדצמבר.

יעל כהן-פארן: עדיין לא ראיתי שקיבלנו שום נתונים שאנחנו יכולים לבדוק ולאמת.

איתן כבל: את לא חברת ועדה, יקירה.

איתן כבל: חברי הוועדה קיבלו.

איתן כבל: וואלה, יעל, אנחנו לא - - -

יעל כהן-פארן: אוקיי.

יעל כהן-פארן: לא, אבל אני – בסדר, אז אשמח לראות אותם.

תמר זנדברג: אז אפשר להציג אותם?

יעל כהן-פארן: כן, אם אפשר להציג אותם, כי כאילו עוברים פה הלאה.

תמר זנדברג: פשוט ביום שני היה פה ויכוח – או לא ויכוח, היה ויכוח בין הגורמים שמחוץ לכנסת לגבי כמה ייבוא קיים היום בפועל, ומתי בשנה הוא מתרחש.

יעל כהן-פארן: ב"פיקים" או לא ב"פיקים".

איתן כבל: אדוני המנכ"ל, לא ביקשתי – סליחה, ביקשתי מכם להעביר?

<שלמה בן אליהו: שירות לאזרח.

איתן כבל: אבל, אדוני, בבקשה, תודה על השירות.

איתן ברושי: זה מנכ"ל ותיק.

איתן כבל: מה שאני מבקש, יש לנו אפשרות לחלק לחברי הכנסת?

איתן כבל: תיכף נדאג לזה.

איתן כבל: בבקשה.

איתן כבל: זה לא - - -

<שלמה בן אליהו: שירות לאזרח.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חיים ילין, בבקשה.

חיים ילין: טוב.

חיים ילין: כבוד היושב-ראש, תודה, אעשה את זה מאוד קצר.

איתן כבל: חברים.

איתן כבל: בבקשה.

חיים ילין: הייתי חלק מרפורמת הרפת, אני חושב שהיא אחת הרפורמות הטובות שקרו במדינת ישראל, בהשתתפות של המשרד להגנת הסביבה יחד עם משרד החקלאות, ושם הייתה מוטיבציה גם לעשות את זה.

חיים ילין: מעבר למענקים הגדולים המוטיבציה הייתה שניתנה אפשרות לאחד, זאת אומרת שאמצעי הייצור יהיו על יחידות יותר גדולות.

חיים ילין: אמצעי ייצור, זאת אומרת, אם יש לך מכון חליבה אחד שיכול לחלוב במקום 5,000,000 ליטר – להוציא 10, אז זה הרבה יותר כדאי.

חיים ילין: והרפורמה הזאת הצליחה מעל ומעבר, לדעתי, והעמידה את מדינת ישראל בנושא איכות הסביבה ובאיכות בעלי-החיים ובתנאי בעלי-החיים ברמה שאני חושב – בית מלון.

חיים ילין: ומה הוכח שם?

חיים ילין: הוכח שכשמשקיעים בשטח, זאת אומרת ככל שנותנים יותר שטח לפרה היא נותנת יותר תנובה.

חיים ילין: עכשיו, לא רק שהיא נותנת יותר תנובה, תוחלת החיים גם עולה וההתעברות גם עולה.

חיים ילין: זאת אומרת, מה אנחנו למדים?

חיים ילין: אנחנו למדים שכשנותנים תנאים נכונים לבעלי-חיים, אנחנו מקבלים תפוקות יותר גדולות מהם.

חיים ילין: עכשיו, גם פה.

חיים ילין: סלח לי, למה נתתי את הפתיח?

חיים ילין: אני זוכר מספרים לפני 20 שנה, שאני אומר לך, מעל 2 מיליארד שקל.

חיים ילין: המדינה הכניסה את היד לכיס ועשתה את זה.

חיים ילין: וזה לא לקח שנה, זה לקח הרבה מאוד זמן.

חיים ילין: בסופו של דבר ראינו גם התארגנות בקיבוצים, וראינו דוגמה - -

איתן כבל: חבר'ה, קצר, לקצר.

חיים ילין: - - במושב באר-טוביה וכפר-ויתקין.

חיים ילין: ראינו התארגנויות, וראינו את זה עובד בצורה בלתי רגילה.

חיים ילין: זאת אומרת, גם במשק המשפחתי וגם במשק הגדול, בחלב.

חיים ילין: עכשיו, למה אני אומר את הדברים האלה?

חיים ילין: כי אני חושב שגם הפעם צריך להכניס את היד לכיס.

חיים ילין: וצריך לעשות את הרפורמה הזאת בצורה כזאת שלכל לולן פה, תהיה לו אפשרות, קודם כול, להוציא את הלולים הישנים שיש להם עוד בחלקה א' ובחלקות שליד.

חיים ילין: כי אם עכשיו גם רוצים בית שלישי בנחלה, איך נעשה הבית שלישי בנחלה?

חיים ילין: על הלול נעשה אותו?

חיים ילין: זאת אומרת, צריך להסתכל בצורה אסטרטגית על כל מה שקורה במשק המשפחתי, לנסות לארגן שותפויות.

חיים ילין: והשותפויות יכולות להתקיים אך ורק אם הם יידעו שיש כסף, שזה כדאי כלכלית.

חיים ילין: ואתם צריכים להיות שם.

חיים ילין: ואז תפתור את כל הבעיה, ואז לא תהיה לך בעיה.

חיים ילין: אני אומר לך: לא תצטרך ייצוא, אלא רק ייצוא למצב - - -

איתן כבל: חיים, תעזור לי עכשיו בחוק, לא ב - - -

<קריאה: ייבוא.

חיים ילין: ייבוא, סליחה.

חיים ילין: תוכל לייצא, דרך אגב.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: איתן ברושי, בבקשה.

<שלמה בן אליהו: אני מסכים אתך.

חיים ילין: אז תשים את היד בכיס.

חיים ילין: לא בכיס הזה – של השר שלך.

איתן ברושי: חברי לוועדה ומשרד החקלאות, צריך להבחין בין מה עומד על סדר-היום עכשיו ערב סוף השנה, שאי קבלת ההחלטה יוצרת איום על הענף כולו ולא רק על השאלה של ביצי חופש, אלא אנחנו נותנים חופש לכל הענף אם לא נקבל החלטה בדקות הקרובות.

איתן ברושי: בשאלות שקשורות למדיניות ארוכת טווח, כולל תקציב המדינה שכבר אושר, וכפי שאני יודע אין בו סעיף לנושא הלול כרגע, כולל של איכות הסביבה וצער בעלי-חיים וכל מה שאתם רוצים, לצערי הוא לא יכול להיות נדון היום כשדנים בשאלה שיש לנו 24 שעות לסוף השנה.

איתן ברושי: זה לא טוב, כן טוב – זה המצב.

איתן ברושי: יש גם רגעים שהשאלה היא מהי האלטרנטיבה ולא רק מה השאיפות של כל אחד מאתנו.

איתן ברושי: ולכן אני מציע להצטמצם לנושא שעל סדר-היום.

איתן ברושי: אני רוצה להגיד עוד משפט לחברי.

איתן ברושי: תראו, יש מועצת לול שהיא גוף סטטוטורי.

איתן ברושי: אני לא מציע לכולם להיות מומחים לכול, לא כולם מבינים ומומחים בכול.

איתן ברושי: יש פה משרד חקלאות שזאת אחריותו, הוא בא עם תוכנית.

איתן ברושי: אני לא מציע לבדוק עכשיו את השיקול של כל אחד על כל ביצה בכל מקום.

איתן ברושי: הוא בדק, הוא מצא, יש פה גורמים מקצועיים.

איתן ברושי: אני לא מכיר התערבות כזאת בשום נושא אחר.

איתן ברושי: פה כולם מומחים.

איתן ברושי: לכן אני מציע להפריד, אדוני היושב-ראש, בין הנושא של יכולת המשך הענף הזה בעוד כמה שעות או כמה ימים, ואם צריך לקיים דיון ארוך יותר ומסודר יותר, אני מציע לתחום אותו בשלושה עד ארבעה חודשים, ולחזור לדיון במקום הראוי, בזמן הנכון, בשאלות שמתחייבות מהנושאים שעלו פה, מעבר לאישור הנדרש כרגע.

איתן ברושי: ואני מציע לאשר את זה כפי שמשרד החקלאות הממונה על העניין, הוא גם ייבחן בתוצאות, הוא יישא גם באחריות.

איתן ברושי: הח"כים פה הולכים לסעיף הבא.

איתן ברושי: מי שיישא באחריות זה המגדלים והמשרד.

איתן ברושי: ואני נותן להם את כל הגיבוי.

איתן כבל: אוקיי, תודה.

איתן כבל: דוד ביטן, בבקשה.

דוד ביטן: אני חייב להסכים עם איתן בעניין הזה.

יעקב פרי: ימות המשיח.

איתן כבל: ברושי.

איתן ברושי: זה לא המשיח, זה מהתרנגולת.

דוד ביטן: קודם הסכמתי עם איתן השני.

דוד ביטן: אבל אני לא מבין מה קורה, באמת שאני לא מבין מה קורה פה.

דוד ביטן: מה רוצים עכשיו?

דוד ביטן: שבתוך יומיים נעשה לולים חדשים ונשפר את העניין?

דוד ביטן: זה בלתי אפשרי.

דוד ביטן: וגם, אומרים לכם במפורש, גם כך צריך ייבוא, ואם נוריד את המכסה אז יצטרכו ייבוא יותר גדול.

דוד ביטן: ואני שואל את כל אלה שטוענים לצער בעלי-חיים: התרנגולות בטורקיה, שמה הכול בסדר?

דוד ביטן: אז לא משנה איפה החיה, מתעללים בה – בישראל, בטורקיה או בכל מקום אחר.

<קריאה: מי מתעלל בה?

איתן כבל: חברים.

דוד ביטן: מה שאני מבקש מהוועדה, שיאשרו את זה באמת כפי שזה, אבל אפשר גם להחליט שלגבי שנה הבאה, אם לא יהיו לוחות זמנים והתחלת פעילות מבחינת משרד החקלאות ומה שהח"כים רוצים - - -

תמר זנדברג: את זה החלטנו שנה שעברה.

תמר זנדברג: ולפני שנתיים.

דוד ביטן: אוקיי.

דוד ביטן: אני לא יודע, לא הייתי שנה שעברה.

איתן כבל: תמר, זה מפריע לנו.

דוד ביטן: בדרך כלל כשאני שותף להחלטה ולא מיישמים, אז אני גם יודע מה לעשות.

דוד ביטן: אבל אני אומר: לאשר את זה כפי שזה, להתרות במשרד החקלאות שאם עד סוף שנה הבאה לא יתחילו את התהליך, הרי אי-אפשר לעשות הכול ביום, אז בתקנות הבאות, בשנה הבאה, נדבר אתכם אחרת, גם אם זה יפגע בחקלאים.

דוד ביטן: אני מציע לאשר את זה, ולשים כבר סוף לכל ההתלהמות ולכל הפופוליזם.

איתן כבל: תודה, דוד.

איתן כבל: נורית.

נורית קורן: כן.

נורית קורן: טוב, אז אנחנו בישיבת המשך מיום שני.

נורית קורן: ואני חושבת שאנחנו שוב פעם, כמו שאמר חברי איתן ברושי, שאנחנו צריכים להתכנס לדיון שזה על המכסות.

נורית קורן: והדיון האחר על הכלובים נעשה בוועדת החינוך, ואנחנו עובדים על זה.

נורית קורן: ולכן נכון שאנחנו רוצים לקשור את זה כדי שתתחיל איזושהי מגמה להחליף את הלולים לפי התקן הרצוי של האיחוד האירופי, ללא כלובים, שיהיה לרווחת התרנגולות.

נורית קורן: וכרגע אני גם חושבת שצריך לעשות תוכנית עבודה איך מחליפים, ושהחקלאי לא ישלם את העלות של הלולים בצורה הזאת.

נורית קורן: זה מאוד חשוב, שמשרד החקלאות ייקח את זה בחשבון.

נורית קורן: אנחנו גם נדבר עם האוצר, אם צריך לדבר עם האוצר, ונקצה לזה כספים, נמצא את הכספים כדי להחליף את הלולים, שבאמת נתחיל לשמור על התרנגולות ועל זכויות בעלי-החיים.

נורית קורן: וכבר יש את ההכרה הזאת שאנחנו צריכים להחליף את הלולים, ויהיו התקנות בוועדת החינוך, אז זה מה שחשוב.

נורית קורן: ועכשיו, לדיון של היום, אנחנו צריכים לדבר רק על המכסות, אנחנו לא צריכים לדבר על הלולים בכלל.

נורית קורן: וגם לדעתי למנוע בכלל את הייבוא, שלפי מה שאני מבינה, שזה ייבוא מלולים שהם סוללות, ואנחנו באמת לא יודעים מה נעשה שם.

נורית קורן: אני לא הייתי רוצה בכלל לקבל ייבוא ממקום שאני לא יודעת מה קורה שם.

נורית קורן: תודה.

איתן כבל: אוקיי, תודה.

איתן כבל: פרי, בבקשה.

יעקב פרי: אדוני היושב-ראש, קודם כול, אני רוצה גילוי נאות, אני לעתים מתגורר במושב שומרה.

יעקב פרי: וזה מושב שנמצא במועצה האזורית מעלה-יוסף, יש לנו פה גם אורחים ממעלה-יוסף, מזרעית, משומרה.

יעקב פרי: ואני רואה במו עיני את הענף שאנחנו דנים בו, לא פעם ראשונה, דרך אגב, זה ענף שמשמש לפרנסת כמעט 90% מהמשפחות בקו העימות.

יעקב פרי: וזה גם לא הדור הראשון, זה שלושה דורות.

יעקב פרי: אין שום אלטרנטיבה תעסוקתית, צריך לשים את זה על השולחן, במקומות האלה, ובכלל זה גם הגילאים של החקלאים.

יעקב פרי: צריך לשים את זה בצורה, איך אומרים, ישירה וישרה.

יעקב פרי: בשנת 2014 ו-2015 החקלאים הלולנים נדרשו לבצע שדרוגים, עדכונים של המערכת.

יעקב פרי: רובם, אני מניח, אני לא יכול לומר כולם, עמדו בדרישות האלה, וגם בדרישות שנאכפו על-ידי הדרישות הווטרינריות, שוב, אני לא יכול לומר ולחתום שבמאה אחוז.

יעקב פרי: אין ספק שאפשר לשפר באופן משמעותי, אבל בסופו של דבר הכול שאלה של תקציב.

יעקב פרי: עכשיו, אנחנו מדברים פה, משרד החקלאות – אני בעד, דרך אגב, לאשר את התקנות על-פי המלצות מועצת הלול ועל-פי המלצות כמובן משרד החקלאות.

יעקב פרי: קראתי – לא את כולו, אני מודה – את דוח צביקה זה נקרא - -

<קריאה: הנה הוא.

יעקב פרי: הנה, דוח צביקה.

איתן כבל: הנה הדוח.

יעקב פרי: - - הנה הדוח מונח לפני.

יעקב פרי: בעמוד 32 יש טבלה שמדברת על ניתוח שיעור ההשקעה והמענק המוצע למטילה.

יעקב פרי: אתם מדברים על העלאה של 7%, אני לא יודע אם החקלאים יכולים לעמוד בהעלאה של ה-7% – רובם של החקלאים, אלה שכמובן הפרוטה לא מצויה בכיסם.

יעקב פרי: ולכן אנחנו צריכים לשים את השולחן את השאלה, אם באמת האומדן של שדרוג הענף על הבסיס של האחוזים שמשרד החקלאות מציע, יש היתכנות כלכלית.

יעקב פרי: מכיוון שאנחנו יכולים לבוא עם הבשורה לחקלאים, ובסופו של דבר מי שלא יהיה לו את התקציבים הנדרשים לספק את המכסה הזאת, יכול להתמוטט.

יעקב פרי: כלומר, זו אליה וקוץ בה.

יעקב פרי: אני בעד כמה שאפשר לעזור, כמה שאפשר להעלות, השאלה היא אם באמת הציבור יכול לעמוד בזה.

איתן כבל: נקודה מאוד חשובה.

יעקב פרי: ואני בעד צמצום הייבוא, הלוואי והיינו לא מייבאים בכלל.

יעקב פרי: אבל אם אנחנו רוצים לצמצם את הייבוא, דבר שאני מאוד תומך בו, ואתם מציעים העלאה של המכסות ב-7%, ועוד בונוס של 3%, מי שיעשה את מה שהמנכ"ל הסביר לנו פה, השאלה אם זה אפשרי מבלי שהממלכה – נקרא לזה משרד האוצר, נקרא לזה משרד החקלאות – ממשלת ישראל לא תיתן את המענקים, את הסיוע בצורה המתאימה לחקלאים שמהם אנחנו מבקשים את ההעלאה הזאת.

יעקב פרי: תודה רבה.

<שלמה בן אליהו: שאלה טובה.

<שלמה בן אליהו: יש הבדל בין ה-7% ל-10%, ל-3%.

<שלמה בן אליהו: צביקה, אני נותן לו את הכבוד שהוא היה בדוח צביקה, שיסביר את זה.

<צביקה כהן: תראו, ה-7% בלי תקציב זה קיים כיום, בלולים של היום.

איתן ברושי: התשתיות קיימות.

<צביקה כהן: על תשתיות היום.

<צביקה כהן: הדוח המדובר – דוח המשרד, לא דוח צביקה – מדבר על לולים חדשים, שדרוג הענף, ושם דיברנו על מענקים שנעים בין 30% ל-50% לפי הגודל.

יעקב פרי: סליחה שאני קוטע אותך.

יעקב פרי: לפחות באינפורמציה שאני קיבלתי, יכול להיות שהיא מוטעית, ההצעות פה הן שבלולים קיימים יהיה תקציב ממשלתי לעמידה במסלול ריאלי לשדרוג בנחלה, עם מתן תקופת מעבר בה יוכלו החקלאים לעמוד.

יעקב פרי: אני מפרש את המשפט הזה, שאם לא נקבל עוד תקציב גם ללולים קיימים, יקשה עלינו לעמוד בו.

יעקב פרי: יכול להיות שאני לא מפרש את זה נכון.

יעל כהן-פארן: אתה מקבל עוד תקציב במכסה.

<אורי צוק בר: הכוונה בקיימים זה לשדרג אותם.

<אורי צוק בר: אין קיים שיישאר איך שהוא.

<אורי צוק בר: גם קיים יצטרכו לשדרג אותו.

<צביקה כהן: היית בשומרה, ראית איך זה נראה.

<צביקה כהן: צריך לשדרג אותם.

יעקב פרי: יכול להיות שלא הבנתי.

איתן כבל: כוח צביקה, העניין ברור.

איתן כבל: יעל, בתורך.

איתן כבל: פרי – דיבר.

איתן כבל: תמר, בבקשה.

תמר זנדברג: תודה, איתן.

תמר זנדברג: אני רוצה להתכנס רגע.

תמר זנדברג: בדיון הקודם נשאנו את כל המילים היפות, כולם הבינו, מצד אחד הביצים והתרנגולות, מצד שני החקלאים, המשקים והצורך בהחלט של המדינה ושל מועצת הלול לגבות את הרפורמה הזו בכסף, בסוף זה עולה כסף לאנשים - - -

יעל כהן-פארן: זה לא רפורמה, זה רק תקנה.

תמר זנדברג: תקנה.

תמר זנדברג: לא על זה, אני מדברת על רפורמה - - -

איתן כבל: היא מדברת על המכלול.

תמר זנדברג: כן.

תמר זנדברג: אז אני רוצה רגע להרחיב טיפה את הדלת, את הסדק שפתח מנכ"ל המשרד בדבריו.

תמר זנדברג: הוא התכנס לקראת אמירה שאומרת: נלך על מכסה שתהיה כללית, בתוספת מסוימת שהוא הגדיר אותה כרשות, ומעבר למכסה שהוא ביקש, שהמשרד ביקש, שתהיה לאותם לולים ללא כלובים.

תמר זנדברג: אמרת שהמשרד מתנגד לחופש, יש לנו עדיין את לולי המעוף, שאני מבינה שאליהם אתם בהחלט לא מתנגדים ולשם אתם מתכוונים ללכת.

תמר זנדברג: זה עומד בקריטריון של לול ללא כלוב.

<רונן בר: זה לול ללא כלוב, כן.

אז אני אומרת: בוא נלך – זו הצעה לוועדה, אתם אולי לא תסכימו, לא יודעת, אבל לוועדה: בוא נתכנס, נרד במספרים, נדבר על 3.5 לכולם ועוד 3.5 ללולים ללא כלובים.

<שמעון ביטון: למה?

<שמעון ביטון: בשביל להביא ביצים מטורקיה?

תמר זנדברג: 3-4.

תמר זנדברג: בוא נתחיל לשחק עם המספרים בתוך ה-7%, נתכנס לאיזשהו מספר שיהיה פשרה, גם ניתן מכסה שגם תענה כרגע על הצורך לכולם, גם נתחיל להתקדם בפועל.

דוד ביטן: 7% לא מספיק.

תמר זנדברג: לא, לא אמרו שזה לא מספיק.

תמר זנדברג: זה ממש לא נאמר.

איתן כבל: דוד, עוד לא אמרו את זה, סליחה.

דוד ביטן: מה, אנחנו משחקים פה במספרים?

איתן כבל: דוד, דיברת, תודה.

איתן כבל: אתייחס.

איתן כבל: ההצעה הייתה דרך דוד.

תמר זנדברג: לא משחקים במספרים.

עיסאווי פריג': יש דעה אחרת, דוד.

איתן כבל: עיסאווי, זה מפריע לי.

דוד ביטן: גם ה-7 לא מספיק.

דוד ביטן: את רוצה להוריד - - -

תמר זנדברג: אבל זה לא נכון מה שאתה אומר.

תמר זנדברג: גם שמעת כרגע את פרי שאומר - - -

דוד ביטן: הוא אמר שגם 7 הוא צריך לייבא.

<רונן בר: היא לא אומרת פחות מ-7, היא אומרת לחלק את זה אחרת.

איתן כבל: רונן.

תמר זנדברג: חבר הכנסת ביטן, קודם כול מותר שתהיה דעה אחרת משלך.

תמר זנדברג: אל"ף.

תמר זנדברג: בי"ת, אבל גם ההערה שלך היא לא נכונה, אסביר למה.

תמר זנדברג: אני לא יודעת אם שמעת כרגע את הדברים של חבר הכנסת פרי, ההערה שלך היא גם לא נכונה.

תמר זנדברג: כי לא בהכרח זה שוק, אז הנה, קיבלתי עכשיו את הנתונים שלכם עם הייבוא, אבל אין פה נתונים לגבי ה"פיקים" לאורך השנה.

תמר זנדברג: התכנון בשוק הזה הוא טוב לכולם, הוא טוב גם לחקלאים, אנחנו רוצים להגן על המכסות.

תמר זנדברג: אנחנו גם לא רוצים לתת מכסות יותר מדי גבוהות, זה גם לא טוב לשוק.

תמר זנדברג: נכון?

תמר זנדברג: זה לא טוב.

תמר זנדברג: יפה.

תמר זנדברג: כך שמה שאתה אומר:

תמר זנדברג: זה לא מספיק ורק צריך עוד ועוד, זאת לא אמירה שהיא בהכרח נכונה.

דוד ביטן: לא אמרתי את זה.

דוד ביטן: אמרתי משהו אחר לגמרי.

תמר זנדברג: לסיכום, אני מציעה שנתכנס בתוך ה-7% למספר שיהיה לכולם פתוח, שזה יהיה הפשרה.

תמר זנדברג: בניגוד לעמדה של ארגוני זכויות בעלי החיים שרוצים את כל ה-7% לתת ללולים ללא כלובים, ניתן איזשהו מספר מתוכו שיהיה ללא כלובים, ומספר נוסף שיהיה לאותם לולים, מעוף כרגע, מה שאתם מסכימים.

תמר זנדברג: אנחנו ב-30 בדצמבר, נתכנס לזה, שנה הבאה נמשוך עוד.

תמר זנדברג: תודה.

איתן כבל: תודה.

דוד ביטן: שמי שכבר עשה יקבל בונוס, זה מה שאת מציעה?

דוד ביטן: מי שעשה – עשה מכספו?

תמר זנדברג: בסוף הולכים לכיוון הזה.

תמר זנדברג: אתה יודע, אנחנו עכשיו ב-30 בדצמבר.

תמר זנדברג: בוא נקבע - - -

דוד ביטן: רק רגע, מי שעשה – עשה את זה מכספו?

דוד ביטן: אז מי שאין לו כסף יקבל עונש?

דוד ביטן: אני לא מבין את העניין הזה.

תמר זנדברג: אבל תקשיב, דוד - - -

שרן השכל: גם כתוב לך פה - - -

דוד ביטן: לא - - -

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: די.

איתן כבל: די, דוד ותמר.

איתן כבל: דוד ותמר, דיברתם, אוציא אתכם, די.

תמר זנדברג: דוד, אנחנו עכשיו בלחץ לאשר בגלל התאריך.

תמר זנדברג: בוא נקבע שבוע הבא ישיבה, נדבר על השינוי של הכלובים.

איתן כבל: אל תענה לה.

איתן כבל: די, מספיק.

איתן כבל: תמר, הבנו, מחשבה לא מופרכת, אבל בבקשה.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: שנייה, יעקב.

איתן כבל: השכל, בבקשה.

דוד ביטן: היא לא חברתית.

תמר זנדברג: אבל למה, שבוע הבא נקבע דיון על הלולים, על התמרוץ, על מועצת הלול - - -

איתן כבל: בבקשה.

איתן כבל: חברים, זה לא בא בסתירה, די.

יוסי יונה: שיהיה 8.

שרן השכל: שיהיה 8%.

שרן השכל: אבל האחוז מכלל המכסות יהיה ללולים ללא כלובים.

שרן השכל: מה זה יעשה?

שרן השכל: גם זה ייתן מכסות יותר גבוהות לאלו שיש להם לולים ללא כלובים.

נורית קורן: אבל אז הביצים עולות יותר יקר.

שרן השכל: וזה גם יתמרץ אנשים שעדיין אין להם לולים ללא כלובים להפוך אותם.

דוד ביטן: אבל הם צריכים תקציב מהמדינה, את לא מבינה?

שרן השכל: בסדר.

דוד ביטן: הם צריכים תקציב.

דוד ביטן: מה התמרוץ יעזור?

איתן ברושי: אולי ה"חיזבאללה" יעזור להם.

שרן השכל: אבל יש להם את המכסה שלהם.

דוד ביטן: אז למי שיש כסף יקבל, מי שאין לו לא יקבל.

שרן השכל: סליחה, איתן, לא הפרעתי.

איתן כבל: דוד, אני מבקש ממך.

דוד ביטן: לא, באמת אבל - - - היגיון.

איתן כבל: דוד, תן לה בבקשה.

שרן השכל: הם מקבלים את המכסה שהם מקבלים.

שרן השכל: זו תוספת על המכסה למי - - -

<שמעון ביטון: אבל לולי חופש ממילא כבר מתוגמלים.

<שמעון ביטון: לולי חופש כבר מתוגמלים ב-20% יותר.

<רונן בר: אין הבדל גדול בין אירופיים לבין לול מעוף.

<רונן בר: זה אותו דבר מבחינת העלות.

<שמעון ביטון: לולי חופש מתוגמלים כבר ב-20% יותר.

שרן השכל: אף אחד לא לוקח מאף אחד.

שרן השכל: מה שתחליטו שתהיה המכסה, תהיה המכסה.

שרן השכל: תוסיפו על זה עוד 1% לכלל המכסות, על מנת שבאמת נוכל - - -

<שמעון ביטון: יש להם את זה קיים.

<שמעון ביטון: קיים, הם מקבלים 20%.

איתן כבל: פעם אחרונה.

איתן כבל: שמעון, נתתי לך בפעם הקודמת – איך אומרים, דהרת.

שרן השכל: בזה הוא ישאיר כמות של כמה מיליוני ביצים למי שיהיה מעוניין להמיר את הלול שלו.

שרן השכל: זה הכול.

איתן כבל: תודה לך.

שרן השכל: הדבר השני שדיברתי עליו אתך, איתן, גם כן, אנחנו באמת רוצים איזושהי מגמה של לא לחזק יותר את החזקים ולחזק פחות את החלשים.

שרן השכל: אנחנו צריכים לקבוע מה זה גם הלולים הבינוניים והלולים הקטנים, ולחזק אותם קצת יותר מאלו שהם באמת לולים גדולים, ולתת להם לא מכסות לפי אחוזים אלא לתת להם מכסה שווה.

שרן השכל: בואו נבוא ונחזק את הקטנים ואת הבינוניים.

<אורי צוק בר: יש לזה סעיף מיוחד.

<אורי צוק בר: יש לזה סעיף, נראה אותו בתקנות.

איתן כבל: איזה זה, 7 - - -

<שלמה בן אליהו: אתה מדבר על ה-500.

<אורי צוק בר: 7(ג).

דוד ביטן: כל שיטת התמרוץ על התמרוץ היא לא סבירה, מכיוון שהתמרוץ צריך לבוא מהמדינה, תקציב צריך לבוא מהמדינה.

דוד ביטן: אז אתה מעניש בגלל שהמדינה לא נותנת?

איתן כבל: דוד, לא רוצה להעניש אף אחד.

דוד ביטן: אז מי שיש לו כסף יקבל.

דוד ביטן: אני שואל אותך שאלה פשוטה.

איתן כבל: חברים, אני עוד עשר דקות מתחיל הקראה.

דוד ביטן: - - -

איתן כבל: דוד.

איתן כבל: דוד.

תמר זנדברג: אז נקבע דיון בשבוע הבא על התמרוץ.

דוד ביטן: - - - יקבל תמרוץ כי הוא לא צריך לחכות למדינה.

דוד ביטן: על מה אתם מדברים, תגידו לי.

תמר זנדברג: נדחוף לכיוון - - -

איתן ברושי: הח"כים פוגעים בחקלאים אם לא ישתלטו על הדיון.

איתן ברושי: דוד, אתה מסכן את כל הדיון, תפסיק עם זה.

איתן כבל: דוד, די.

איתן כבל: דוד, לא מתאים לך.

איתן ברושי: הם צריכים לחזור, יש להם שמירת לילה, ה"חיזבאללה" מאיים עליהם, תן להם לחזור הביתה.

שרן השכל: אתה בעצם אומר שהמכסה של אלה שהם פחות מ-500,000 - - - ל-500,000?

איתן כבל: בבקשה.

איתן כבל: בחברות עכשיו אני מדבר אתך.

<קריאה: כן.

שרן השכל: אוקיי.

שרן השכל: בסדר גמור.

שרן השכל: תודה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: סליחה.

איתן כבל: יעל, יוסי יונה אחריה.

יעל כהן-פארן: אני חוזרת למספרים.

יעל כהן-פארן: אני מצטערת, אני בן-אדם של מספרים, אני אוהבת להתעמק בהם.

יעל כהן-פארן: לדעתי פה כאילו אתם אומרים: צריך עוד, צריך עוד – אז תראו לי שצריך עוד.

יעל כהן-פארן: יש פה ייצור וצריכה עם פער מאוד גדול, אני מבינה בגלל ייצור, שיווק ואז צריכה.

יעל כהן-פארן: בגלל מחלות, בגלל שזורקים ביצים.

יעל כהן-פארן: אני רוצה להבין, למה יש כמעט 300,000 - - -

<קריאה: מיליון.

יעל כהן-פארן: מיליון, סליחה, 300,000,000 – מה, בגלל מחלות?

<שלמה בן אליהו: לא, יש צורך.

יעל כהן-פארן: לא.

יעל כהן-פארן: זה הייצור.

יעל כהן-פארן: הייצור והשיווק הם בפער.

יעל כהן-פארן: כאילו, שיווק זה מה ששווקו, נכון?

יעל כהן-פארן: ייצור זה מה שייצרו.

<קריאה: זה מה שנושר בדרך.

יעל כהן-פארן: זה מה שנופל מהמיכלית?

יעל כהן-פארן: אני רוצה להבין.

<אורי צוק בר: המכסות המחולקות הן הרישיון, כמה מותר.

<אורי צוק בר: אורי צוק בר ממשרד החקלאות.

<אורי צוק בר: המכסות המחולקות הן הרישיון לייצר, מספר המטילות שנותנים בשביל לייצר את הביצים.

<אורי צוק בר: לא כל תרנגולת מצליחה לעשות את מה שציפו ממנה.

יעל כהן-פארן: אז מה זה ייצור לפי הלמ"ס?

<אורי צוק בר: זה דומה מאוד.

<אורי צוק בר: זה לוקח עוד איזה הערכה של כמה אחוזים.

יעל כהן-פארן: זה לא הייצור האמיתי בפועל?

<אורי צוק בר: שנייה.

<אורי צוק בר: זה עוד הערכה של כמה אחוזים שזה ייצור לא מדווח או לא מאורגן.

<אורי צוק בר: מתוך הייצור, מתוך המטילות שניתנו לו עם רישיון לייצר, לא כל הייצור מגיע בפועל דרך המשווקים.

<אורי צוק בר: חלק קצת יש להקות שלא נותנות את מלוא התפוקה.

<אורי צוק בר: יש בערך פער של 10%, זה הסדר גודל.

יעל כהן-פארן: קצת יותר.

<אורי צוק בר: אולי ביצים שנמכרות לא תמיד דרך החנות המסודרת.

<אורי צוק בר: יש טיפה פער.

<אורי צוק בר: 10% פער פחות או יותר כל שנה.

יעל כהן-פארן: אוקיי.

יעל כהן-פארן: זה קצת יותר מ-10%, זה אפילו 15%.

<אורי צוק בר: זה בערך בין 10% ל-12% פער.

יעל כהן-פארן: פה זה יוצא אפילו 15%.

<אורי צוק בר: לאורך השנים זה נע בין - - -

יעל כהן-פארן: הייבוא בעצם משלים את זה, אם מסתכלים על המספרים.

<אורי צוק בר: הייבוא משלים בין הצריכה לבין הייצור.

<אורי צוק בר: זה לא קשור למה המכסה.

<אורי צוק בר: הייצור בפועל הוא תמיד כ-12%-10% יותר נמוך מהמכסה.

איתן כבל: אוקיי, תודה.

יעל כהן-פארן: רגע, לא לא.

איתן כבל: לא לא, אבל תסיימי, יעל.

יעל כהן-פארן: סליחה, בסדר.

יעל כהן-פארן: ביום שני שאלנו על הצריכה, האם הייבוא הוא רק ב"פיקים"?

יעל כהן-פארן: ואמרת שיש את הנתונים לפי חודשים, אבל לא נתתם אותם.

<אורי צוק בר: אפשר להעביר אותם.

איתן כבל: אורי.

יעל כהן-פארן: אנחנו צריכים לקבל החלטה היום.

יעל כהן-פארן: אני שואלת בצורה באמת גלויה: מה אחוז הייבוא שהוא ב"פיקים" ומה אחוז הייבוא שהוא שנתי?

יעל כהן-פארן: אני באמת שואלת כדי להבין, האם ה-7% – פתאום אתם באים עם 7%, כשאגב שיעור השינוי שאתם צופים ל-2016 הוא 1%.

יעל כהן-פארן: אז למה צריכים 10%?

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: יעל, סליחה.

איתן כבל: אורי, סליחה.

איתן כבל: הבנתי, נדון בזה לא עכשיו.

יעל כהן-פארן: אבל אתה צריך לקבל עכשיו החלטה.

איתן כבל: לא לא לא, סליחה.

איתן כבל: יעל, את מפריעה לי עכשיו.

איתן כבל: יוסי יונה, בבקשה.

יוסי יונה: טוב, אדוני היושב-ראש, אני רוצה להתחיל ולומר שבוודאי מה שמשותף לכולנו שיושבים כאן, שאכפת לנו קודם צד החקלאים מאשר צד התרנגולים.

איתן כבל: צודק.

איתן כבל: ללא שום קשר.

יוסי יונה: אז שזה יהיה ברור מאליו.

איתן כבל: יוסי יונה סוגר פערים עם החקלאים.

יוסי יונה: לא, אבל אני מוחה על הדברים שנאמרו - - -

איתן כבל: סתם, נו, בחיאת דינק.

איתן כבל: תן לי.

יוסי יונה: עברתי לסדר-היום על ההערה.

יוסי יונה: אתה עשית מזה - - -

איתן כבל: מותר לי, יוסי.

יוסי יונה: לא, אתה עושה מזה סיבוב שני.

יוסי יונה: תראה איזה חיוכים קיבלת.

דוד ביטן: חבר'ה, עזבו עם הפריימריז של העבודה.

דוד ביטן: מספיק.

יוסי יונה: יפה, בדיוק.

יוסי יונה: אבל יחד עם זאת, ועכשיו אני יוצר את הפער מחדש, אני מוחה על דבריו של חברי איתן ברושי, שאומר: תראו, זה ראה וקדש, משרד החקלאות הביא בפניכם מתווה, אשרו אותו.

יוסי יונה: אז בוא נייתר את הוועדות ונלך הביתה, וכל מה שמשרד החקלאות או משרד כלשהו אחר יביא בפנינו - - -

דוד ביטן: לא צריך לייתר את הוועדות, רק להוציא את אנשי מפלגת העבודה, זה מספיק טוב.

דוד ביטן: ואז נעביר את זה וזהו.

יוסי יונה: אני חושב שזה רעיון עוועים, אבל - - -

עיסאווי פריג': גם לא תסתדרו בלי זה.

לכן אני אומר: הנקודה שמועלית כאן, שמובאת לפנינו, זה העניין של האיזונים, זה כל הסיפור.

לכן אני אומר: אכפת לנו מהחקלאים, אף אחד לא יאשר חס וחלילה לענף הלול ליפול.

יעל כהן-פארן: נכון.

יעל כהן-פארן: ועל בסיס מה מקבלים החלטות.

יוסי יונה: ואף אחד לא רוצה ליצור מצב כזה שאנשים יאבדו את מקור פרנסתם.

יוסי יונה: אני חושב שזו הנחת העבודה בכלל של הדיון.

איתן כבל: נכון.

יוסי יונה: ככה שאין בכלל שום איזושהי מחלוקת, שיש אנשים שאומרים: הבה וצער בעלי-חיים יגבר על צער החקלאים.

יוסי יונה: אז זה ברור מאליו.

דוד ביטן: יש כאלה שחושבים ככה.

איתן כבל: עזוב את זה עכשיו, דוד, זה לא פה השיח.

יוסי יונה: דוד, אני לא חושב שזה נכון.

יוסי יונה: כי אז זה עושה באמת את הדיון ללא רציני, והזוי אפילו הייתי אומר.

עיסאווי פריג': אז מה אתה אומר על ה-7 - - -

איתן כבל: יוסי, סיים.

עכשיו, אני אומר: עכשיו, תמר כאן אמרה דברים כהווייתם.

עכשיו, אני אומר: לא הייתי פה לפני שנה.

עכשיו, אני אומר: אבל אם כל פעם, כל שנה נבוא מחדש ונגיד: אוקיי, הנה אנחנו בני ערובה, צריכים לאשר מיד.

עכשיו, אני אומר: מדוע?

עכשיו, אני אומר: כי כך וכך.

עכשיו, אני אומר: זה הופך את הדיון ללא רציני.

עכשיו, אני אומר: אז שנה הבאה שוב נהיה בני ערובה.

עכשיו, אני אומר: לכן הנקודה היא מאוד מאוד חשובה.

עכשיו, אני אומר: הבה ונחשוב איך אנחנו מנסחים בכל זאת את התקנה הזאת באופן שכזה שגם באמת באמת מכבד את הרצון שלכם, מכבד את הדאגה שלכם, מכבד את הפרנסה שלכם, אבל בוא גם נחשוב איך אנחנו מכניסים סעיפים שלא מחזירים אותו בעוד שנה למצב כזה שנגיד: אה, אוקיי, בני ערובה, תראו, חייבים לאשר, זה המתווה שהביא משרד החקלאות בפניכם, אנא אשרו אותו ונתקדם.

איתן ברושי: מי זה אנחנו?

איתן כבל: די, איתן.

יוסי יונה: מי זה אנחנו?

יוסי יונה: המחוקק, איתן.

איתן ברושי: אני חושב אחרת ממך.

איתן כבל: איתן, יפה מאוד, אין שום בעיה.

איתן ברושי: השגחה עליונה.

יוסי יונה: המחוקק.

יוסי יונה: אז תתפטר ותגיד שמשרד החקלאות יעשה את העבודה שלו.

יוסי יונה: מה צורך בך?

איתן ברושי: טוב.

איתן כבל: משפט אחרון.

איתן כבל: תרנגולות במקרה הזה.

דוד ביטן: תרנגולים לא מטילים ביצים.

עיסאווי פריג': אם אני לא הייתי מסוגל להגיד תרנגולים, ואתה הוצאת את זה - - -

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: בבקשה, יוסי, משפט אחרון.

יוסי יונה: הנה, אמרתי.

איתן כבל: אוקיי, תודה.

איתן כבל: לא – חבר הכנסת וקנין, וסיימנו את הסבב של חברי הכנסת.

איתן כבל: שתי התייחסויות ממולי ויעקב, אומר כמה משפטים, אכניס אתכם לתוך התבנית שאני רואה אותה ונצא לדרך.

יצחק וקנין: אני מבין שמרכז העניינים זה התוספת נכון להרגע.

יעל כהן-פארן: לא ברור מאיפה המספרים.

יצחק וקנין: דקה, תני לי.

יצחק וקנין: ב-2014 ייבאו 210,000,000 ביצים.

יצחק וקנין: ב-2015 – 330,000,000.

עיסאווי פריג': ולפני?

יצחק וקנין: גם ה-7% שמביא כרגע משרד החקלאות בגידול מהווה 135,000,000 ביצה, זה הייתי אומר - -

איתן כבל: רביעית.

יצחק וקנין: - - שליש מהכמות, שצריך לייבא עוד שני שליש במקרה הגרוע, כדי לאזן את המציאות של הצריכה.

יצחק וקנין: עכשיו, תראו, רבותי, כולנו רוצים לשדרג את הענף הזה, כולנו רוצים ללכת קדימה.

יצחק וקנין: אבל מישהו צריך להבין, אם רוצים לשדרג את הענף הזה צריך לשים כסף.

איתן ברושי: הרבה כסף.

יצחק וקנין: ועד היום, לצערי הרב, המדינה לא שמה כסף.

יצחק וקנין: פעם הייתה תוכנית ומזה ירדו.

יצחק וקנין: לקחו את ה-300,000,000, קברו אותם, שהיו לטובת השדרוג של הענף.

יצחק וקנין: מה שעומד כרגע בפנינו זה לאשר את הכללים עם התוספת.

יצחק וקנין: אני חושב שאי-אפשר לאשר פחות מ-7% בגלל המציאות.

יצחק וקנין: מה, אני רוצה לתת לטורקים את הכסף או לכל מישהו אחר?

יצחק וקנין: או לספרדים?

יצחק וקנין: או ליוונים?

יצחק וקנין: אני חושב שיש פה חקלאים, ניתן להם לגדל את זה.

יצחק וקנין: אתה משאיר את הדבר הזה פה.

יצחק וקנין: ואני גם רוצה להגיד עוד משהו.

יצחק וקנין: אני אומר לכם, באחריות: היום בסך הכול שדרגנו את המציאות שלנו בלולים הקיימים, עם כל הבעיות שיש.

יצחק וקנין: אם זה עם מקררים וחדרי קירור שיש וכל הדברים.

יצחק וקנין: אין מציאות היום שלא לוקחים ביצים יום כן ויום לא מהמשק.

יצחק וקנין: זה לא מה שהיה פעם.

יצחק וקנין: חבר'ה, אני זוכר: שבועיים הביצים היו נשארות בחום.

יצחק וקנין: זו לא המציאות של היום.

יצחק וקנין: היום אם אין לך מקרר אתה לא מקבל אישור עסק.

יצחק וקנין: אני מגדל, אני.

יצחק וקנין: אני מגדל.

יצחק וקנין: ואני לא רוצה להגיד לך מה החקלאים עוברים.

יצחק וקנין: עכשיו, להגיד להם להשקיע השקעות כאלו בלי לחשוב מאיפה אני נותן להם את המימון, הכול טוב ויפה, זה נשמע טוב, חבר'ה – אין מציאות כזאת, אם לא יקבלו החקלאים איזה מענק מקביל להשקעות שלהם.

יצחק וקנין: הרי הענף הזה היחידי במשרד החקלאות שהוא מסובסד.

יצחק וקנין: הרי יש סובסידיה לחוק גליל רק לחקלאים בקו העימות.

יצחק וקנין: למה?

יצחק וקנין: כי מישהו הבין שזה מקור פרנסה.

איתן כבל: תודה.

יצחק וקנין: אבל צריך גם לעשות את זה בחוכמה, בתבונה.

איתן כבל: תודה, יצחק.

איתן כבל: מולי לויט, מנכ"ל המועצה לענף הלול, בבקשה.

<שמואל לויט: בשתי דקות אני רוצה להסביר מדוע אני חושב שהצעת משרד החקלאות מאוזנת מאוד, ונותנת גם תשובה ללולים שהם נטולי כלובים.

<שמואל לויט: אחד, התמרוץ לאורגני ולחופש קיים גם היום.

<שמואל לויט: כל מגדל אורגני וחופש שבוחר לגדל את זה מקבל 20% מטילות יותר על מנת לעמוד במכסה שלו ביתר קלות.

<קריאה: - - -

איתן כבל: וקנין, או תצאו החוצה או שלא תפריע.

איתן כבל: בבקשה.

<שמואל לויט: זה התמרוץ הראשון.

<שמואל לויט: 20% מטילות יותר הוא מקבל מכל מגדל רגיל על מנת לעמוד במכסתו בקלות.

<שמואל לויט: זה התמרוץ הראשון.

<שמואל לויט: עכשיו, הנושא של ה-7%.

<שמואל לויט: לפי דעתי, אנחנו בהחלט עומדים מאחורי העניין הזה, זה בא למלא את הייבוא הקבוע שנעשה לאורך כל חודשי השנה.

<שמואל לויט: זה לא ימנע רק את הייבוא ב"פיקים".

<שמואל לויט: ב"פיקים" אנחנו חייבים, כי אין לנו יכולת להעמיד או אין לנו רצון להעמיד מטילות בכמות יותר מדי גדולה, כי אחרת העודפים יהיו קשים מנשוא.

<שמואל לויט: התוספת של ה-3% שמציע משרד החקלאות לטובת המגדלים האורגניים, אני חושב שהיא בהחלט מאוזנת.

<שמואל לויט: אני גם חושב שאם נותנים מעל לזה זו גם מין מתנה מורעלת לאורגני.

<שמואל לויט: כי האורגני, צריכים לדעת, מוכרים את הביצים ללא פיקוח מחירים, ובשעה שהם יוצרים עודף לעצמם הם יוצרים עודף שאותו אחרי זה הם צריכים להיפטר במחיר של ביצים רגילות והם מפסידים עליו.

<שמואל לויט: ולכן ההצעה של משרד החקלאות לתת עידוד נוסף של עוד 3%, אני חושב שהיא מאוזנת גם מבחינת המשרד, גם מבחינה לאומית וגם מבחינת מגדלי האורגני - - -

איתן כבל: אוקיי, תודה.

איתן כבל: יעקב, בבקשה.

יעקב כהן: יעקב כהן, לשעבר יושב-ראש ארגון מגדלי העופות, נציג מגדלים ויושב-ראש השולחן האורגני.

יעקב כהן: אני מבקש לאשר את מה שהוצע בפעם הקודמת, את ה-7%, בלי שום תוספת לחופש ולאורגני.

יעקב כהן: ואני חושב שמשרד החקלאות יודע על מה הוא מדבר.

יעקב כהן: אבל מה?

יעקב כהן: למרות שאין לנו כסף עדיין לשדרג את הלולים, במסגרת המכסות אנחנו מעודדים מגדלים לבנות לולים חדשים, עם תוספת של 100,000 ביצה לכל מגדל.

יעקב כהן: זה המון.

יעקב כהן: ואני רוצה להציע פה, כדי לרצות את חברי מ"אנונימוס", אלה שצורכים חופש, לאשר 125,000 ביצה לכל מי שהולך לבנות לול מעוף או לול חופש.

יעקב כהן: ולא לשבור את הכללים ולא צריך.

יעקב כהן: אף אחד לא הלך לבנות לול חדש למרות התמרוץ הזה.

יעקב כהן: הבעיה הכי גדולה: כולנו יודעים שאנחנו צריכים לבנות, וזה כבר יבוא להצבעה - -

איתן כבל: משפט אחרון, יעקב.

יעקב כהן: משפט אחרון.

יעקב כהן: - - זה יבוא להצבעה בוועדת החינוך ואנחנו נבנה לולים לפי הדירקטיבה האירופית, וכל אחד יבנה מה שהוא רוצה.

יעקב כהן: רק שישיגו את הכסף, כי בלי הכסף אנחנו לא יכולים לשדרג את הלולים.

יעקב כהן: מה עוד, ש-70% מהלולים מגודלים בצפון, ושם לא ניתן לבנות לולי חופש.

איתן כבל: תודה, יעקב.

איתן כבל: רונן, משפט אחרון.

<רונן בר: אני רוצה לחזק רעיון שעלה פה בקרב כמה מחברי הכנסת, והוא לתמוך באמת - - -

איתן כבל: אתם ארגון - - -

<רונן בר: אני רונן בר מעמותת "אנונימוס לזכויות בעלי-חיים".

<שלמה עצמוני: את מי אתה מייצג פה?

<רונן בר: עמותת "אנונימוס לזכויות בעלי-חיים".

איתן כבל: סליחה, זה לא תפקידך לשאול.

<שלמה עצמוני: אני רוצה להבין.

איתן כבל: לא, סליחה, הוא אמר בדיוק, את "אנונימוס".

<שלמה עצמוני: שאלתי את מי הוא מייצג.

איתן כבל: "אנונימוס".

איתן כבל: בבקשה.

<רונן בר: "אנונימוס" ו"תנו לחיות לחיות".

איתן כבל: בבקשה.

<רונן בר: אני רוצה לחזק פה הצעה שעלתה בקרב חלק מחברי הכנסת, והיא להקצות מהמכסה הכוללת אחוזים מסוימים – 3%-2% מתוך אותה תוספת של 7% ללולים שהם ללא כלובים, וביניהם מי שיבחר חופש, מי שיבחר מעוף – מעוף זה משהו שמשרד החקלאות לא מתנגד לו.

<רונן בר: אני חושב שאם נלך רק למהלך הזה שמשרד החקלאות מציע, של ה-7% ואיזה תוספת קטנה, לא משמעותית, של עוד איזה 3% - - -

<שמעון ביטון: יש להם 20% יותר כבר.

איתן כבל: שמעון, באמת פעם אחרונה.

איתן כבל: תראה מה אתה גורם לי.

איתן כבל: זה לא נכון מה שאתה עושה.

<שמעון ביטון: הוא מוציא אותי מהריכוז.

איתן כבל: תצא החוצה.

איתן כבל: אתה זוכר, חדר חושך, תצעק.

<שמעון ביטון: יש לכם כזה פה?

איתן כבל: יש, כנס פה, יש מספיק.

<רונן בר: איתן, ההצעה שמופיעה כרגע של משרד החקלאות, לא באמת מעלה אותנו ולא באמת מצ'פרת אנשים שירצו לבנות או לול מעוף או לול חופש.

<רונן בר: מהמכסה הכללית לתת אחוז מסוים – 3%-2%.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חברים, די, מספיק.

<קריאה: היא דיברה על אחוז אם - - - את המספרים.

<קריאה: זה היה אחוז.

<רמי אלהרר: - - -

איתן כבל: אדוני, מה שמך?

<רמי אלהרר: רמי אלהרר, מגדל אורגני, לשעבר גם ממועצת הלול.

<רמי אלהרר: ה-20% שמוסיפים לאורגני זה בכדי להשוות מספר ביצים למטילה.

<רמי אלהרר: וזו לא תוספת, זו השוואה.

<רמי אלהרר: כדי שמטילה תטיל את ה-250 ביצה, מטילה אורגנית צריכה עוד 20%.

<רמי אלהרר: אז רק תיקון למולי.

איתן כבל: אוקיי, תודה.

<רונן בר: ככה שאין פה שום יתרון מהבחינה הזאת.

איתן כבל: אוקיי, חברים.

איתן כבל: אני רוצה, ברשותכם, לומר כמה דברים.

איתן כבל: מיקי.

איתן כבל: דוד.

איתן כבל: חברים, אז בבקשה, זה מפריע לי.

דוד ביטן: פתרנו את הבעיה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני ברשות

איתן כבל: כם רוצה לומר כמה דברים.

איתן כבל: אני אומר את זה לכולנו סביב השולחן – ח"כים, אורחים – שאף אחד לא יטעה, החקלאים פה הם לא הסיפור, הם לא אשמים בכלום.

איתן כבל: אף אחד לא בא להאשים את החקלאים על הגידול או אי גידול, גם לא אני.

איתן כבל: לכן אני אומר את זה לכל החברים פה שמוצאים את עצמם, כולל אותך, שמעון, בעימות – זה לא לעניין.

איתן כבל: יש אנשים שחושבים אחרת ממך, אבל הם לא חושבים שזאת זכותך לגדל או לא לגדל.

איתן כבל: ואני מכיר את הנושא הזה היטב, אמרתי לכם, מיישובי קו העימות.

איתן כבל: ואם לא היינו עוצרים את המהלך, כנראה חלק מהאנשים פה כבר לא היו מזמן חקלאים ומגדלים ביצים.

איתן כבל: אם לא רובכם.

<לאה יוגב: כולם.

איתן כבל: כולם.

איתן כבל: הדיון הזה לא היה מתקיים.

<לאה יוגב: ישר ללשכות הרווחה.

איתן כבל: אני מזכיר את זה לך, לאה.

איתן כבל: זה דבר אחד.

איתן כבל: ודרך אגב, חלק מזה היה גם בזכות מאבק שניהלו חברים פה.

<לאה יוגב: אתה בראשם.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: עכשיו, אני רוצה לומר את זה כך - - -

יוסי יונה: זה לא קשור לפריימריז.

איתן כבל: שנייה, יוסי.

<לאה ורון: אל תפריעו.

איתן כבל: הכיוון שלי הוא כזה, וזה הכיוון שאני רוצה להתוות אותו: זה שנדרשת תוספת אין ויכוח.

איתן כבל: היא מתווכחת אם זה מספר כזה – אני עוד דבר אומר פה, למרות מה שאמר רונן בדיון הקודם: אם כבר, אני ציבורית לא יכול לעמוד, כשאני נדרש לייבא ואני מונע מחקלאים בישראל לגדל.

איתן כבל: זה לא עובר בשום מקום.

איתן כבל: לא יכול לעבור את זה.

איתן כבל: זה ברור.

עכשיו, אני רוצה להזכיר, שהתוספת של ה-300 איננה בהכרח שתהיה גם השנה.

יכול להיות שהשנה נידרש לפחות.

יעקב פרי: אתה מתכוון לייבוא?

איתן כבל: כן.

עיסאווי פריג': זו שאלה מאוד חשובה.

איתן כבל: מוטי, זה משהו שאתה לא יכול לעמוד בו?

איתן כבל: שאתה צריך להתפרץ לדברים שלי?

<מרדכי אלקבץ: כן.

איתן כבל: בבקשה, מוטי אלקבץ.

<מרדכי אלקבץ: יש כאן טעות גם בניתוח של המספר, שהוא נובע מחוסר הכרה של הענף הזה.

איתן כבל: מוטי אלקבץ - - -

<מרדכי אלקבץ: מזכיר ארגון מגדלי העופות.

<מרדכי אלקבץ: 7% שיינתנו השנה, מן הסתם, מכיוון שאנחנו מגדלים להקת עופות, מחזיקים אותה כשנתיים ומחדשים אותה אחת לשנתיים, התוספת של ה-7% לא תבוא במלואה בשנה הזו.

<מרדכי אלקבץ: אם היא כיוונה ל-7%, הפירוש שלו, גרוסו מודו, זה 3.5% בפועל.

<מרדכי אלקבץ: זו תהיה התוספת בפועל.

יעקב פרי: מעבר לגידול הטבעי?

<מרדכי אלקבץ: חצי מהמגדלים יחדשו בשנה הבאה.

<רונן בר: יש מהשנה הקודמת כבר תוספת.

<מרדכי אלקבץ: זה יבוא לידי ביטוי בשנת 2017 במלואו יותר.

איתן כבל: מוטי, הבנתי.

איתן כבל: מוטי, תקשיב, עצם העובדה שאתה יושב פה ויושבים פה מומחים אחרים, וכל אחד אומר מי יודע יותר ומי יודע פחות מטריד אותי.

<מרדכי אלקבץ: לא, זה נשמע - - -

איתן כבל: זה המשפט הבא, סליחה.

איתן כבל: זה המשפט הבא.

<מרדכי אלקבץ: - - - אחרת גם.

איתן כבל: מוטי, אני לא מתווכח אתך.

איתן כבל: אני לא במקום שאני אפילו יכול להתווכח אתך.

איתן כבל: אוקיי?

איתן כבל: אני אומר את זה עכשיו עניינית.

איתן כבל: אני רואה את הדברים שלך, אתה אומר אותם - - -

<קריאה: לא, זה כתוב.

<קריאה: מה שהוא אמר זה כתוב.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: אבל הוא אמר איזו אמירה, אוקיי?

<קריאה: אף אחד לא חולק על זה.

איתן כבל: לא, בסדר, לא משנה.

איתן כבל: מה שאני רוצה להציע זה את הדבר הבא: אנחנו, אדוני המנכ"ל נתחיל עם 5%.

איתן כבל: נאשר 5%.

<מרדכי אלקבץ: למה?

איתן כבל: סליחה, תן לי לראות.

איתן כבל: למה אתה חושב שלא?

<מרדכי אלקבץ: כי זה 2.5%, זה לא 5%.

איתן כבל: אבל סליחה, אמרתי שלא אאשר?

איתן כבל: אל תפריע לי.

איתן כבל: אתם גם צריכים לעשות שיעורי בית, לא אתה באופן אישי.

איתן כבל: מה שאני מנסה לומר: אני רוצה פה שתי פעולות.

איתן כבל: תגיד לי אם זה אפשרי, אני סומך רק עליך, אדוני המנכ"ל.

איתן כבל: סליחה, אני מנסה לנהל כאן דיון, אני מנסה להבין את העניין.

יעקב פרי: איתן, אבל למה 5%?

איתן כבל: אסביר.

איתן כבל: אני מנסה.

איתן כבל: אני פשוט, איך אומרים - - -

עיסאווי פריג': הוא רוצה להתניע.

<שלמה עצמוני: אבל זוכרים.

איתן כבל: אתה אולי זוכר.

עיסאווי פריג': זה מתבטא בקלפי?

איתן כבל: חבר'ה, די.

איתן ברושי: חבר'ה, עזבו את זה.

איתן כבל: די, אני רציני.

איתן כבל: חברים, הראשון שידבר עכשיו, כולל חברי כנסת, אני מוציא אותו.

איתן כבל: אני רציני, זה עסק רציני.

איתן כבל: זה דיני נפשות, אנשים פה באו מכל - - - אנחנו מנסים למצוא את הפתרון.

איתן כבל: מה אני מנסה לומר לך?

איתן כבל: תזכור שאנחנו גם לא רוצים איזה סוג של הצפה.

איתן כבל: בסופו של עניין אני לא רוצה לייצר מצב שבו גם כן יש הטלה מעבר למה שנדרש.

איתן כבל: דהיינו, מצד אחד אני אומר: אני לא רוצה לייבא.

איתן כבל: מצד שני אני רוצה לשמור על איזון גם בתוך הענף.

<מרדכי אלקבץ: אנחנו רוצים את זה הכי הרבה.

איתן כבל: אתה לא מכבד אותי, לא אכבד אותך.

איתן כבל: מה שאני מנסה לומר, את הדבר הבא: לא אמרתי שלא אתן, אני רוצה שנעבוד יחד.

איתן כבל: תראו לי, תראו לי.

איתן כבל: וקנין, לא אמרתי שאני מונע את זה.

איתן כבל: נאשר 5, ניפגש בעוד חודשיים.

<שלמה בן אליהו: אי-אפשר.

<שלמה בן אליהו: לא, חוקית.

איתן כבל: בסדר.

איתן כבל: אל תענה לי אם אני – אני רוצה לסגור כאן ולהבין את המסגרת כולה.

איתן כבל: אני רוצה לדעת כאן שאני מקבל את התוצאה הטובה ביותר.

איתן כבל: שאתה ואני, כשניפגש, שאדע גם להסתכל לך בעיניים ואתה תדע להחזיר לי תשובה בעיניים.

יצחק וקנין: איתן, דקה, אתה רוצה, אסביר לך, אני המגדל.

יצחק וקנין: אם אתה עכשיו מאשר 5%, זאת אומרת שאקבל, אם אני מחדש להקה, במקום 2,000 מטילות – סתם, אני נותן מספרים – אז אקבל 1,900 מטילות.

<קריאה: 2,100.

איתן כבל: סתם הוא נתן דוגמה.

איתן כבל: נו, חברים, כל אחד רוצה להגיד שהוא יודע יותר.

יצחק וקנין: אתם רוצים שאלך על המכסה.

יצחק וקנין: אני הולך על המכסה, אוקיי, שזה יצלצל להם.

יצחק וקנין: במקום לקבל 2,300 מטילות, היום על-פי התוספת הזאת, אז אקבל 2,200 מטילות, 2,100 מטילות.

יצחק וקנין: זאת אומרת, זאת מציאות שמראש אתה לא יכול לתקן אותה.

יצחק וקנין: למה?

יצחק וקנין: כי לתקן אותה רק בעוד שנתיים אני יכול.

דוד ביטן: גם הסבירו פה שזה לא 7% באמת.

יצחק וקנין: אני גם לא יכול להכניס את ה-200, את התוספת שאתה רוצה.

יצחק וקנין: אי-אפשר היום לקחת להקה, להכניס להקה ללול.

יצחק וקנין: השירותים הווטרינריים לא מאשרים לך להכניס עוד עוף אחד מיותר מעל מה שמותר לך.

יצחק וקנין: חד וחלק.

יצחק וקנין: זה נקרא שני גידולים בזמנים שונים, להקות מסוג שונה.

איתן כבל: אוקיי.

יצחק וקנין: ולכן אין אפשרות - - -

<רונן בר: איתן, הוצע - - -

איתן כבל: סליחה, אני לא צריך אתכם, יש אנשים שמבינים בזה.

איתן כבל: אדוני המנכ"ל, בבקשה.

<שלמה בן אליהו: אין לי אלא לחזור על דבריו.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: כן, שמעון.

<שמעון ביטון: רציתי להביא רק דוגמה ממני כמגדל.

<שמעון ביטון: ב-2014 הייתה תוספת של 4%.

<שמעון ביטון: עד היום לא מימשתי אותה.

<שמעון ביטון: אממש אותה רק בעוד שבוע, כשאני מחדש את הלהקה.

<שמעון ביטון: וכמוני יש עוד מאות.

<שמעון ביטון: זאת אומרת, ה-7% שנאשר אותם, יממש אותם רק מי שמחדש את הלהקה היום, וזה יתפוס אותו לשנתיים.

<שמעון ביטון: זאת אומרת, גם ב-2016 אם נגדיל את המכסות בעוד 5%-4% זה לא יבוא לידי ביטוי.

<רונן בר: איתן, אבל הוצע פה, שגם אם יישאר ה-7%, חלק מזה, 2% יהיה ייעודי ללולים ללא כלובים.

<שמעון גואטה: איתן, מי שקיבל - - - באוקטובר, נובמבר - - - רק ב-2018.

איתן כבל: הבנתי, חברים.

איתן כבל: די.

דוד ביטן: ההצעה לא טובה.

<שמעון גואטה: גם 17' לא.

עיסאווי פריג': איתן, יש לי שאלה, ברשותך, לפני שתמשיך.

עיסאווי פריג': אדון מנכ"ל - -

איתן ברושי: בן אליהו.

עיסאווי פריג': - - אדון מנכ"ל, באמת, אני שואל שאלה באוויר.

<שלמה בן אליהו: בבקשה.

עיסאווי פריג': איך אפשר להביא תקווה שיום אחד אכן תתחילו להשקיע בלולים?

<שלמה בן אליהו: אתן לך עצה.

עיסאווי פריג': מה צריך לעשות בכדי לתפוס אתכם - - -

<שלמה בן אליהו: אתן לך את העצה.

<שלמה בן אליהו: אתם המחוקקים, יש חוק התקציב – בסמכותכם.

איתן כבל: אוקיי.

דוד ביטן: לא באתם אבל עם זה.

דוד ביטן: התקציב עבר כבר.

<קריאה: באנו עם זה.

איתן כבל: שנייה.

איתן כבל: סליחה, אני רוצה מאדוני שתי התחייבויות.

<שלמה בן אליהו: בבקשה.

<לאה ורון: הוועדה גם מפקחת על עבודתם.

איתן כבל: והוועדה הזו גם מפקחת על עבודתכם.

איתן כבל: אין כמעט שבוע שאתם לא שולחים לנו עניינים.

איתן כבל: אני אומר לך: מרגע זה ואילך אנחנו עובדים ל-mode אחר של פעולה, אני אומר את זה כאן לפני כולם.

<קריאה: מקל וגזר.

איתן כבל: אם אני לא רואה בשלושה חודשים, קרי עד סוף מרץ, שמתחילה הנעה - - -

דוד ביטן: תן קצת יותר זמן.

דוד ביטן: טיפה יותר זמן.

איתן ברושי: בשביל להתחיל זה מספיק.

איתן כבל: לא, תאמין לי, דוד.

<לאה ורון: מתחילה.

דוד ביטן: אם איתן אומר שזה מספיק - - -

איתן כבל: סליחה, אסביר, יותר מזה.

איתן כבל: גברתי מנהלת הוועדה, אני מבקש, במחצית השנייה כבר של ינואר, דיון משותף, אבקש את זה גם מיושב-ראש ועדת החינוך - -

איתן ברושי: מרגי.

איתן כבל: - - מרגי, דיון משותף בהוצאה לפועל של הרפורמה.

איתן כבל: וכולנו ביחד - - -

יצחק וקנין: איתן, אם אפשר, אולי בפברואר, כי אנחנו עובדים על זה.

איתן ברושי: רק דיון.

איתן כבל: לא לא לא.

יצחק וקנין: אתה רוצה דיון שתקבל תוצאות.

דוד ביטן: בסדר, זה מקובל.

<רונן בר: אבל חייב להיות תמריץ לכיוון הנכון, איתן.

איתן כבל: שנייה.

איתן כבל: סליחה, הוויכוח בינינו בזמנו, אורי, הוויכוח בינינו היה בזמנו בין לולי מעוף, אני לא רוצה להיכנס עכשיו לחופש ולא לכל העניין הזה, לכל השאלות הווטרינריות, זה לא המקום.

<רונן בר: לולים ללא כלובים מול תקן אירופי.

איתן כבל: בדיוק.

איתן כבל: זה היה הדיון בפעם הקודמת.

איתן כבל: חברים, החקלאים מבחינתי, למרות שהם נקודת הקצה והם הגורם הכי חשוב פה, הם לא הסיפור.

איתן כבל: הם, רונן וחברים אחרים, לא יוכלו לעשות את זה, ואני גם לא אמליץ להם לעשות את זה, אם לא יהיה סיוע של המדינה.

איתן כבל: ואני רוצה להזכיר לך ולכולנו, שאנחנו לא ניתן מצב שהעסקים הגדולים יפרקו את המשק המשפחתי.

איתן כבל: כל עוד אני פה, זה לא יקרה.

<שמעון גואטה: יישר כוח.

<קריאה: כל הכבוד.

<קריאה: תן לו לדבר.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: תגידו, מה, אני מרטין לותר קינג, חוזרים אחרי כל מילה שלי?

<קריאה: גם הרגו אותו בסוף.

איתן כבל: די, חלאס.

איתן כבל: די.

איתן כבל: לא רוצה שום מחיאות כפיים מכם.

איתן כבל: די.

איתן כבל: אני מנסה לומר כאן את הקו.

איתן כבל: די, עיסאווי, בבקשה, זה באמת מפריע לי.

איתן כבל: זה הקו.

איתן כבל: ולכן אני אומר לך, ידידי וקנין, עם כל מה שאתה אומר, צריך להתחיל להניע את המערכת.

איתן כבל: ואני מצפה ממך, שרן, וממך, דוד, וממך, חבר הכנסת מיקי זוהר מכלוף, לעזור לי בעניין הזה, ונורית שהייתה פה.

דוד ביטן: נעזור.

דוד ביטן: אבל נאשר את התקנות, ואז אין לי בעיה ללכת אתך בעניין הזה.

איתן כבל: אני אומר את זה לכם, אני אומר את זה הכי ברור.

יעקב פרי: איתן, לא ירדתי לסוף דעתך עם ה-5%.

איתן ברושי: הוא ירד מזה.

איתן ברושי: זו הייתה עלייה לצורך ירידה.

<רונן בר: איתן, השאלה - - -

איתן כבל: תן לי לסיים.

איתן כבל: אתה עוד לא יודע מה אני רוצה לומר.

עיסאווי פריג': אני מעוניין לשמוע את רונן.

איתן כבל: שנייה.

איתן כבל: תודה רבה שאדוני מעוניין.

איתן כבל: כשאלך, אם ארצה, אתן לך, אתה תיתן לו.

עיסאווי פריג': לא לא.

עיסאווי פריג': אני מעוניין.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: שנייה.

איתן כבל: אני רוצה עוד דבר.

איתן כבל: דבר אחד אני אומר אותו, אני רוצה אותו כבר עכשיו: תמרוץ ללולים ללא כלובים.

איתן כבל: עכשיו אני רוצה לדעת מה המשרד יכול עכשיו.

איתן כבל: עכשיו.

איתן כבל: אני רוצה להראות שאנחנו הולכים למקום אחר.

דוד ביטן: אבל אני רוצה להבין דבר אחד.

איתן כבל: סליחה.

איתן כבל: שמעון, צא החוצה.

<שמעון ביטון: לא דיברתי.

איתן כבל: שמעון, צא החוצה.

<שמעון ביטון: הצבעתי.

איתן כבל: שמעון, צא החוצה.

איתן כבל: תחשוב בפינה על מה שרצית להגיד לי.

<שמעון ביטון: אגיד לך - - -

דוד ביטן: כבוד היושב-ראש - - -

איתן כבל: די, שמעון.

איתן כבל: די, בבקשה.

איתן כבל: די.

איתן כבל: אני לא יכול כבר, אני מבייש את עצמי.

איתן כבל: קודם כול, זה לא עניינם בכלל.

איתן כבל: אם הם מקבלים את מה שהם – זה לא עניינם בכלל.

איתן כבל: אף אחד כאן לא יגיד לי מהחקלאים מה לעשות או מה לדרוש.

איתן כבל: בוודאי ובוודאי כשאמרנו שה-7%, אם אנחנו רוצים או לא רוצים, זה must, גם מהדברים שיוסי יונה אמר והחברים, כי בסוף זה או שעושים או שלא עושים.

איתן כבל: והם לא אשמים בתהליך הזה.

איתן כבל: אבל אני אומר את זה לך, אני רוצה ממך לדעת איך אני עכשיו יכול, לפני שאני מתחיל את ההקראה, איך אני יודע שיש את ה-3% – תן לי עוד הגדלה, תן לי עוד שאני יודע לתת – אלקבץ, אתה רוצה ללכת ולשוחח אתו?

<מרדכי אלקבץ: אנחנו עושים את זה כל יום.

איתן כבל: סליחה.

איתן כבל: בבקשה.

<שלמה בן אליהו: נתקן את התקנות בהתאם לכך שבתקנות נוסיף כרגע שבאמת מי שהולך כרגע ללול ללא כלובים, ללול מעוף, יקבל מכסה מוגדלת של 10%.

<שלמה בן אליהו: זה הדבר שאנחנו יכולים לתת אותו.

<שלמה בן אליהו: יתר הדברים שאנחנו יכולים לעשות אותם, אנחנו היום נמצאים עם תקציבים שאנחנו מסייעים בענף הזה לתכנון, ואני יכול לבקש שתקציבי התכנון שיש היום לענף הזה, שהם יופנו ללולים שיהיו מיועדים ללולים ללא כלובים.

<רונן בר: מכסה מכסה.

<רונן בר: בלי מכסה - - -

איתן כבל: עם מכסה, בוודאי.

<שלמה בן אליהו: אמרתי.

<רונן בר: לא, צריך להגדיל מכסה מהכמות הכוללת.

<רונן בר: להגדיל מהכמות הכוללת.

<רונן בר: אחרת זה לא רציני.

איתן כבל: רונן, סליחה.

דוד ביטן: הוא מנהל את הוועדה?

דוד ביטן: אני לא מבין את העניין הזה.

איתן כבל: תסלח לי, אתה מנהל את הוועדה?

דוד ביטן: לא, אבל לנו אתה לא נותן לדבר.

איתן כבל: אתן לך.

איתן כבל: אתה דיברת, הוא לא.

איתן כבל: די, דוד.

דוד ביטן: יש גבול לכל דבר.

איתן כבל: די, גם יש גבול איך אתה מפריע לי.

דוד ביטן: טוב שהוא לא מסכים אתך.

איתן כבל: די, מספיק.

איתן כבל: די, דוד, אתה מביך אותי.

איתן כבל: זה כמו שאבוא אליך לוועדה ואתחיל כל הזמן להפריע לך.

דוד ביטן: לפעמים אתה עושה את זה.

איתן כבל: לא, אני לא עושה את זה.

איתן כבל: הרבה זמן לא עשיתי את זה.

דוד ביטן: אתה לא מפריע, אבל אתה לא יכול לתת לו לנהל את הוועדה.

איתן כבל: אני לא נותן לו.

איתן כבל: די, אל תעשה עלי בהפוך על הפוך, בגן עושים את זה.

איתן כבל: בבקשה.

יעקב פרי: על ה-7?

<שלמה בן אליהו: כן.

<שלמה בן אליהו: תבחרו.

שרן השכל: שתהיה תוספת של 4% מתוך מה שהם מקבלים - - -

<שלמה בן אליהו: מעבר ל-7.

תמר זנדברג: למה לא 20%.

איתן כבל: כן, אלקבץ.

<רונן בר: אין צורך להגדיל ביותר מ-7.

<רונן בר: לא נתחיל ב-11%.

<רונן בר: מתוך ה-7 כמה הולך ללולים ללא כלובים?

איתן כבל: סליחה.

שרן השכל: איתן, רגע, שנייה.

שרן השכל: אי-אפשר להוסיף תוספת של אחוז, זאת אומרת שיקבלו 8%?

תמר זנדברג: לא, לא 8.

<קריאה: נותנים יותר, נו.

שרן השכל: שיהיה אחוז אחד נוסף - - -

<לאה ורון: אתה לא ברשות דיבור.

שרן השכל: שיהיה אחוז נוסף ללולי חופש?

שרן השכל: בתוספת על זה.

שרן השכל: הכמות, אפילו ל-8, כאשר יש הרי כמות של כמה מיליונים - - -

איתן ברושי: המכסה עולה כסף - - -

<לאה ורון: לא שומעים אותך - - -

איתן כבל: תמר, לא שמעתי.

איתן כבל: שרן, מה אמרת?

שרן השכל: להוסיף תוספת מ-7% נניח ל-8%, כאשר 1% מוקצה רק ללולים ללא כלובים.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: כן, אלקבץ, בבקשה.

יצחק וקנין: אין בעיה.

<מרדכי אלקבץ: אני רוצה לתת כאן איזושהי התייחסות שלנו בסעיף הזה לטובת שוחרי לולי החופש.

<מרדכי אלקבץ: אני אומר שההטבה הזו, הבונוס של ה-3% מעל ה-7%, תהיה בהתניה שמגדלי החופש - - -

<קריאה: לא חופש - - -

<מרדכי אלקבץ: מי שיקבל היום את התוספת זה מגדלי לולי החופש.

<קריאה: מעוף.

<רונן בר: ללא כלובים.

<מרדכי אלקבץ: אוקיי.

<מרדכי אלקבץ: לא יוכלו לנייד את התוספת הזו ללולי כלובים.

<מרדכי אלקבץ: וככה אנחנו בעצם מבטיחים את - - -

יצחק וקנין: ודאי, מה זה.

יצחק וקנין: פה אתה נותן להם - - -

<רונן בר: זה ברור מאליו.

<מרדכי אלקבץ: זה ברור לך, אבל שזה יהיה - - -

איתן כבל: אוקיי.

<יוסי אדוני: ברשותך, היושב-ראש וחברים נכבדים, אני רוצה להוסיף עוד משהו.

איתן כבל: יוסי אדוני, סגן ראש המועצה האזורית מעלה-יוסף.

<יוסי אדוני: ואני גם מכהן כיושב-ראש קרן הביצים במועצה לענף הלול.

<יוסי אדוני: בהמשך לדברים, אנחנו מובילים מהלך להתייעלות בענף ההטלה, ביחד עם משרד החקלאות, ביחד עם גורמים נוספים: ראשי הרשויות, נציגי המגדלים.

איתן כבל: בבקשה, אדוני.

<יוסי אדוני: גיבשנו דרך אלטרנטיבית שמקובלת על כל ראשי הרשויות, כל נציגי המגדלים, ואנחנו יודעים שזו גם המדיניות של משרד החקלאות, מה שנקרא דוח ועדת צביקה כהן.

<יוסי אדוני: בדוח ועדת צביקה כהן, קשור לחוק צער בעלי חיים שאמורים לדון עליו בוועדת החינוך בכנסת, שמה נותנים אפשרויות לחקלאים גם כן לגידול מעוף וגם כן לגידול - - -

איתן כבל: טוב, אוקיי, חבר'ה, העניין ברור.

איתן כבל: רונן, די.

איתן כבל: אוקיי.

עיסאווי פריג': אתה מאשר 7%, אני מבין.

איתן כבל: כן.

איתן כבל: אין לנו - - -

יעקב פרי: צריך להצביע, לא?

איתן כבל: צריכים לעבור סעיף-סעיף, זה לא - - -

דוד ביטן: רגע, מה הוחלט?

דוד ביטן: מה הסיכום בעניין?

יעל כהן-פארן: איתן, אתה אבל מוכן לסכם את ההצעה של הפשרה?

יצחק וקנין: אולי נגיע במסגרת הסעיף, איתן?

יעל כהן-פארן: לא לא, תגיד עכשיו.

דוד ביטן: איתן, תגיד את הסיכום.

איתן כבל: אין סיכום.

איתן כבל: שנייה.

איתן כבל: עכשיו עוברים להקראה.

איתן כבל: אתה לא יכול לסכם את זה באופן כללי.

איתן כבל: ברמת העיקרון נאשר את ה-7, נאשר את ה-4, תוספת מעבר ללולי - - -

יעל כהן-פארן: חזרנו ל-7 ו-4?

יעל כהן-פארן: הגדלת?

איתן כבל: סליחה, לא הגדלתי, אני רוצה לצ'פר את הלולים - - -

יעל כהן-פארן: איפה המעוף?

שרן השכל: אבל, איתן, זה שום דבר.

<רונן בר: זה ממש מעט.

<רונן בר: זה כלום, איתן.

איתן ברושי: איתן, אני מציע שלא תעצור עכשיו.

איתן ברושי: איתן, מאוחר.

תמר זנדברג: אפשר להציע משהו אחר?

תמר זנדברג: הצעה אחרת.

תמר זנדברג: ניסיון לקרוא את זה ממקום אחר.

איתן כבל: שנייה.

איתן כבל: יוסי.

איתן כבל: אחרונה תמר, ואנחנו מתחילים הקראה.

איתן כבל: רק ארצה לדעת לפני כן כל סיעה מי המצביע.

<לאה ורון: אני אודיע לך.

איתן כבל: תמר אחרונה.

<אסף חן: אתה מבין, הם רוצים שבנתיבות אישה תקנה ביצה - - -

איתן כבל: די די די.

<לאה ורון: אסף, אתה מפריע.

<לאה ורון: אדוני, אתה מפריע.

<אסף חן: אני מתנצל.

איתן כבל: התקבלה.

<לאה ורון: יעקב כהן, אתה מפריע.

תמר זנדברג: אדוני היושב-ראש, יש עוד אופציה, והיא, כמו שאתם מתכנסים פה, לאשר עכשיו את ה-7% רגיל בלי חלוקה בתוך ה-7%, אבל ללכת למכסה מתומרצת מכלל הגידול, שנדע גם כמה מכלל הגידול – היום יש 2%, נכון, בלולים ללא כלובים?

תמר זנדברג: עוד אחוז, עוד שניים, מהמכסה הכוללת של כלל הגידול השנתי, ואנחנו כאן נקבע, בשיתוף ועדת החינוך או בנפרד, לא יודעת מה - - -

איתן כבל: לא הבנתי.

תמר זנדברג: היום מכלל הגידול של הביצים 2% הוא בלולים ללא כלובים.

תמר זנדברג: עכשיו ניתן 7% לכולם, אבל את המכסה מכלל הגידול, במקום 3%-2% – 4%.

<קריאה: 2% זה וולונטרי.

<צביקה כהן: זה וולונטרי.

<צביקה כהן: מי שרוצה יעשה את זה.

<אורי צוק בר: מישהו צריך לעשות את זה.

<אורי צוק בר: זה וולונטרי.

תמר זנדברג: מה זה וולונטרי?

תמר זנדברג: אבל אנחנו - - -

<רונן בר: כמו שמחייבים תקן אירופי, ככה יחייבו ללא כלובים.

<רונן בר: היום מחייבים תקן אירופי ללולים חדשים.

איתן כבל: חברים, אתם לא מבינים דבר אחד.

איתן כבל: סליחה, לויט, סגרתי את הדיון, אני עכשיו עובר להקראה.

איתן כבל: שנייה רגע, אתם לא מבינים דבר אחד: לא בונים מחר בבוקר לולים ומתחילים לתת להם.

תמר זנדברג: בסדר.

תמר זנדברג: נקבע כאן דיון עוד חודש, שיציגו לנו איך - - -

איתן כבל: שנייה.

איתן כבל: כל העניין הוא שאנחנו רוצים לגרום לאנשים את התמרוץ, בהמשך גם למה שיתקבל בוועדת החינוך - -

תמר זנדברג: נכון.

תמר זנדברג: בדיוק.

איתן כבל: - - שהם ייכנסו לבנות לולים ללא כלובים.

שרן השכל: אז איך אתה מתמרץ?

<עמית סופר: צריך לזה תקציב, אדון יושב-ראש.

איתן כבל: אני יודע את זה.

איתן כבל: אני מודע לזה.

איתן כבל: אדוני ראש המועצה, אני מודע לזה, וברוכים הבאים כאן במחוזותינו.

איתן כבל: מה שאני מנסה להגיד, שאנחנו רוצים שהם יקבלו יותר מ-7%, מי שיגדל בשיטה של הלולים ללא כלובים.

איתן כבל: זה הרצון שלנו.

איתן כבל: אני לא יכול - - -

שרן השכל: בכל מקרה - - -

איתן כבל: שרן, די.

<צביקה כהן: יש לך יותר טוב עכשיו.

איתן כבל: את מקבלת יותר טוב פה.

עיסאווי פריג': זה לא מה שתמר אמרה.

<רונן בר: זה לא יותר טוב, איתן.

איתן כבל: סליחה, אני לא מבין את הראש שלכם.

איתן כבל: 1% במקום 4%?

<רונן בר: מהמכסה הכוללת, איתן, מהמכסה הכוללת.

איתן כבל: חברים, סליחה.

<רונן בר: מהמכסה הכוללת.

<קריאה: 20,000,000.

איתן כבל: חברים יקרים, תסלחו לי.

שרן השכל: זה מי שירצה - - -

איתן כבל: שרן.

<רונן בר: איתן, יש לולים חדשים, 40,000,000 ביצה.

<אסף חן: - - -

איתן כבל: די.

איתן כבל: אוציא אותך עכשיו.

איתן כבל: די, שרן.

איתן כבל: שרן, אתם לא מבינים.

איתן כבל: חברים יקרים, אין לי כוונה להקטין את כמות הביצים בשוק.

דוד ביטן: טוב, בוא נתחיל לקרוא, נו.

איתן כבל: בכל הכבוד.

שרן השכל: אף אחד לא מדבר - - -

איתן כבל: לא, רגע.

איתן כבל: יש אנשים שקודם צריך לתת להם כדי שיתחילו לגדל.

איתן כבל: בסוף כשכולם ילכו, יקרה מחר מה שיקרה, אני אצטרך לתת את התשובות: למה יש מחסור ולמה מייבאים?

איתן כבל: אעשה דיון מהיר אצלי?

<קריאה: ולמה המחיר עולה גם?

איתן כבל: ולמה המחיר עולה?

איתן כבל: אני לא רוצה את זה.

איתן כבל: אני בסך הכול מנסה להתחיל להניע.

איתן כבל: ואני לא צריך שאף אחד ייתן לי ציונים.

איתן כבל: אני מנסה להגיד כאן:

איתן כבל: בואו נעשה את המיטב בתנאים שאנחנו עומדים בהם.

עיסאווי פריג': הקראה.

איתן כבל: ואנחנו נעשה את המיטב שלנו כדי להתחיל לגרום שקודם כול לא ייבנו יותר.

איתן כבל: אני אומר לכם: אין אישורים, אני מקווה כך, אין יותר אישורים ללולים בשיטות הישנות.

איתן כבל: זה שיהיה ברור.

<קריאה: אין אין אין.

<רונן בר: אז מתוך ה-40,000,000 החדשים - - -

<קריאה: יאללה, שב בשקט.

<לאה ורון: עורכת-הדין ורד.

יעל כהן-פארן: איתן, לא, אבל מה אמרת עכשיו, שאין יותר לולים ישנים?

יעל כהן-פארן: למה אתה מתכוון?

<אפרת ורד: תקנות המועצה לענף הלול (כללים בדבר מכסות לייצור ביצי מאכל לשיווק בשנת 2016), התשע"ו-2015.

איתן כבל: שלא דנים בשיטה הישנה.

יעל כהן-פארן: אבל מה כן דנים?

יעל כהן-פארן: רק מעוף?

איתן כבל: כן.

יעל כהן-פארן: כל החדשים זה מעוף?

יעל כהן-פארן: זה יהיה בתקנות?

איתן כבל: לא.

יעל כהן-פארן: אז זה מה שאני שואלת.

איתן כבל: חברים, הדיון סגור, מתחילים הקראה, ואנחנו דבר דבר נעלה בהקראה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: ורד, בבקשה.

<אפרת ורד: בתוקף סמכותי לפי סעיפים 31 ו-53 לחוק המועצה לענף הלול (ייצור ושיווק), התשכ"ד - 1963 (להלן - החוק), לאחר התייעצות עם המועצה ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת, לפי סעיף 21א לחוק יסוד: הכנסת, וסעיף 2(ב) לחוק העונשין, התשל"ז - 1977, אני מתקין תקנות אלה.

<לאה ורון: תמתיני רק חצי דקה.

<לאה ורון: חבר הכנסת איתן ברושי מצביע במקום חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין, חבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר מצביע במקום חברת הכנסת נורית קורן.

<לאה ורון: חברי הכנסת הנוספים שאינם חברי הוועדה אינם יכולים להצביע.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: בבקשה.

איתן כבל: דוד.

דוד ביטן: אין לי פה מיקרופון בכלל.

איתן כבל: הקול שלך זה כמו מגפון.

<אפרת ורד: פה אני מוסיפה הגדרה שלא - - -

איתן כבל: תגידי לי איפה.

עיסאווי פריג': מה הגדרתו?

דוד ביטן: מה זה ללא כלובים?

איתן כבל: חברים, דוד, אתה רוצה לעצור אותנו עכשיו?

דוד ביטן: סתם מעניין אותי.

איתן כבל: זה לא לול כמו שאתה רואה עם הברזלים האלה.

דוד ביטן: זה לול אחד גדול כאילו?

איתן כבל: כן.

עיסאווי פריג': כמו שהערבים מגדלים.

עיסאווי פריג': זה מתחת לעצים.

<מרב תורג'מן: את יכולה לחזור שוב על ההגדרה?

<אפרת ורד: אני חוזרת מההגדרה ל"לול חדש".

<אפרת ורד: "לול ללא כלובים" – לול שהמטילות בו מוחזקות במבנה ללא כלובים.

<יוסי אדוני: זה תוספת שאנחנו לא מכירים.

<שמעון ביטון: היא מדברת ב-750, אז זה מדובר בסוללות כלובים.

<שמעון ביטון: והיא מוסיפה רק לולי חופש.

<שמעון ביטון: שזה יובהר.

<שמעון ביטון: לא מובן, גם וגם או רק?

<צביקה כהן: גם וגם.

<שמעון ביטון: גם וגם.

<צביקה כהן: ברור.

איתן כבל: בבקשה.

איתן כבל: יש הערות?

<יוסי אדוני: ברשות היושב-ראש, אני מבקש שיקריאו שוב פעם מה הגדרת "לול חדש".

<יוסי אדוני: אני רוצה להקשיב שוב, כי פעם ראשונה אני שומע את זה.

איתן כבל: אוקיי, בבקשה.

<אפרת ורד: זו אותה הגדרה שהייתה בפניכם - - - עם המועצה.

איתן כבל: ורד, תסבירי, נשמה, עזבי עכשיו.

<אפרת ורד: "לול חדש" - לול שהוקם במהלך שנת התכנון או במהלך שנת התכנון הקודמת ומתקיימים לגביו התנאים הקבועים בתקנה 9(ב)(3)(א) ו-(ב), ובלבד שהשטח שיעמוד לרשות כל תרנגולת מטילה בתא לא יפחת משבע מאות וחמישים סמ"ר; לעניין הגדרה זו, "לול שהוקם" - לרבות לול קיים שהותאם לדרישות הקבועות בהגדרה זו.

יצחק וקנין: לא מדברים על הלולים הקיימים, אל תדאג.

יצחק וקנין: מה שקיים קיים, אין מה לעשות.

איתן כבל: יוסי, בכלל אל תתחיל אפילו.

יצחק וקנין: זה לגבי לול חדש.

איתן כבל: לא, יעקב, די.

יעקב כהן: לא לזה, לסעיף אחר אני רוצה.

<מרב תורג'מן: זה לגבי לול שיוקם בשנת 2016.

יצחק וקנין: ודאי.

יצחק וקנין: אין לנו בעיה עם זה.

אורי מקלב: גם 2015.

אורי מקלב: לא, היא אומרת שגם.

יצחק וקנין: גם ב-2015 אותן תקנות היו.

<מרב תורג'מן: רק אציין ואומר שמבחינה משפטית בחרנו את התוספת הזאת לעניין סמכות השר לקבוע את ההוראה הזו.

<מרב תורג'מן: קיבלנו את עמדת משרד המשפטים, נחה דעתנו בהקשר הזה, וככל שחברי הכנסת יחליטו מה שיחליטו.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: כן, יעקב, משפט.

יעקב כהן: יש לי הערה להגדרה "מכסת בסיס".

יעקב כהן: מכסת הבסיס זו הגדרה שהוכנסה בפעם הראשונה בתקנות בשנת 2015.

יעקב כהן: ובצורה שהיא נוסחה היא גורמת לקיפוח ולעיוות של מספר מגדלים.

יעקב כהן: וכיושב-ראש השולחן האורגני והחופש אני חייב להעלות בקשה להוסיף מספר מילים כדי לתקן את העיוות הזה.

איתן כבל: אוקיי.

יעקב כהן: אני מבקש להוסיף חמש מילים, שההגדרה תהיה בצורה הזאת: "מכסת הבסיס" – מכסה אישית שנקבעה למגדל לראשונה לפי כללים או תקנות שהותקנו מכוח סעיפים 31 ו-53 לחוק, כולל תוספות קבועות שהוקצו להם מכוח הכללים והתקנות כאמור – התוספת המתבקשת זה החמש מילים האלה: בגין מכסת הבסיס שהוקצו לה לראשונה.

יעקב כהן: וזה יתקן עיוות שנגרם למספר מגדלים.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אורי, בבקשה.

<אורי צוק בר: אי-אפשר לעשות את התיקון הזה.

יעקב כהן: למה?

<אורי צוק בר: מכסת הבסיס, כבר ישבנו אישית גם עם יעקב והסברנו לו את הנושא הזה, הכוונה כאן היא לצורך העניין של השלמה ל-500,000.

<אורי צוק בר: אנחנו משלימים ל-500,000 למי שיש לו פחות מ-500.

<אורי צוק בר: אנחנו לא לוקחים בחשבון את מה שהוא קנה בכספו, אבל את כל מה שהוא קיבל בהקצאות ללא תמורה מהמועצה, אנחנו לא נותנים על זה שוב השלמה.

<אורי צוק בר: זאת אומרת, אם הוא כבר קיבל מכסה שהוקצתה לו ללא תמורה מהמועצה, רואים את זה - - -

יצחק וקנין: צודק.

יצחק וקנין: אני גם מתנגד למה שהוא אומר.

יצחק וקנין: יעקב, אין סיכוי שיעבור מה שאתה אומר.

יעקב כהן: למה?

יצחק וקנין: ככה.

יצחק וקנין: כי אתה רוצה להרוויח פעמיים.

איתן כבל: חברים, תודה.

איתן כבל: וקנין.

איתן כבל: מי בעד אישור סעיף 1, ירים את ידו, כולל התוספת שהוקראה על-ידי ורד?

איתן כבל: בעד אישור תקנה 1, כולל התוספת – רוב

איתן כבל: תקנה 1, כולל התוספת, אושרה.

איתן כבל: תודה רבה, הסעיף אושר.

עיסאווי פריג': תתחילי מ-2.

<אפרת ורד: סיימתי תקנה 2.

איתן כבל: חברים, תקשיבו, אנחנו בהקראה.

איתן כבל: בהקראה מי שמפריע אוציא אותו.

איתן כבל: ומי שיקפוץ – בוודאי.

איתן כבל: אנחנו בהקראה, כל מילה פה חשובה.

<יוסי אדוני: מאוד.

יעל כהן-פארן: יש לי שאלה.

יעל כהן-פארן: למה כאן בנתונים שלכם המכסות מחולקות בפועל ל-2,085 - - -

איתן כבל: יעל, אנחנו כבר - - -

יעל כהן-פארן: אני ב-delay, בסדר.

איתן כבל: לא, לא ב- delay.

יעל כהן-פארן: מוסיפים לי עוד 5%.

איתן כבל: לא, את לא ב-delay.

איתן כבל: אנחנו כבר בהקראה, יקירה.

יעל כהן-פארן: נכון, אז - - -

איתן כבל: די.

איתן כבל: בבקשה, תקריאי שוב את 2.

<אפרת ורד: גודל משק הלול לייצור ביצי מאכל לשיווק בהיקף ארצי בשנת התכנון, יהיה גידול מטילות לייצור 2,200 מיליון ביצי מאכל לשיווק (להלן - המכסה הארצית).

עיסאווי פריג': רק, איתן, ה-2.2 מיליארד זאת המכסה הבסיסית או אחרי השינוי שאנחנו עומדים - - -

איתן כבל: זה הכול כולל הכול.

עיסאווי פריג': כולל התופסת שאנחנו דנים בגינה עכשיו?

עיסאווי פריג': כולל ה-7%?

יעל כהן-פארן: 10%?

עיסאווי פריג': 2.2 זה כולל ה-7%?

<אורי צוק בר: 7% כן.

איתן כבל: חברים, אני רוצה - - -

דוד ביטן: בישיבה המשותפת אין חקלאים?

עיסאווי פריג': מה לעשות, אני לא רובוט כמוכם להרים יד.

עיסאווי פריג': אתם רק מחכים להרמת יד.

עיסאווי פריג': אני רוצה להבין.

<צביקה כהן: זה בלי ה-4%.

<אורי צוק בר: תוסיפי עוד 20.

<מרב תורג'מן: אז זה יהיה 2,220?

<אפרת ורד: כן, 2,220, מבקשים לעדכן על רקע - - -

איתן כבל: דוד, די.

איתן כבל: מה שאנחנו אומרים 2,220 זה הכול כולל הכול.

יעקב פרי: 7%, לא 10.

<אורי צוק בר: בשביל ה-3% הנוספים הוספנו עוד 20,000,000.

<צביקה כהן: 4.

<אורי צוק בר: 4.

<רונן בר: אבל 2,200.

<רונן בר: למה שינו את המספר עכשיו?

<אפרת ורד: כי הוספנו - - -

איתן כבל: יש שאלה כאן, רוצים להבין אותה.

איתן כבל: בבקשה.

<רונן בר: אבל התוספת - - -

איתן כבל: תן לו להסביר קודם, רונן.

<אורי צוק בר: מכיוון שהוספנו עכשיו עוד 4% למי שיקים לול מעוף, אנחנו מניחים שלא כולם יעשו את זה, לכן אנחנו נוסיף - - -

<רמי אלהרר: הוא מטעה אותך.

איתן כבל: מי מטעה?

איתן כבל: לא, רגע.

<רמי אלהרר: אפשר בבקשה?

<רמי אלהרר: שתקתי.

איתן כבל: לא.

איתן כבל: מי מטעה?

<רמי אלהרר: ההגדרה לול - - -

איתן כבל: מי מטעה?

<רמי אלהרר: מי שמדבר.

איתן כבל: אורי?

<רמי אלהרר: כן.

איתן כבל: תודה.

<אורי צוק בר: לא גמרתי לדבר אבל.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: מה ההטעיה של אורי?

<רמי אלהרר: כשאומרים לול מעוף זו הגדרה לסוג מסוים של לול.

<רמי אלהרר: ואתה אומר כל הזמן: גם לול חופשי - - -

<קריאה: לא לא לא.

<רמי אלהרר: יש אורגני, יש חופש ויש מעוף, אדוני.

איתן כבל: אדוני היקר, מרגע זה ואילך, מה שמופיע בתקנות שאישרנו זה מה שקובע.

איתן כבל: אנחנו פשוט לא בקיאים כמוך, כל היום מסתובבים בלול.

איתן כבל: אז לפעמים אחד אומר חופש, אחד אומר פה, זה לא בא מתוך זה שמישהו מאתנו - - -

דוד ביטן: איתן, בחייאת, תתקדם כבר.

דוד ביטן: בוא נגמור עם זה.

איתן כבל: אני רוצה לדעת את המספרים.

דוד ביטן: בוא נתקדם.

<אורי צוק בר: ליתר ביטחון, אנחנו לא יודעים בדיוק כמה יעמדו בסטנדרט של ה-4% הנוספים.

<אורי צוק בר: נלך על הצד הבטוח, נוסיף 20,000,000, זה יהיה מעל ומעבר.

איתן כבל: ברשותך, נאשר את הסעיף הזה.

עיסאווי פריג': לפני שאתה מאשר, אדוני.

<רונן בר: זה עודפים, איתן, זה עודפים.

איתן כבל: תן לי.

איתן כבל: שנייה.

<אורי צוק בר: לא מחלקים.

<אורי צוק בר: זה שכתוב במכסה הארצית 2.220 מיליארד – זאת התקרה הכוללת.

<אורי צוק בר: המכסה בפועל היא מכסה אישית.

<אורי צוק בר: אנחנו לא נותנים מכסה אישית למי שלא עומד בכללים.

דוד ביטן: נכון, אם הוא לא עומד בתנאים.

<אורי צוק בר: לכן הסכימה של כלל המכסות היא סך המכסות האישיות המחולקות.

עיסאווי פריג': שאלה.

עיסאווי פריג': בסדר.

דוד ביטן: פריג', תבוא אלי, אתן לך הסבר.

<אורי צוק בר: אין עודפים פה.

עיסאווי פריג': ביטן, שנייה, אחי.

עיסאווי פריג': המכסה לפני אישור התקנות הייתה 2 מיליארד.

עיסאווי פריג': כשאתה אומר 2.2 אתה מגדיל ב-10%, לא ב-7%.

יעקב פרי: כן כן.

<אורי צוק בר: כבוד היושב-ראש, אני חושב שאם נעבור סעיף-סעיף הכול יהיה ברור.

עיסאווי פריג': הוא הוסיף 20.

עיסאווי פריג': עכשיו 11%.

<רונן בר: המכסה צריכה להישאר אותה מכסה - - -

<אורי צוק בר: סליחה רגע.

<אורי צוק בר: אם נעבור סעיף-סעיף לדעתי הכול יהיה ברור, כי יש כאן כמה סוגי תוספות, זה לא רק התוספת האחוזית.

עיסאווי פריג': הוא בלבל אותי.

עיסאווי פריג': 11% - - -

איתן כבל: אבל אסביר לך.

איתן ברושי: זה מלמעלה.

דוד ביטן: - - -

איתן כבל: דוד, אני סוגר את הישיבה.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: לא, רגע רגע רגע, אני לא מנהל דיון שאני לא מבין מה נאמר, אוקיי?

איתן כבל: אני יושב פה, זה מספרים, אני מנסה להבין את הדברים, אני לא רוצה שתיפול שגגה.

איתן כבל: אחר כך נחזור, יהיה מחר, יגידו: אמרתי, לא אמרנו, כן אמרנו – לא.

איתן כבל: שנייה.

איתן כבל: אני עכשיו מסכם.

איתן כבל: אורי, מרגע זה ואילך, מי שעונה למישהו אחר, ומי שמפריע או צועק בלי – מוצא מיד.

<אורי צוק בר: כן.

איתן כבל: ארצה לראות את הפילוח בדיוק אחת לאחת.

<אורי צוק בר: יש פה, אני יכול להקריא לך.

איתן כבל: אוקיי, אז בבקשה.

<אורי צוק בר: התוספת המתוכננת היא 135,000,000 זה תוספת בסעיף ה-7%.

<אורי צוק בר: יש מכסות למגדלים חדשים, זה 40,000,000 תוספת.

<אורי צוק בר: יש מכסות לבתי-ספר – 2,000,000; יש מכסות לפעילות חברתית – חצי מיליון; יש מכסות למעבר לאזור גידול חדש – 20,000,000; מכסות זמניות למעבר לאזור גידול חדש – 34 ; השלמה למכסת בסיס בגין רישוי עסקים – 10,000,000; מכסות לפינוי שטחים מתפנים של מטעים – 2.5 מיליון.

<אורי צוק בר: הכול ביחד מגיעה למכסה שכתבנו.

<אורי צוק בר: ומכיוון שהוספנו עכשיו את ה-4% הנוספים, נגדיל את המכסה הארצית בעוד 20,000,000 על מנת שלא יחסר לאף אחד.

<אורי צוק בר: זה ה-7%.

<צביקה כהן: חדשים.

עיסאווי פריג': - - זה על-פי התקנות?

<אורי צוק בר: האלה.

<אורי צוק בר: בסעיפים הבאים שנקרא אותם, שנגיע אליהם, נסביר כל סעיף בנפרד.

יצחק וקנין: אין לכם סבלנות, חבר'ה.

יצחק וקנין: בואו נלך נקרא.

איתן כבל: סליחה.

איתן כבל: מוטי, לא.

איתן כבל: אני רוצה רק להבהיר למרות הכול.

איתן כבל: תקשיב, אורי, ארצה לשבת אתכם, ארצה לראות שאין כאן שום פעולה – אני מבקש מחברי הכנסת להסמיך אותי גם בעניין הזה.

יצחק וקנין: מסמיכים אותך.

דוד ביטן: מאשרים.

דוד ביטן: תתקדם.

איתן כבל: ארצה – מוטי, די.

<מרדכי אלקבץ: שאלה.

איתן כבל: לא, מוטי, די.

איתן כבל: אתה רוצה, אתה נפגש אתו כל השבוע.

איתן כבל: אני רוצה לוודא שאין כאן שום תוספת שלא נדרשת.

<אורי צוק בר: אין שום דבר.

איתן כבל: אורי.

דוד ביטן: מה הבעיה?

דוד ביטן: מה שהוא אמר זה בסדר גמור.

דוד ביטן: בוא נתקדם.

דוד ביטן: מה צריך כל דבר להתווכח?

עיסאווי פריג': - - -

איתן כבל: הבנתי, עיסאווי, בגלל זה אני מבקש אחר כך לראות את הדברים.

דוד ביטן: אבל בתנאי שעיסאווי לא ישב אתך.

עיסאווי פריג': טוב, לא אשב.

<רונן בר: איתן - - -

איתן כבל: בוא, רונן.

<רונן בר: אנחנו מתנגדים לדבר הזה.

<רונן בר: אנחנו מבקשים שזה יישאר 2,200.

<רונן בר: כאן זה בדיוק המקום, מתוך ה-2,200 האלה להקצות לפחות אחוז אחד, מתוך ה-7%, לא בנוסף, ללולים בלי כלובים.

איתן כבל: רונן, אגיד לך - - -

<איתן דוידי: - - - אני רוצה - - -

איתן כבל: אתה יוצא החוצה.

איתן כבל: אתה יוצא החוצה.

איתן כבל: זה לא עניינך.

<איתן דוידי: מה אתה חושב, אתה?

איתן כבל: תצא החוצה.

איתן כבל: תוציא אותו החוצה.

<איתן דוידי: באתי ממרגליות לשמוע את הליצן הזה מדבר?

<איתן דוידי: מה אתה רוצה רוצה כל דבר?

איתן כבל: איך אמרת?

איתן כבל: תקשיב טוב, תוציא אותו החוצה.

איתן כבל: תוציא אותו החוצה.

<איתן דוידי: אני רוצה, אני רוצה.

איתן כבל: יותר הוא לא מגיע לכאן.

<איתן דוידי: מנהל את המדינה – אני רוצה.

איתן כבל: די.

איתן כבל: מה החוצפה הזו?

איתן כבל: אחרי שכבר סיימנו?

איתן כבל: כבר נתנו?

איתן כבל: מה החוצפה הזו?

<קריאה: - - -

איתן כבל: לא.

איתן כבל: לכן אמרתי, והוועדה הסמיכה אותי ללכת לבדוק אחר כך את המספרים.

איתן כבל: וזה כפוף לאישור שלי לעניין הזה.

יעל כהן-פארן: אבל ברגע שאתה מאשר להם היום, אז יראו לך - - -

איתן כבל: יעל, אל תעשי ממני "קמר"ש הלור"ל".

איתן כבל: בכל הכבוד לך.

איתן כבל: לא מתאים לך.

איתן כבל: מה, אני אידיוט?

יצחק וקנין: חבר'ה, תגידו, מה אתם רוצים, שגם אנחנו נתחיל להשתגע פה?

יצחק וקנין: ברצינות, מה קורה פה?

יצחק וקנין: מה אתם רוצים - - -

איתן כבל: סליחה.

איתן כבל: וקנין.

יצחק וקנין: רק לכם יש מה להגיד?

יעל כהן-פארן: אני לא עמדתי וצעקתי, וקנין.

איתן כבל: וקנין.

יצחק וקנין: מה קרה?

יצחק וקנין: לא, ברצינות, זה עובר כל גבול.

איתן כבל: חבר הכנסת וקנין.

יצחק וקנין: זה עובר כל גבול.

איתן כבל: חבר הכנסת וקנין, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

יצחק וקנין: איתן, אצא בחוץ, אין לי בעיה.

איתן כבל: אל תצא.

יצחק וקנין: אצא עכשיו.

איתן כבל: אל תצא.

יצחק וקנין: באמת, זה העובר כל גבול.

יצחק וקנין: הם רוצים להשתלט על הדיון פה?

איתן כבל: די.

דוד ביטן: כמה קולות הם קיבלו?

יצחק וקנין: מה אתם רוצים, להשתלט על הדיון?

עיסאווי פריג': למה אתם משתיקים אותם?

עיסאווי פריג': הם אומרים את דעתם.

עיסאווי פריג': למה אתם משתיקים אותם?

עיסאווי פריג': למה אתם משתיקים אותם?

עיסאווי פריג': אני לא מבין.

דוד ביטן: מי מינה אותך בעמותה?

דוד ביטן: פתחת עמותה עם חמישה אנשים, מינית את עצמך?

דוד ביטן: מספיק כבר עם הדברים האלה.

איתן כבל: וקנין.

דוד ביטן: רצתם לבחירות?

דוד ביטן: מה אתם משתלטים לנו פה על כל הדברים?

עיסאווי פריג': תפסיק.

עיסאווי פריג': זאת לא השיטה.

עיסאווי פריג': מה זה רצתם לבחירות?

עיסאווי פריג': תן להם להגיד את דעתם.

יצחק וקנין: - - - תאמין לי, סומכים עליו.

איתן כבל: אני מעלה את סעיף 2 להצבעה.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: בעד אישור תקנה 2, עם התיקון – רוב

איתן כבל: תקנה 2, עם התיקון, אושרה.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: הסעיף אושר.

דוד ביטן: אתה נותן לו יותר מדי space.

דוד ביטן: מי בחר בהם בכלל?

עיסאווי פריג': מה זה מי בחר בהם?

דוד ביטן: מי בחר בהם?

עיסאווי פריג': תפסיק עם זה.

דוד ביטן: כן, מי בחר בהם?

עיסאווי פריג': תפסיק עם זה.

דוד ביטן: הם מינו את עצמם?

עיסאווי פריג': תפסיק עם זה.

עיסאווי פריג': תתבייש לך.

עיסאווי פריג': מה זה מי בחר בהם?

עיסאווי פריג': יש להם דעה ואתה צריך לשמוע אותה.

איתן כבל: עיסאווי - - -

עיסאווי פריג': תראה איך הוא מדבר אליהם.

דוד ביטן: - - -

יצחק וקנין: - - -

איתן כבל: חברים, הישיבה נעולה.

איתן כבל: הישיבה נעולה.

איתן כבל: היא תיפתח בעוד שעה.

איתן כבל: אני רוצה לומר לכם את הדבר הבא – יעל, נאוה, אורי, יעל, נאוה - - -

<לאה ורון: אל תפריעו.

<לאה ורון: מר אלקבץ, אל תפריע, שב בבקשה.

איתן כבל: אני רוצה למסור הודעה.

איתן כבל: אני מודיע, אני לא מתכוון להרים את הקול שלי מרגע זה ואילך: אם מי מהאורחים יאמר מילה בלי רשותי, כל האורחים יוצאו.

איתן כבל: האחד – כולם יוצאו.

איתן כבל: ברור?

איתן כבל: אני רוצה לקיים את הדיון.

איתן כבל: וזה גם לא הוגן ולא נכון מה שהיה פה.

איתן כבל: החקלאים קיבלו את מבוקשם.

איתן כבל: ומעבר לזאת, ההתנהגות, אני אומר את זה לפרוטוקול, הייתה מחוצפת.

איתן כבל: מותר פה, זאת ועדה שאנשים אומרים גם את מה שאחרים לא רוצים לשמוע.

איתן כבל: זה לא העניין.

איתן כבל: בסוף חברי הכנסת הם אלה שמצביעים.

איתן כבל: גם אני לבדי לא קובע.

איתן כבל: זה דיון, הוא טעון בצורה מטופשת, כי בסך הכול הכללי, וזה הדבר שהכי מכעיס, אין שום סיבה בעולם שיהיה כאילו clash בין חקלאים לבין זכויות בעלי-החיים.

איתן כבל: ואני חוזר ואומר: החבר'ה של זכויות בעלי-החיים היו בין אלה שנלחמו עבורכם בפעם הקודמת, וניהלו קרב קשה מאוד.

איתן כבל: הייתי שם.

איתן כבל: ולכן אני מבקש, נעבור על הדברים, אני רוצה להשתכנע שאנחנו עושים נכון.

איתן כבל: אני מבין, יוסי יקירי, אלקבץ, חברים, שאנחנו נמצאים בסד.

איתן כבל: ואני, דרך אגב, אומר לך, גברתי מנהלת הוועדה, אני רוצה להוציא הודעה לכל משרדי הממשלה, שנושאים שמצריכים אישור לסוף שנה, מי שיביא לי את זה לא לפחות חודשיים, ונודיע את זה גם בצורה גם בצורה ברורה, זה על אחריותו וחשבונו.

איתן כבל: אי-אפשר שיביאו אותנו, שאני צריך פה לשבת – לא שזה – אני אוהב את עבודתי ובכל שעה וסביב השעון, אבל אי-אפשר שידחפו לי את זה בדקה ה-90 ויגידו: אם לא - -

איתן כבל: - - אתה פוגע בכל החקלאים והמגדלים.

את זה: סעיף 2 אושר.

את זה: בבקשה, סעיף 3.

<לאה ורון: אושר 2,220.

<לאה ורון: סעיף 3.

איתן כבל: כן.

איתן כבל: ואני מזכיר שאורי צריך לשבת אתי ולהציג בפני לאישור סופי.

איתן כבל: בבקשה.

<אפרת ורד: סיימתי את תקנה 3.

<אפרת ורד: תקנה 3 סיימנו.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: יש למישהו הסתייגות?

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: בעד אישור תקנה 3 – רוב

איתן כבל: תקנה 3 אושרה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: הסעיף אושר.

איתן כבל: 4, מכסה אישית.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: יש למישהו כאן הסתייגות?

תמר זנדברג: כן.

איתן כבל: בבקשה.

תמר זנדברג: במקום 7% אני מבקשת לכתוב 4%.

תמר זנדברג: לחלופין במקום 7% - - -

<מרב תורג'מן: זה לא הצעת חוק, זה תקנות.

תמר זנדברג: אז?

<מרב תורג'מן: ולכן אין הסתייגות.

<מרב תורג'מן: זה לא הסתייגויות שעולות למליאה.

איתן כבל: או שאת בעד או שאת נגד.

<מרב תורג'מן: היא יכולה להציע הצעה אחרת.

תמר זנדברג: מה אני יכולה?

איתן כבל: את יכולה להציע הצעה אחרת.

תמר זנדברג: אז מה שונה הסתייגות מהצעה אחרת?

תמר זנדברג: אז אני מציעה את זה כהצעה אחרת.

<מרב תורג'מן: מדובר פה בתקנות ולא בחקיקה ראשית.

<מרב תורג'מן: אין כאן הליך של הסתייגויות.

<מרב תורג'מן: אין כאן מנגנון של הסתייגויות.

תמר זנדברג: אלא?

<מרב תורג'מן: את יכולה להציע את הצעתך.

איתן כבל: מול ההצעה - - -

<מרב תורג'מן: בדיוק, היושב-ראש יכול להעלות אותה להצבעה, והוועדה תכריע מה ייכלל בתקנות.

תמר זנדברג: אוקיי.

תמר זנדברג: מה זה שונה מהסתייגות?

דוד ביטן: זה לא פייר מה שהיא עושה.

דוד ביטן: אסביר לך גם למה.

איתן כבל: אתן לך.

איתן כבל: תן לה לסיים.

תמר זנדברג: שזה לא עולה למליאה.

תמר זנדברג: בסדר.

תמר זנדברג: אז אני מציעה, בקצרה, בהמשך לדיון שהיה כאן קודם, שתי הצעות חלופיות.

תמר זנדברג: האחת, לחלק את ה-7%.

תמר זנדברג: במקום שנעשה את זה רשמי לחלופין ולחלופין, ניכנס למה שהיה פה 6 ו-1, כלומר 6 רגיל, 1% לפחות תנו לנו משהו ללולים ללא כלובים.

<צביקה כהן: קיבלתם 4.

תמר זנדברג: לחלופין, שנאשר את זה 7 כמו כאן – אני ישר הולכת לעמדות הסיום – לא נעשה פה, בהמשך לדיון שהיה פה קודם, ואפשר להתכנס.

דוד ביטן: הוא כבר סיכם את זה.

תמר זנדברג: שנאשר 7% ובמקום מכסה נוספת נלך על מנגנון שמכלל הייצור הכולל, להתחייב בשנה הקרובה 2% נוספים, מעבר ל-2% בפועל שקיימים היום, ללולים ללא כלובים.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אורי, בבקשה, תענה.

<אורי צוק בר: אנחנו יכולים לתת תופסת למגדל קיים.

<אורי צוק בר: אנחנו לא יכולים להתחייב על כמה מגדלים יקימו לול מעוף.

<אורי צוק בר: אי-אפשר לכפות על מישהו להקים לול מעוף.

תמר זנדברג: לא לכפות, אבל אפשר לתמרץ ולעודד.

<אורי צוק בר: רגע, אסביר.

<אורי צוק בר: נתנו את זה כזכות, נתנו תוספת, נתנו הטבה של עוד 4%.

<אורי צוק בר: זה מה שמנכ"ל המשרד הציע, אלה התקנות שהמשרד מציע.

<אורי צוק בר: אנחנו מביאים אותם לאישור - - -

איתן כבל: אורי, תודה.

איתן כבל: דוד.

תמר זנדברג: בסדר, הבנו.

תמר זנדברג: יש לנו חלופה לזה.

דוד ביטן: אני אומר שזה לא בסדר מה שחברת כנסת זנדברג עושה.

דוד ביטן: זה לא פייר, מכיוון שאת הנושא הזה של 7% סיכמנו כבר לפני שסגרת את הישיבה, ואנשים הלכו בידיעה שזה הסתיים, העניין הזה.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: הלאה.

דוד ביטן: גם הלך פרי, גם הלך מיקי זוהר.

דוד ביטן: ועכשיו פתאום היא מעלה טענה חדשה וגם עושה גיוס.

דוד ביטן: אז זה לא הולך - - -

דב חנין: רק הקואליציה עושה גיוס.

תמר זנדברג: מה זאת אומרת?

תמר זנדברג: סליחה רגע.

איתן כבל: תמר, אני לא מתווכח אתו.

איתן כבל: אמר את דברו.

דוד ביטן: כבר סיכמנו את העניין הזה.

תמר זנדברג: לא הבנתי מה זה הציונים שמחולקים פה לחברי הכנסת.

איתן כבל: תמר.

תמר זנדברג: לא, אדוני היושב-ראש, סליחה, אתה צריך להגן על הזכויות של חברי הכנסת לעשות את העבודה שלהם.

תמר זנדברג: מה זה לא בסדר?

איתן כבל: סליחה, תמר, מישהו הפריע לך להגיד את זה?

איתן כבל: הוא אמר את דעתו בדיוק כמו שאת אומרת את דעתך.

תמר זנדברג: לא, הוא נותן לי ציון.

איתן כבל: אבל תתני לו ציון - - -

תמר זנדברג: אז אני נותנת לו ציון חזרה.

איתן כבל: אוקיי, גמרנו, אבל בתורך.

תמר זנדברג: זה לא בסדר שאתה מונע מחברי כנסת לעשות את העבודה שלהם.

דוד ביטן: זה כבר סוכם.

דוד ביטן: אנשים הלכו הביתה בגלל זה.

תמר זנדברג: מה זה סוכם?

תמר זנדברג: אנחנו עכשיו בהליך של הקראה והצבעה.

תמר זנדברג: מה זה סוכם?

תמר זנדברג: סוכם עם מי?

איתן כבל: חבר הכנסת - - - תודה.

איתן כבל: אתייחס.

דוד ביטן: לא, אבל אנשים הלכו.

תמר זנדברג: גם סוכם שבוע שעבר.

תמר זנדברג: אז מה אם אנשים הלכו?

תמר זנדברג: תלך גם אתה.

דוד ביטן: אנשים הלכו בגלל שזה סוכם.

תמר זנדברג: אז אני באתי.

תמר זנדברג: אני נשארתי.

תמר זנדברג: אז מה?

איתן כבל: דוד, סליחה.

איתן כבל: בבקשה.

דוד ביטן: אי-אפשר לשלוח אותי הביתה.

דוד ביטן: איפה שאני יושב – יושב.

תמר זנדברג: אז יפה מאוד.

תמר זנדברג: אז תודה רבה.

תמר זנדברג: אז מי שהלך – על אחריותו שהלך.

תמר זנדברג: מה אתה רוצה?

איתן כבל: דוד, תודה רבה.

תמר זנדברג: מה זה סוכם?

תמר זנדברג: סוכם עם מי?

איתן כבל: בבקשה.

דוד ביטן: זו דעתי.

תמר זנדברג: אז תצביע לפי דעתך.

דוד ביטן: סוכם על-ידי היושב-ראש.

תמר זנדברג: אז היושב-ראש יצביע לפי - - - מה אתה רוצה?

איתן כבל: אחזיר אותו, אחזיר את פרי.

איתן כבל: זה לא העניין.

דוד ביטן: הוא הלך הביתה בגלל זה.

דוד ביטן: מיקי זוהר גם.

דוד ביטן: בבקשה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, קודם כול אני רוצה להביע הערכה לעבודה שלך ולמאמץ הגדול שאתה עושה כדי באמת לייצר פה פתרון שבנסיבות העניין בלחץ הזמנים הקשים שאנחנו נמצאים - - -

דוד ביטן: סוכם העניין.

תמר זנדברג: אז מה אם סוכם?

תמר זנדברג: אבל עכשיו הצבעה.

דוד ביטן: איזה ציון חילקתי לך?

דוד ביטן: אני לא מבין.

תמר זנדברג: זה לא בסדר מה שהיא עושה.

דוד ביטן: כן, זה לא בסדר.

תמר זנדברג: זה לא בסדר מה שאתה עושה.

איתן כבל: אתם מפריעים לי, שניכם.

איתן כבל: דוד, אני קורא אותך לסדר, תמר, אני קורא את שניכם לסדר פעם ראשונה.

יוסי יונה: מי יצביע בסוף?

איתן כבל: בבקשה.

איתן כבל: תודה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להביע הערכה גדולה למאמץ שאתה עושה בתנאים מאוד מורכבים ובלחץ זמן כדי לטפל בדיון הזה.

דב חנין: והמצוקה שכולנו נמצאים בה כחברי כנסת נובעת מהעובדה שכמו תמיד הממשלה מביאה לנו את הנושא ברגע אחרי הרגע האחרון, ואנחנו אמורים לתת את התשובות, את הפתרונות ואת האיזונים, זה מהלך מאוד מאוד בעייתי.

דב חנין: עכשיו, אני רוצה לומר כך.

דב חנין: שמעתי את תשובתו של נציג משרד החקלאות להצעתה של חברת הכנסת זנדברג.

דב חנין: ואני רוצה לומר לך, באמת בכל הכבוד וההערכה, ויש לי כבוד והערכה אליכם, שהתשובה הזו איננה מתקבלת על הדעת ואיננה הגיונית.

דב חנין: כל המנגנון של המכסות זה מנגנון שבעצם באמצעותו אתם מתערבים אצלם, אתם קובעים להם את החיים שלהם, אתם אומרים להם מה מותר ומה לא מותר.

דב חנין: עכשיו פתאום המדינה יוצאת החוצה מהתמונה ואתם משאירים אותם להתמודד עם הבעיה.

איתן כבל: לא היית, דיברנו על זה.

איתן כבל: כשהיה המנכ"ל - - -

דב חנין: אני אומר את זה, לא אהיה ארוך, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: בכנסת יש בנושא הזה תמיכה מאוד מאוד רחבה, הייתי אומר כמעט מקיר לקיר בכל סיעות הבית.

דב חנין: ואת התיק הזה אתם לא יכולים לגלגל, עם כל הרצון, על כתפי המגדלים.

דב חנין: כדי שהדבר הזה יקרה מדינת ישראל צריכה להוציא את היד מהכיס עם כסף ולתת פתרונות לאנשים האלה, שהם רוצים לגדל והם רוצים להתפרנס והם רוצים לחיות, והמדינה צריכה לעזור להם.

אומר לי: עכשיו, הם ייאבקו על חייהם, ואנשי זכויות בעלי-החיים ייאבקו על זכויות בעלי-החיים, וכולם פה נמשיך לריב עד הרגע האחרון של ה-31 בדצמבר.

איתן כבל: תודה, דב.

דב חנין: לכן אני חושב שההצעה שהציעה חברת הכנסת זנדברג ברמה העניינית היא מאוד מאוד מעשית.

דב חנין: אפשר ללכת על המהלך הזה, והמהלך הזה גם ייתן להם תשובה לצרכים שלהם, אבל גם יחייב את המדינה להתחיל התחלה צנועה, קטנה, מזערית, של להתקדם לכיוון שאנחנו חייבים סוף סוף להתחיל ללכת בו.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני רק רוצה להבהיר דבר אחד.

איתן כבל: ואני אומר ככה: השלב שבו סיכמנו ש-7% יהיה, זה היה דיון כאן, אמרתי: החקלאים יקבלו את ה-7, כי אי-אפשר לחתוך להם את זה.

איתן כבל: דבר ראשון.

איתן כבל: דבר שני, אמרתי שכל מי שילך ויבנה לול שהוא לול ללא כלובים תהיה לו תוספת נוספת.

איתן כבל: העניין היחיד שמתקיים פה, ואני לא מוכן לקחת על עצמי, חברים, את האחריות בשלב הזה, הבנתי את העניין הזה, כדי לייצר עיגום וכאילו לא להוסיף, ושזה יבוא על חשבון המגדלים הנוכחיים.

איתן כבל: אני לא יכול, זה קו עימות, זה אנשים שזה מקור פרנסתם היחיד.

איתן כבל: עם כל הרצון שלי, אני רוצה ללכת צעד צעד.

איתן כבל: לא אשפוך את המים עם התינוק.

איתן כבל: ואני אומר לך את זה, דב, בחברות, כמי שמלווה אותי במאבק הזה יותר מכל אחד אחר פה.

מנסה להגיד: לכן אני אומר ולכן גם אמרתי, וקיבלתי את ההתחייבות: את התוספת המיוחדת ללולים – לא.

מנסה להגיד: אתה יודע, אי-אפשר לאכול את הכול ביחד.

מנסה להגיד: לכן מה שאני מבקש בעניין הזה, אני בצד שלכם, אבל אני גם לא רוצה למצוא את עצמי לבדי.

מנסה להגיד: כי כשיהיה משבר ויצטרכו לייבא והחקלאים שם ימצאו את עצמם בבעיה, אז יבואו אלי.

מנסה להגיד: כמו שבמאבק על הפטם, בסוף בסוף ההתקפות של העיתונאים היו על הראש שלי – בכבוד, באהבה.

דוד ביטן: אבל גם תמכנו בזה.

תמר זנדברג: עד היום ראש הממשלה אוכל לו את הראש על זה.

דוד ביטן: אבל אמרתי - - -

איתן כבל: האוצר, כולם.

<מרב תורג'מן: אבל לא הצבענו.

איתן כבל: כן, אני רוצה להצביע.

<לאה ורון: סעיף 4(א) עם התוספת.

איתן כבל: סעיף 4 עם התוספת.

איתן כבל: את רוצה את ההצעה שלך להצבעה?

תמר זנדברג: כן.

איתן כבל: בבקשה.

איתן כבל: אני מעלה קודם כול את ההצעה של - - -

יעל כהן-פארן: שיהיה ברור התוספת.

איתן כבל: שנייה.

איתן כבל: קודם כול, אני מעלה להצבעה את מכסות חדשות, 5, כפי שהוקראו – מה הקראתם?

<לאה ורון: 4(א).

איתן כבל: 4(א) ו-(ב).

<לאה ורון: (ב) עוד לא - - -

איתן כבל: 4(א) ו-(ב), פלוס התופסת שורד הקריאה.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

תמר זנדברג: רגע, מי בעד מה?

איתן כבל: מי בעד מה שהקראתי.

דב חנין: ההצעה עם התוספת.

תמר זנדברג: מה שהקראת.

תמר זנדברג: אחרי זה אתה מצביע על שלי.

איתן כבל: איך אעשה את זה?

תמר זנדברג: אני שואלת.

איתן כבל: כן.

איתן כבל: אין לי דרך אחרת, יקירה, זו לא הסתייגות.

תמר זנדברג: אני שואלת.

תמר זנדברג: יש יועצת משפטית, מה דרך ההצבעה?

דוד ביטן: לא מצביעים.

דוד ביטן: אם יש לך רוב - - -

<לאה ורון: חבר הכנסת יונה, אתה לא מצביע?

יוסי יונה: אני מצביע.

דב חנין: אני לא מבין על מה ההצבעה עדיין, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אני באמת לא מבין.

<לאה ורון: 6 בעד.

איתן כבל: 6 בעד?

איתן כבל: סליחה, מי נגד?

דב חנין: על מה אנחנו מצביעים?

איתן כבל: אנחנו מצביעים על סעיף 4(א)-(ב) פלוס תוספת של ה-4% הנוספים על ה-7%, שלולים שהם לולים ללא כלובים - - -

<לאה ורון: מי שמגדל את מכסתו בלול - - -

איתן כבל: מקבל את ה-7 פלוס 4.

<רונן בר: שלזה חברת הכנסת זנדברג הציעה אלטרנטיבה אחרת.

איתן כבל: אני זוכר, רונן.

איתן כבל: לא צריך לפרשן אותי, הבנתי.

איתן כבל: בעד אישור תקנה 4, כולל התוספת – רוב

איתן כבל: תקנה 4, כולל התוספת, אושרה.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: הסעיף אושר.

איתן כבל: ורד, בבקשה.

תמר זנדברג: רגע, מה עם ההצעה - - -

דוד ביטן: אבל יש רוב להצעה - - -

יעל כהן-פארן: - - - היא יכולה להציע.

איתן כבל: לכן היא אמרה לך בהתחלה - - -

תמר זנדברג: לא בסדר, איתן.

איתן כבל: למה לא בסדר?

תמר זנדברג: עבדת עלי.

יעל כהן-פארן: אמרת משהו אחר.

איתן כבל: לא עבדתי עלייך.

תמר זנדברג: בעיניים, לא סתם.

יצחק וקנין: איתן, תצביע.

דוד ביטן: מצביעים - - -

תמר זנדברג: עזוב, לא מדברת אתך.

איתן כבל: אין לי בעיה להעלות אותה.

איתן כבל: את רוצה, אעלה אותה.

תמר זנדברג: ביקשתי להצביע על ההצעה שלי.

איתן כבל: אין לי בעיה.

איתן כבל: אני רק אומר לך – אוקיי.

יעל כהן-פארן: איתן, אני יכולה להעלות משהו?

<לאה ורון: אבל אם יש 8 חברי כנסת בחדר ו-6 הצביעו בעד - - -

דוד ביטן: לא, זו תוצאה ברורה, ככה זה.

תמר זנדברג: התוצאה ברורה, בוא נפזר את הכנסת ונלך הביתה.

תמר זנדברג: נבחרה ממשלה, יש לה רוב, התוצאה ברורה.

תמר זנדברג: מה זה הדבר הזה?

תמר זנדברג: איזה מין דבר זה?

דוד ביטן: - - -

תמר זנדברג: מה זה קשור?

דוד ביטן: את לא רואה שזה אופוזיציה-קואליציה ביחד?

דוד ביטן: נו, באמת.

איתן כבל: אני יכול לדבר עכשיו, דוד?

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אין לי בעיה לעשות מי בעד – בסוף בסוף זה אותו דבר.

איתן כבל: אז אעלה את זה - - -

תמר זנדברג: אז זה לא היה מובן לחברי הכנסת שזה אותו דבר.

איתן כבל: לא, בגלל זה ביקשתי ממנה להסביר בהתחלה, שזה לא - - -

תמר זנדברג: אבל ההסבר שלה לא היה מובן.

איתן כבל: אוקיי, אז אסביר את זה שוב.

איתן כבל: חברים, סליחה, איתן, העניין הוא כזה: בתקנות אין מנגנון של הסתייגות.

תמר זנדברג: את זה הבנו.

איתן כבל: שנייה.

איתן כבל: אני יכול להגיד - - -

תמר זנדברג: אני מבקשת הצבעה על ההצעה שלי.

תמר זנדברג: אפשר?

איתן כבל: כן, אין בעיה.

תמר זנדברג: תודה.

איתן כבל: מי בעד ההצעה של תמר?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אפשר להוריד.

איתן כבל: 2 בעד.

איתן כבל: מי נגד?

איתן כבל: בעד ההצעה של חברת הכנסת תמר זנדברג – מיעוט

איתן כבל: ההצעה של חברת הכנסת תמר זנדברג לא נתקבלה.

<לאה ורון: יש רק בעיה, כי חבר הכנסת - - -

דוד ביטן: אתה מבין?

דוד ביטן: מה זה?

דוד ביטן: ככה זה החשבון - - -

תמר זנדברג: בסדר.

תמר זנדברג: אני רוצה הצבעה על זה.

דוד ביטן: אבל זה לא מקובל בכנסת, עם כל הכבוד.

תמר זנדברג: לא יודעת, אני רוצה הצבעה על זה.

איתן כבל: גמרנו, דוד.

איתן כבל: די, זה כבר נהיה ריב לא לעניין.

יעל כהן-פארן: איתן, אני מצטערת, אני חייבת להעלות משהו, אני מתנצלת שזה באמצע הצבעה.

יעל כהן-פארן: אני מתנצלת, זה לא משהו אישי, חבר הכנסת וקנין נמצא פה בניגוד עניינים, הוא בעצמו מגדל.

יעל כהן-פארן: והבנתי, התייעצתי, שאלתי קודם את היועצת המשפטית, שהוא בדרך כלל לא מצביע בהצבעות מסוג זה.

דוד ביטן: גם את בניגוד עניינים.

יעל כהן-פארן: אני לא מצביעה.

דוד ביטן: למה לא?

יעל כהן-פארן: אני לא מצביעה.

יעל כהן-פארן: בהצבעות שקשורות לפטם וקשורות לגידול ביצים, כשהוא בעצמו מגדל.

יעל כהן-פארן: תודה.

איתן כבל: תודה.

יצחק וקנין: אענה, אני מבקש לענות.

דוד ביטן: גם היא הייתה בניגוד עניינים.

איתן כבל: דוד, די.

דוד ביטן: למה, היא לא הייתה חברה בעמותות כאלה ואחרות שעסקו בצער בעלי-חיים?

דוד ביטן: זה גם ניגוד עניינים.

יצחק וקנין: - - -

יעל כהן-פארן: אבל אתה לא אמור להצביע פה.

<קריאה: תני לו לענות.

יצחק וקנין: אל תקבעי לי מה אני מצביע ומה אני לא מצביע.

יצחק וקנין: את לא מבינה.

יצחק וקנין: בוועדת האתיקה של הכנסת בקדנציה ה-18 עלה הנושא הזה, אישרה לי להצביע.

יצחק וקנין: זה שאני קבעתי לעצמי כלל ולא הצבעתי, זה אני קבעתי לעצמי את הכלל, לא הוועדה.

יצחק וקנין: הוועדה אישרה לי להצביע, כיוון שלא מדובר פה על איזה דבר אישי, זה משק משפחתי, 3,000 מכסות, אני לא נותן לעצמי שום פריבילגיה נוספת מעל כל חקלאי אחר.

יצחק וקנין: חד וחלק.

יצחק וקנין: ולכן זה שהייתי יותר מדי צדיק במשך כל השנים, זה אני נהגתי.

איתן כבל: תודה, אדוני.

יצחק וקנין: והחלטתי שהיום לא אנהג כך.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: יעל, אם יש לך עניין, את תמיד יכולה להגיש תלונה, להפנות לוועדת האתיקה.

יצחק וקנין: וכבר הגישו תלונה, וזאת התשובה בוועדת האתיקה.

יעל כהן-פארן: בכנסת ה-18 – בסדר, אנחנו בכנסת ה-20.

איתן כבל: יעל, תודה.

איתן כבל: סעיף 4(א) ו-(ב) פלוס התוספת אושר.

איתן כבל: מכסות חדשות – בבקשה, ורד.

דוד ביטן: - - -

איתן כבל: דוד, אתה לא שם לב.

איתן כבל: אגיד לך מה העניין.

איתן כבל: זה לא קשור למיקרופון, זה קשור לעובדה שלך יש אפס שמיעה.

נאוה בוקר: הוא לוחש.

איתן כבל: אתה לא שומע את עצמך.

יוסי יונה: כשהוא לוחש הוא צועק.

איתן כבל: כן.

איתן כבל: כשאתה רק מניע שפתיים, אתה צועק.

דוד ביטן: לך יש שמיעה חדה מדי.

איתן כבל: בבקשה.

<אפרת ורד: - - יהיה 40 מיליון ביצים – ופה אני מבקשת לתקן ולהגיד: עד 40, כיוון שלא תמיד אנחנו יכולים להקצות את הכול בפועל, אם לא עומדים בתנאי הסף – שמתוכן ייקבעו מכסות בהיקף כולל של עד 10 מיליון ביצים למגדלים חדשים מקרב האוכלוסייה הערבית, הדרוזית והצ'רקסית בלבד; נותרה מכסה מהמכסה שהוקצתה לאוכלוסייה זו, לאחר קביעת מכסה לכלל המבקשים בקרב אוכלוסייה זו העומדים בתנאי הסף, תועבר המכסה האמורה לחלוקה בקרב המגדלים לפי תקנת משנה (א).

<אפרת ורד: (ג) קביעת מכסה לפי תקנות משנה (א) ו-(ב) תותנה בהתקיים כל אלה: (1) המגדל הוא תושב ישראלי - - -

איתן כבל: תעצרי, זה מאוד ארוך.

איתן כבל: 5(א) ו-(ב), יש למישהו הערה?

יעל כהן-פארן: כן.

יעל כהן-פארן: לא דובר על זה שההיקף של המכסות החדשות יכלול את לולי החופש?

איתן כבל: כבר הקראנו - - -

יעל כהן-פארן: אבל זה לא נכנס פה.

<אורי צוק בר: זה כולל גם.

<אורי צוק בר: כל אחד מהם יכול לעשות מה שהוא רוצה.

יעל כהן-פארן: לא.

יעל כהן-פארן: אז אני מצטערת, אולי הייתה לי איזושהי חוסר הבנה בסיסית במה שסוכם מקודם.

יעל כהן-פארן: אני הבנתי שהולכים אתכם על ה-7%, התוספת של ה-4% זה רק למגדלים קיימים.

יעל כהן-פארן: ושכל התוספות החדשות יהיו לולי חופש.

<אורי צוק בר: גם וגם.

יעל כהן-פארן: מה זה גם וגם?

יעל כהן-פארן: גם וגם זה לא.

<צביקה כהן: לא, גם וגם זה לול חדש - - -

איתן כבל: צביקה, ביקשתי ממך לענות?

איתן כבל: לא.

איתן כבל: אני מצטער, את היחידה שהבנת את זה לפחות כך.

איתן כבל: הדברים ברמת העיקרון, מה כל העניין שאנחנו נותנים?

איתן כבל: זה לעודד.

איתן כבל: אם הוא לא הולך ועושה את הלול לול ללא כלובים ממילא הוא לא יקבל את התוספת.

איתן כבל: כל העניין הוא פעילות משולבת של מי שיש לו כדי שאחרים ירצו להיכנס, כי זה גם תלוי מה נעביר בוועדת החינוך.

יעל כהן-פארן: בסדר, זה ייקח עוד שנים שם.

איתן כבל: לא.

יעל כהן-פארן: שנים.

איתן כבל: סליחה, לא.

יעל כהן-פארן: מה אתה נותן להם פה כדי שיעשו חופש?

איתן כבל: מוסיף להם עוד 4%.

יעל כהן-פארן: לא, 4% למגדלים הקיימים.

יעל כהן-פארן: איפה אתה מוסיף להם פה?

איתן כבל: תקשיבי.

יעל כהן-פארן: לא, תסביר לי איפה אתה מוסיף להם פה.

יעל כהן-פארן: אני לא רואה את זה.

איתן כבל: אסביר לך.

איתן כבל: יעל, אין לי מאיפה.

איתן כבל: יש שני - - - שאת מערבבת ביניהם, בין המבנה שאנחנו רוצים, אנחנו אומרים עכשיו מהמכסה פה, מי שיש לו, אנחנו רוצים להראות לאחרים, כדי שכשיעבור התהליך שם, גם הם ירצו להיכנס לתוך התהליך הזה.

איתן כבל: אני לא בונה מחר בבוקר לולים ללא – זה תהליך ארוך.

איתן כבל: תביני.

יעל כהן-פארן: אבל יבנו פה עוד הרבה מאוד לולים ל-40,000,000 ביצים הנוספות האלה, לא?

איתן כבל: אורי, תסביר אולי.

<אורי צוק בר: מכסות חדשות – אנחנו מקצים אותם בשנת התכנון.

<אורי צוק בר: אבל לבנות לול לוקח בדרך כלל, כולל היתרי הבנייה והקרקעות והכול, לוקח לפעמים גם כמה שנים.

<אורי צוק בר: נותנים זמן של מספר שנים להתארגן למי שקיבל את הזכאות להקים את הלול, להכין את הלול הזה.

<אורי צוק בר: עד שיקימו את הלול הראשון כבר נהיה הרבה אחרי העברת תקנות צער בעלי-חיים, ויהיה כתוב שם בדיוק איזה לול אפשר לעשות.

יעל כהן-פארן: אנחנו לא יודעים את זה, ובואו תכתבו את זה כאן.

איתן כבל: שמה?

<רונן בר: שחלק מתוך ה-40,000,000 האלה, חלק יוקצה ללולים ללא כלובים.

<רונן בר: חלק מתוך ה-40,000,000.

<אורי צוק בר: מתוך ה-40,000,000 יכול הכול להיות ללא כלובים.

יעל כהן-פארן: אבל יכול אולי, אם בוועדת החינוך - - -

<אורי צוק בר: יכול אולי.

יעל כהן-פארן: ואולי זה לא יקרה.

איתן כבל: שנייה, חברים.

יעל כהן-פארן: וזה לא יקרה, סליחה.

יעל כהן-פארן: אנחנו יודעים שזה כבר שנים תקוע.

איתן כבל: יעל, תקשיבי, בכל הכבוד, אני אומר את זה גם לחברים פה, ואני רוצה גם, דב, שאתם תקשיבו: אני לא מתכוון לייצר מחסור כדי שנייבא.

איתן כבל: העניין פה כנראה לא ברור.

איתן כבל: זה לא קרב בין אוכלי ביצים לבין לא אוכלי ביצים עכשיו.

יעל כהן-פארן: אבל זה לא - - -

איתן כבל: לא, יעל, את תקשיבי לי עכשיו.

יעל כהן-פארן: אבל זה מגדלים חדשים - - - שזה ייקח שנים.

יצחק וקנין: מתי הם יתחילו לגדל, המגדלים שלך החדשים האלו?

יעל כהן-פארן: עוד שנתיים-שלוש - - - בעצמכם.

יצחק וקנין: אבל החוסר יהיה, החוסר יהיה.

אני מנסה להגיד: עכשיו, אנחנו רוצים שאנשים יבואו, מי שייכנס לתוך המעגל, ויגיד: אני רוצה לקבל את ה-11%, ואני רוצה לגדל בלול ללא כלובים.

אני מנסה להגיד: אז אני מוסיף לו.

אני מנסה להגיד: אני לא יכול בשלב הזה לכפות.

אני מנסה להגיד: יום אחד יגיע, בעזרת השם, וזה התהליך שאנחנו רוצים לייצר אותו.

<רונן בר: המדובר פה על 40,000,000 ביצה, שזה באמת אנשים שהם כרגע לא מגדלים, זה לולנים בעצם חדשים שייכנסו לתוך התהליך.

איתן כבל: נכון.

<רונן בר: עכשיו, כבר היום, למרות שאין תקנות של חוק צער בעלי-חיים, מוגדר שאותם לולנים צריכים לעמוד בתקן האירופי המינימלי, פחות או יותר, אני לא נכנס לדקויות.

איתן כבל: נכון.

<רונן בר: כל הרעיון, וזה מה שעלה פה, שאולי מתוך ה-40,000,000 ביצה, ניקח חלק מסוים ונגדיר אותו שהחלק הזה יהיה ללא כלובים, בתקן שהוא קצת יותר גבוה.

<רונן בר: זה היה הרעיון, ואני חושב שהוא רעיון יפה, ואני חושב שהוא מתמרץ.

איתן כבל: אורי.

<אורי צוק בר: כל לול חדש שייבנה ייבנה בסטנדרט האירופי המינימלי, שזה או לול ללא כלובים או לול של 750 ס"מ מאובזר, כפי שהממשלה החליטה בפעם האחרונה, בהחלטה שהיא קיבלה בממשלת ישראל.

<שמעון ביטון: זה מה שהם ביקשו.

<אורי צוק בר: היא עומדת נר לרגלינו.

<שמעון ביטון: זה מה שהם ביקשו.

<רונן בר: לא ענית לי, אורי.

איתן כבל: אתם זוכרים מה אמרתי?

איתן כבל: שהראשון שיפריע, כולם יצאו?

תמר זנדברג: 750 זה הכי נמוך בעולם – נתקדם.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: אבל זה לא הדיון פה.

איתן כבל: חברים, אני מעלה להצבעה.

<מרב תורג'מן: ברשותך, אבקש להפנות את תשומת לב הוועדה לסעיף 5(א).

<מרב תורג'מן: בתקנות המכסות לשנת 2015 דובר על מכסה מפורשת במסגרת המכסות החדשות למגדלים החדשים מקרב האוכלוסייה הערבית, הדרוזית והצ'רקסית בלבד.

<מרב תורג'מן: אני מבינה שכרגע הכניסו את המכסה הזו לתוך המכסה הכוללת שקבועה בסעיף (א) לאזורי עדיפות לאומית.

<מרב תורג'מן: אשמח שהם יבהירו האם יש איזושהי פגיעה במגדלים קיימים שהם בקרב האוכלוסייה הזו או שהם נכללים בתוך המכסה?

<אורי צוק בר: אני מקווה שהבנתי את השאלה שלך.

<אורי צוק בר: אנחנו נותנים עדיפות בהקצאות, לא רק בענף הלול, באופן כללי, נותנים עדיפות לאזורי עדיפות לאומית, גם בחלב, גם בביצים, גם בנושא קרקעות.

<קריאה: זה החוק.

<אורי צוק בר: זו המדיניות של המשרד באופן כללי, לאמץ את ההעדפה לאזורי עדיפות לאומית.

<אורי צוק בר: למשך כמה שנים נתנו העדפה כפולה, העדפה נוספת, ולאוכלוסייה הערבית, צ'רקסית ודרוזית, נתנו תוספות מכסות חדשות בכל הארץ ולא רק באזור עדיפות לאומית.

<אורי צוק בר: ומיצינו, כל מי שהגיש, וכמעט לא היו מגישים, היו אולי אחוז או 2 שלא מאזור עדיפות לאומית, ממילא מרבית המבקשים הם מאזור עדיפות לאומית.

<אורי צוק בר: ולכן פשוט חזרנו להעדפה הבסיסית המקורית, כאשר כל המגדלים החדשים, ההעדפה שלנו היא לחזק אזור עדיפות לאומית, שמה יש יותר בעיה עם פרנסה, יותר בעיה עם חלופות תעסוקה, ולכן אנחנו מתעדפים.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: 5(א) ו-(ב), מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: בעד אישור תקנות 5(א) ו-(ב) – רוב

איתן כבל: תקנות 5(א) ו-(ב) אושרו.

תמר זנדברג: אפשר בהמשך לדברים של חברת הכנסת כהן-פארן הצעה חלופית על ה-40,000,000 - - -

איתן כבל: הצבעתי כבר.

איתן ברושי: לא יכול להיות.

תמר זנדברג: לא, אבל לא ניתנה תשובה לזה.

יעל כהן-פארן: תוספת.

יעל כהן-פארן: לא ניתנה שום תשובה.

תמר זנדברג: אין מכסה מתוך ה-40,000,000, כמה ממנו - - -

איתן ברושי: כמה שייקחו.

איתן כבל: כמה שייקחו.

יעל כהן-פארן: הם לא מגדירים.

יעל כהן-פארן: תגדירו, כמו שהגדרתם 10,000,000 לצ'רקסים ולדרוזים ולערבים, תגדירו 10,000,000 - - -

איתן ברושי: אבל זה לא אותו דבר.

איתן כבל: לא, זה לא אותו דבר.

איתן כבל: גם שם הרי זה אם ייקחו.

תמר זנדברג: מה זה אם?

תמר זנדברג: תעשו - - -

איתן כבל: אם ייבנו או לא.

איתן כבל: אם לא ייבנו זה לא יהיה להם.

תמר זנדברג: כן, אבל, איתן, חייבים להתחיל לייצר מכשירים שייתנו איזשהו יעד שייבנו.

תמר זנדברג: מה זה אם ייבנו?

תמר זנדברג: ואם לא ייבנו?

איתן כבל: תמר, המכשיר הוא לא פה.

איתן כבל: המכשיר הוא להתחיל לבנות - - -

<צביקה כהן: 10% מענק נוסף.

<קריאה: לא נכון.

<צביקה כהן: תקראו את הדוח.

איתן ברושי: אל תגיד כל כך מעט, תגיד יותר.

איתן ברושי: לתת יותר.

<אורי צוק בר: זה מה שסוכם עם האוצר.

איתן כבל: חברים, הדיון האמיתי הוא לא פה.

איתן כבל: כאן אנחנו מקבלים את זה כנקודת קצה.

איתן כבל: הדיון האמיתי הוא בוועדת החינוך, שם הקרב האמיתי, שם זה השינוי הגדול שהממשלה, שזאת חובתה של הממשלה לעשות - - -

תמר זנדברג: אבל, איתן, אנחנו צריכים לתת, כדי שלוועדת החינוך תהיה קריאת כיוון איך לעבוד, צריך לייצר איזשהו יעד, איזשהו מספר מטרה.

<צביקה כהן: 4% זה לא יעד?

איתן כבל: סליחה, תוספת מעבר לכול עוד 4% זה לא מעט.

איתן ברושי: זה לא מעט.

איתן כבל: אוקיי.

תמר זנדברג: בסדר, עברנו את זה.

תמר זנדברג: אבל מה עם מכסות הביצים?

<צביקה כהן: לא, זה גם ביצים.

תמר זנדברג: ברור, זה הכול ביצים.

איתן כבל: תמר, סעיף 5(א) ו-(ב) אושר.

<אפרת ורד: ו-(ב) זה בתוספת של העד - - -

<אורי צוק בר: זה יהיה עד 40.

איתן כבל: בבקשה.

איתן כבל: אוקיי.

<אורי צוק בר: יש פה תיקון קטן.

<אפרת ורד: במקום 2014 – 2015 ב-(4).

<אורי צוק בר: שורה שנייה ב-(4).

יוסי יונה: זה כדי ליצור את ההבחנה החמורה בין - - -

<אורי צוק בר: לא, פשוט זה הסעיף משנה שעברה, צריך לקדם אותו שם.

<צביקה כהן: אבל זה כן, מה שאמרת.

<קריאה: מה ייכתב?

<אפרת ורד: לא, 5 - - -

<אורי צוק בר: (ג)(4).

איתן כבל: (ג)(4).

איתן כבל: יש למישהו הערה?

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: מי בעד הסעיפים האלה?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: בעד אישור תקנה 5(ג) – רוב

איתן כבל: תקנה 5(ג) אושרה.

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: בבקשה.

<מרב תורג'מן: רק אציין שבשנים הקודמות בקשה לקבלת מכסה, נדרש שתוגש בתוך 90 ימים.

<מרב תורג'מן: אתם עכשיו מבקשים לקצר את הזמנים, ולקבוע שזה יהיה בתוך 60 ימים.

<אורי צוק בר: על מנת שיספיקו יותר מהר להקצות את המכסות, להוציא אישורים.

<מרב תורג'מן: בסדר, אם אין התנגדות למגדלים.

<יוסי אדוני: אין לנו התנגדות.

איתן כבל: אין לכם התנגדות?

<יוסי אדוני: אין לנו התנגדות.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: בעד אישור תקנה 5(ד) – רוב

איתן כבל: תקנה 5(ד) אושרה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: הסעיף אושר.

<מרב תורג'מן: אתה יכול להעלות להצבעה את סעיף קטן (ה).

איתן כבל: סעיף קטן (ה), יש למישהו הסתייגות?

איתן כבל: מי בעד? ירים את ידו.

איתן כבל: בעד אישור תקנה 5(ה) – רוב

איתן כבל: תקנה 5(ה) אושרה.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: הסעיף אושר.

איתן כבל: תסביר את זה.

<אורי צוק בר: אם יש יותר מבקשים מהמכסות שיש, אז מבצעים הגרלה בצורה מסודרת.

איתן כבל: אוקיי, תודה.

איתן כבל: מי בעד?

יוסי יונה: מה זאת אומרת יותר?

יוסי יונה: יש תקרת גג.

<אורי צוק בר: אם יש לנו 80 מכסות להקצאה ויש 100 בקשות, אז צריכים - - -

<קריאה: הגישו פשוט פחות אנשים.

איתן כבל: כן.

יוסי יונה: מתוך התקרה?

<צביקה כהן: כן, נכון.

<צביקה כהן: 40 זה 80 מכסות.

איתן כבל: ברור.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: בעד אישור תקנה 5(ו) – רוב

איתן כבל: תקנה 5(ו) אושרה.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: הסעיף אושר.

איתן כבל: בבקשה.

<מרב תורג'מן: אתה יכול להעלות להצבעה את (ז).

יוסי יונה: תגיד, אבל סתם שאלה, 25% זה לא הרבה מכלל התוספת?

<אורי צוק בר: בדרך כלל יש הגשה מהרבה יישובים.

<אורי צוק בר: אם במקרה יוצא שיש ריכוז גדול מאוד מאותו יישוב, אז רצינו למנוע את זה על מנת שיהיה פיזור.

איתן ברושי: תלוי מה גודל היישוב גם, כל מגדל הוא פרטי.

<אורי צוק בר: מהניסיון שהיה עד היום, בדרך כלל לא הגענו לסף הזה.

איתן כבל: מהניסיון שלו.

איתן כבל: אני לא יודע להגיד.

יוסי יונה: 25% מכל התוספת זה הרבה.

איתן ברושי: זה כל מגדל עצמאי.

איתן ברושי: זה לא - - -

<אורי צוק בר: אם יש הערה ורוצים קצת להקטין, אז - - -

יוסי יונה: אני חושב שזה הרבה.

יוסי יונה: אם יש לך תוספת, 25% מכלל התוספת - - -

איתן כבל: טוב, נוריד את זה ל-20.

<צביקה כהן: אפשר להוריד את זה.

<אורי צוק בר: אין בעיה.

<אורי צוק בר: כיוון שעשינו התייעצות עם המועצה - - -

<יוסי אדוני: אני רוצה להעיר הערה.

איתן כבל: כן, יוסי.

<יוסי אדוני: ה-25% תוספת מדובר בסך הכול אצלנו היישובים, במיוחד בצפון, זה יישובים של 60, 70 ו-80 מגדלים.

<יוסי אדוני: המקסימום בכל יישוב, שיכולים להגיש בקשה, ואין את זה, כמעט ואין את זה, זה עד חמישה מגדלים.

<יוסי אדוני: אז זה לא משהו משמעותי ה-25%.

<אורי צוק בר: לא, אבל ככה זה יכול לצאת יותר מ - - -

איתן כבל: הוא צודק.

<אורי צוק בר: זה יכול לצאת יותר.

איתן ברושי: כל מגדל הוא עצמאי.

<קריאה: זה יכול לרדת ל-20.

איתן כבל: סליחה, אז תשאיר את זה על 25.

<אורי צוק בר: אגיד שנייה משהו.

<אורי צוק בר: שנה שעברה זה היה 25 כי היו הרבה פחות מכסות.

<אורי צוק בר: ואז זה באמת יצא חמישה מגדלים.

<אורי צוק בר: מכיוון שאנחנו מצרפים כמות הרבה יותר גדולה של מכסות השנה, יש אכן היגיון לקבל את ההצעה של - - -

איתן כבל: אוקיי, אורי.

איתן כבל: תודה.

<יוסי אדוני: כבוד היושב-ראש, אין לנו התנגדות.

<יוסי אדוני: התייעצות קטנה ואין לנו.

איתן כבל: אוקיי, תודה.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: בעד אישור תקנה 5(ז), עם התיקון – רוב

איתן כבל: תקנה 5(ז), עם התיקון, אושרה.

<מרב תורג'מן: אז 20%?

<מרב תורג'מן: אפרת, בשני המקומות 20.

איתן כבל: הטבעת את חותמך.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו?

איתן ברושי: כבר הצבענו, לא?

איתן כבל: אוקיי, הצביעו.

איתן כבל: תודה.

<לאה ורון: אושר.

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: סעיף?

<לאה ורון: 5(ז) אושר.

<לאה ורון: 5(ח).

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: יש הערות?

איתן כבל: ומבחינת

איתן כבל: כם, החקלאים, זאת דרך טובה?

איתן כבל: אוקיי, תודה.

איתן כבל: מי בעד 5(ח)?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: בעד אישור תקנה 5(ח) – רוב

איתן כבל: תקנה 5(ח) אושרה.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: הסעיף אושר.

איתן כבל: 6.

<אפרת ורד: להקריא את כולו או גם כן לפי - - -

איתן כבל: בואי נעבור 6(א) ואחר כך - - -

איתן ברושי: צריך לקצר, איתן.

איתן כבל: הערות?

איתן כבל: 6(א) מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: בעד אישור תקנה 6(א) – רוב

איתן כבל: תקנה 6(א) אושרה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: הסעיף אושר.

איתן כבל: 6(ב).

איתן כבל: 2,220,000.

איתן ברושי: לא, זה 2,000,000 רק לבתי-ספר.

איתן כבל: סליחה, אני מתנצל.

איתן ברושי: רק לבתי-ספר.

איתן כבל: חברים, תודה, הבנתי.

<אפרת ורד: - - מכסה לפי תקנת משנה זו תיקבע לפי בקשת בית הספר החקלאי.

<קריאה: עשה לך אסוציאציה עם משהו אחר.

איתן כבל: כן, בדיוק.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: תקריאי כבר את (ג).

<אפרת ורד: כן, (ג) גם קשור ל-(א) ו-(ב).

איתן כבל: ואם אין דרישה?

איתן כבל: לאן זה הולך ה - - -

<אורי צוק בר: לא הולך.

<אורי צוק בר: אנחנו כל שנה נותנים את זה שוב.

<צביקה כהן: לא הולך, לא הולך.

איתן כבל: רציתי שלא מישהו – אוקיי.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: בעד אישור תקנות 6(ב) ו-(ג) – רוב

איתן כבל: תקנות 6(ב) ו-(ג) אושרו.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: הסעיף אושר.

<יוסי אדוני: יש לי הערה על הסעיף זה.

איתן כבל: בבקשה.

<קריאה: איזה סעיף?

איתן כבל: סעיף 7(א).

<יוסי אדוני: 7(א).

<יוסי אדוני: תוספת מכסה, פיצוי, לחקלאים שהאזור גידול נופל בשטחם.

<יוסי אדוני: יש בעיה אחת עם הסעיף הזה: מתי מעבירים את הפיצוי לחקלאים?

<יוסי אדוני: לפי הניסוח של הסעיף, החקלאי מקבל פיצוי רק לאחר שהוא יבנה לול בתוך השטח.

<יוסי אדוני: אין חקלאי שישחרר את השטח שלו, לא ייתן לטרקטור לעלות לשטח, להכשיר את הקרקע, לפני שייתנו לו את הפיצוי.

<יוסי אדוני: אני מבקש להוסיף תיקון, שברגע שהטרקטור עולה לשטח החקלאי יקבל את הפיצוי.

איתן כבל: הבנתי מה שאתה אומר.

איתן כבל: אורי.

<אורי צוק בר: כן.

<אורי צוק בר: אסביר את הסעיף.

<אורי צוק בר: יש מתחמים שבהם ייבנו לולים שהם מחוץ למתחם היישוב, לפעמים הם יוצאים על אזורי שמורת טבע או מקום שאין שום דבר או מקום שיש מטע.

<אורי צוק בר: עכשיו, במקרה שהמתחם המתוכנן בתב"ע הוא על מטע, יש צורך לפנות את המטע.

<אורי צוק בר: ולכן מכיוון שאין לנו מקורות תקציביים לתת, אז הוחלט לתת בצורת מכסת ביצים נוספת למי שיש בחלקו מטע באותו אזור מתוכנן.

<אורי צוק בר: השנה כבר נתנו על-פי התקנה הזאת ביישוב ראשון מכסה, ונתנו לפי הכלל הזה, נתנו את זה כשהלול נבנה.

<אורי צוק בר: עכשיו, לתת את זה מראש, רק כשהחליטו על האתר, המכסה היא שנתית ומייצרים אותה.

<אורי צוק בר: יכול להיווצר מצב שיתחילו לייצר אותה כמה שנים, ייקח לבנות את הלול, עד שיתכננו אותו, עד שיעשו אותו, ובסוף גם יכולים להתחרט.

<אורי צוק בר: לכן אנחנו חושבים שזה יהיה קצת - - -

<יוסי אדוני: כבוד היושב-ראש, זה לא הכוונה שלי.

<שמעון ביטון: לא, אורי, אבל אפשר - - -

איתן כבל: שמעון.

<יוסי אדוני: שנייה, שמעון, ברשותך.

<יוסי אדוני: כנראה שאורי גם לא הבין את מה שאני מבקש.

<יוסי אדוני: אנחנו רוצים לקדם את ההתייעלות בענף ההטלה, וזה חלק מנושא אזורי הגידול.

<יוסי אדוני: אזורי הגידול עברו תכנון.

<יוסי אדוני: אנחנו לא מבקשים להעביר פיצוי לחקלאי, לבעל השטח, לאחר התכנון.

<יוסי אדוני: אנחנו מבקשים להעביר את הפיצוי ברגע שבאים לקחת לו את השטח, ברגע שהטרקטור הראשון נכנס לשטח, אותו חקלאי כבר חייב לעקור את העצים, אין לו כבר מאיפה להתפרנס.

<יוסי אדוני: הוא חייב לקבל את הפיצוי, כי זה הפרנסה שלו.

<יוסי אדוני: זה הפרנסה שלו.

<יוסי אדוני: אני לא מבין כאילו איפה העניין.

<יוסי אדוני: אתה לא יכול למכור היום בית ולקבל כסף אחרי עשר שנים.

איתן כבל: אדוני, העניין ברור.

<יוסי אדוני: תודה.

<אורי צוק בר: לצערנו, יש משטח באחד המושבים שעומד כבר ריק – חמש שנים?

<אורי צוק בר: כמה?

<אורי צוק בר: יותר אולי?

<אורי צוק בר: משטח שהמשרד מימן אותו במעל 2,000,000 שקל, עד היום לא נבנה עליו לול אחד.

<אורי צוק בר: אנחנו לא יכולים לקחת - - -

<יוסי אדוני: אבל אותו בן-אדם לא יכול לגדל שם עצים.

<אורי צוק בר: בסדר, זה הסיכון.

<אורי צוק בר: מי שעובר, דרך אגב, לאתר לול חדש - - -

<יוסי אדוני: החקלאים לא בנו בגלל שעדיין לא מימנו לו, באמת - - -

איתן כבל: יוסי.

<קריאה: אורי, אתה סתם מכשיל את זה, סתם.

<אורי צוק בר: הנושא הזה נדון, המועצה העלתה את הנושא הזה, זה נדון במשרד במסגרת הבקשות לשינויים.

<אורי צוק בר: לא קיבלנו את השינוי הזה.

<קריאה: אני מציע שתוריד את הסעיף הזה בכלל.

<קריאה: בשביל מה?

<קריאה: מה אתה רוצה, שהבן-אדם - - -

איתן כבל: שנייה.

<אורי צוק בר: זה לא חובה הסעיף.

איתן כבל: יש לי שאלה.

איתן כבל: תראה, ברגע שאתה כותב את הסעיף בצורה הזו, כבלת אותנו.

איתן כבל: תן את זה לסוג של משא מתן ביניכם לבין החקלאי.

איתן כבל: אני חושב שזה עדיף בעניין הזה.

<יוסי אדוני: אני מציע להסמיך את ועדת המכסות בנוגע למתי לתת את הפיצוי לבעל השטח.

איתן כבל: אם אין לכם בעיה.

איתן כבל: אני לא מתערב בזה.

<אורי צוק בר: לא, יש לנו בעיה עם התיקון הזה.

איתן כבל: ואם הסעיף הזה יימחק?

<אורי צוק בר: לא, זו תוספת חשובה.

<אורי צוק בר: נתנו השנה תוספת כזאת בפועל.

<אורי צוק בר: יצאה בפועל תוספת.

<אורי צוק בר: השתמשו בזה, הסעיף עובד.

<אורי צוק בר: במקביל יש עוד הטבות למי שעובר לאתר חדש, הוא מקבל חפיפה גם באתר הישן לגדל את המכסה שלו וגם באתר החדש, כך שיש לו עוד עזרה במכסה מאוד גדולה באופן זמני.

איתן כבל: תודה.

<יוסי אדוני: כבוד היושב-ראש, אנחנו החקלאים המגדלים רוצים להוביל את המהלך של התייעלות בענף ההטלה, ולהוביל אותו בעזרת כולם בכל הכוח.

<יוסי אדוני: בשביל להוביל את המהלך הזה יש תכנון לאזורי גידול.

<יוסי אדוני: בשביל לקחת מהחקלאי שמתפרנס מהמטעים האלה את השטח, להתחיל להכשיר את הקרקע, צריך לתת לו פיצוי, החקלאי לא ייתן לנו בבית-משפט גם - -

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: יוסי יונה.

<יוסי אדוני: - - לקחת את השטח הזה, ולא נבנה לא לולי חופש ולא לולי תאים.

יוסי יונה: יוסי, תשמע, פה בא משרד החקלאות ונותן לך הטבה.

יוסי יונה: רק הוא אומר: תשמע, אני נותן לך את ההטבה הזאת בהתניה מסוימת.

יוסי יונה: אז חלק מכם אומרים: אתם יודעים מה, בוא נבטל את ההטבה לחלוטין.

יוסי יונה: זה לא הגיוני.

<יוסי אדוני: לא, אי-אפשר - - -

<יוסי אדוני: אני רוצה להסביר את זה בעברית הכי פשוטה.

יוסי יונה: יש לך הטבה.

איתן כבל: אוקיי אוקיי, סליחה.

<יוסי אדוני: עברית הכי פשוטה.

איתן כבל: יוסי, סליחה.

<יוסי אדוני: משפט קטן.

איתן כבל: לא.

איתן כבל: אני רוצה לפתור את הבעיה.

איתן כבל: תקשיבו שנייה.

איתן כבל: תראה, אני לא יכול לקבוע, הרי אי-אפשר לקבוע כלל גורף.

איתן כבל: יש את ההוא עם ה-2,000,000, אז אתה צודק.

איתן כבל: אתה יודע, אבל אתה לא יכול עכשיו לנפנף לכל אחד עם ה-2,000,000 האלה.

איתן כבל: מה אני מתכוון?

איתן כבל: בשביל אחרים שאולי ירצו ויהיו בסדר, איך אומרים, שימצאו את עצמם כתוצאה מכך – אני מציע שתהיה איזו ועדת חריגים, שברגע שיש - - -

<יוסי אדוני: ועדת המכסות.

איתן כבל: שנייה רגע, יוסי.

<אפרת ורד: אני רוצה לחדד את הסוגיה המשפטית פה.

<אפרת ורד: על-פי חוק מי שמקצה את המכסה זו ועדת המכסות, ולכן אין פה עניין של עוד ועדה שהיא מחוץ לחוק של ועדת חריגים.

<אפרת ורד: אנחנו לאורך כל השנים משתדלים להשאיר כמה שפחות מקום לשיקול דעת, כיוון שיש פה מדיניות שמתווה שר.

<אפרת ורד: וברגע שאתה פותח שיקול דעת צריך קריטריונים ברורים.

<אפרת ורד: יש פה עניין של שיקולים כאלה ואחרים, ואנחנו לא יכולים לתת לזה - - -

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: דב, בבקשה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני חושב שהאינטרס שלנו, של כולנו, הוא לקדם את ענף הלול למקום יותר טוב, וכאן יש לנו מנגנון שמאפשר לנו לעשות את זה, בצורה של win-win.

דב חנין: משהו שמאפשר גם למגדלים וגם לאלה שדואגים לבעלי-חיים להתקדם למקום יותר טוב.

איתן כבל: צביקה, כדאי שתקשיבו.

דב חנין: אפילו הייתי מציע במקרה הזה כדי באמת לעודד את המעבר – זו הרי המטרה, אנחנו לא רוצים להיות תקועים במקום – אני מציע בהיבט הזה דווקא לבוא עוד יותר לקראת המגדלים, לאפשר תוספת מכסה, הייתי מגדיל את זה מ-100,000 נניח ל-130,000 ביצים.

<יוסי אדוני: פה דובר על 25.

<אורי צוק בר: לא הסעיף הזה.

יוסי יונה: 7(א) אנחנו.

דב חנין: אה, אוקיי.

דוד ביטן: אתה מדבר על 7(ב).

דב חנין: אני מדבר על 7(ב).

דב חנין: אוקיי.

דב חנין: בסדר.

יוסי יונה: אתה יכול להגיד אותם דברים, זה דומה.

דב חנין: לא לא.

דב חנין: אז אני רוצה להגיד ב-7(ב) את אותם דברים.

דב חנין: אני רוצה להגיד שאנחנו יכולים לייצר מנגנונים שמאפשרים למגדלים, הופכים את זה לכדאי למגדלים לעבור ללולים יותר מתקדמים.

איתן כבל: אגיד את נקודת המחלוקת.

איתן כבל: דב, אין מחלוקת על זה.

איתן כבל: נקודת המחלוקת היא, חברים, בוא נגיד את זה ככה – כתוב:

איתן כבל: האחד יחטא ועל כל העדה תקצוף?

דוד ביטן: בוא נלך לקראתם.

איתן כבל: אני מנסה לחשוב על כל אלה שהם בסדר.

איתן כבל: תראו מה אנחנו מדברים.

איתן כבל: אנחנו רוצים לעודד, אנחנו רוצים לייצר, כמו שדב אמר, גם כן ההיפך, זה בדיוק כאן העניין שאתה רוצה לייצר אינסנטיב לחקלאי שיהיה לו את האינטרס להקים את הלול החדש.

דוד ביטן: למה באמת אי-אפשר לקבל את ועדת המכסות, שהיא תקבע - - -

איתן ברושי: צביקה, גמישות זה לא חולשה.

איתן כבל: חברים, ברור לכם שכבר לא נקבל את זה כמו שזה.

איתן ברושי: גמישות זה לא חולשה.

<אורי צוק בר: יש לנו רעיון.

איתן כבל: קצת חושבים, והנה יש רעיון.

<אורי צוק בר: מכיוון שהתוספת הזאת מתוכננת להיות כתוספת קבועה, לא תוספת חד-פעמית, ההצעה שלנו היא שעם סיום הקמת המשטח יקבלו תוספת חד-פעמית - - -

<קריאה: תכנון?

<אורי צוק בר: ועם האכלוס, התוספת תהפוך להיות קבועה.

<יוסי אדוני: ברשותך, היושב-ראש, אם אני עכשיו מוכר לך אוטו, אני מוכר לך את האוטו שלי, אני מצפה שתיתן לי כסף היום ולא בעוד שנה.

<יוסי אדוני: זה בדיוק הסעיף שהוא אומר.

דוד ביטן: יוסי, אתה טועה פה.

איתן כבל: יוסי, אנחנו אומנם לא מגדלי עופות ומטילות, אבל אנחנו גם מבינים איזה דבר וחצי דבר.

איתן כבל: זה לא מה שהוא אמר.

יוסי יונה: זה לקבל את הכסף בלי האוטו.

<יוסי אדוני: אף אחד לא ישחרר את הקרקע אם הוא לא יקבל תמורה.

דוד ביטן: הוא קיבל באופן זמני.

איתן כבל: יוסי, אתן לך את הדוגמה שאתן לך את הכסף, ואתה תגיד לי: אביא לך מחר את האוטו.

יוסי יונה: בדיוק.

דוד ביטן: איתן, ההצעה בסדר.

איתן כבל: הצעה טובה מאוד.

<יוסי אדוני: כשהטרקטור עולה, הטרקטור הראשון שעולה - - -

איתן כבל: די, גמרנו.

דוד ביטן: מי בעד?

דוד ביטן: מי נגד?

דוד ביטן: קדימה.

איתן כבל: יוסי, תיקנו, די.

איתן ברושי: אז תקראו את הסעיף, תקראו אותו עם התיקון, אורי.

איתן כבל: 7(א).

איתן ברושי: אורי, תקראו עם התיקון.

איתן ברושי: צביקה.

דוד ביטן: אבל אחר כך יכולים לנסח את זה.

איתן כבל: לא, הם רוצים להבין לעצמם.

<אורי צוק בר: ננסח את זה.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: אני רוצה שתחזור על רוח הדברים, כדי שנאשר את זה, והניסוח יהיה לאחר מכן.

דוד ביטן: כן, ינסחו אחר כך.

דוד ביטן: לא צריכים עכשיו בדיוק.

איתן כבל: אורי, בבקשה.

<אפרת ורד: - - -

<אורי צוק בר: רק לשנת התכנון הנוכחית.

<אורי צוק בר: הם חייבים לבנות את הלול הרי בשנה הזאת.

איתן כבל: ברור, זה הוויכוח.

<אורי צוק בר: בסדר, ניתן את זה - - -

איתן כבל: תן את הניסוח הכללי.

<אורי צוק בר: בשנה שמוקם המשטח תינתן התוספת הזאת כתוספת חד-פעמית לאותה שנה, וכאשר יוקם הלול היא תהפוך לתוספת קבועה - - -

דוד ביטן: כמה זמן לוקח להקים לול?

דוד ביטן: משטח ולול?

יוסי יונה: כן, הכוונה היא שיכול להיות פער לאחר שנבנה ולא יבנו לול איזה ארבע-חמש שנים.

דוד ביטן: אז אין בעיה.

דוד ביטן: בסדר, איתן.

איתן כבל: סליחה, שמעון, מה עוד?

איתן כבל: שאטיל ביצים גם?

יוסי יונה: לא, זה תיקון טוב.

<אורי צוק בר: הנושא באמת הוא קצת מורכב יותר מאשר לסגור אותו פה כרגע תוך כדי הדיון.

<אורי צוק בר: נבחן את זה, ומקסימום נוסיף את זה כתיקון בהמשך התקנות.

דוד ביטן: לא, אין לנו זמן - - -

איתן כבל: סליחה.

דוד ביטן: אנחנו צריכים את זה עכשיו.

איתן כבל: חברים, תודה רבה לכם.

איתן כבל: אתה לא יכול לתבוע ממני תביעה עד ה-31, ועכשיו תעשה לי - - -

דוד ביטן: כן, אי-אפשר, אי-אפשר.

<אורי צוק בר: אתם רוצים תיקון פה.

<אורי צוק בר: אנחנו יכולים להישאר עם המקורי.

איתן כבל: סליחה, התיקון יהיה, אני לא נכנס עכשיו לניסוח וכן אפשרי, לא אפשרי.

איתן כבל: הבנו את מה שאדוני אמר, הבנו את מה שיוסי אדוני אמר.

איתן כבל: אנחנו לא מקבלים את מה שיוסי אדוני אמר, ולא קיבלנו את עמדתך הראשונה.

איתן כבל: אנחנו עושים שיח של אנשים הגונים, לא שיח של אנשים שמתכוונים לנכלל עוד לפני שהם - - - לכן הניסוח – אוקיי, בבקשה.

<אפרת ורד: אני מציעה שאצא לרגע לנסח פה איזושהי הצעה, בינתיים אסתר תמשיך.

איתן כבל: ונמשיך, בסדר.

איתן כבל: נדלג.

איתן כבל: אוקיי, בסדר.

איתן כבל: ברור לכם שזה מה שיהיה?

<קריאה: רוח הדברים - - -

איתן כבל: 7(ב).

איתן כבל: הלאה, תמשיך.

נורית קורן: אדוני היושב-ראש, רק הערה, צריך לקחת גם בחשבון שכדי להקים לול חדש לוקח הרבה הרבה זמן וכל האישורים.

איתן כבל: כן, ברור.

איתן כבל: אנחנו מדברים על המשטח, יקירה, לא על - - -

איתן ברושי: אנחנו בשלב מתקדם יותר.

יוסי יונה: אבל, נורית, זה לא יכול להיות שלוש-ארבע שנים.

יוסי יונה: את לא יכולה בלי תחימה של הזמן.

דוד ביטן: לא, נורית, זה הצעה בסדר.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: התקדמנו.

איתן כבל: חבר'ה, לא נחזור לאחור.

דוד ביטן: הצעה בסדר, נורית.

איתן כבל: ההצעה בסדר גמור.

נורית קורן: לא אמרתי שהיא לא בסדר.

נורית קורן: רק אמרתי - - -

דוד ביטן: אז כשהם יעלו על המשטח עם ההיתרים, יקבלו - - -

איתן כבל: 7(ב), קדימה.

איתן כבל: בבקשה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני חושב, התחלתי להגיד את זה קודם, אני רוצה לחדד את מה שאמרתי.

דב חנין: הסעיף הזה יכול להיות דוגמה למודל של win-win: גם לתת למגדלים, גם לקדם עניינים של הגנת בעלי-חיים, וגם לתת לנו כוועדה תחושה שעשינו פה צעד משמעותי קדימה.

דב חנין: עכשיו, אני באמת מציע שנהיה מרחיקי לכת ונלך רחוק.

דב חנין: אני מציע להגדיל את המכסה מ-100,000 ביצים ל-200,000 ביצים.

<יוסי אדוני: או לפרק את ענף ההטלה.

דב חנין: רגע.

דב חנין: את המכסה הכוללת, אני מציע שתוקצה לפי תקנת משנה זו, להכפיל גם כן מ-20,000,000 ביצים ל-40,000,000 ביצים.

דב חנין: אני מציע שגם נלך על לולים חדשים שהם הרבה יותר זולים והם לולים ללא כלובים.

דב חנין: במקום לול חדש יהיה כתוב: לול ללא כלובים.

דב חנין: מי שעובר ללול ללא כלובים יקבל תמריץ אמיתי, משמעותי, מכסה אמיתית.

איתן כבל: זאת הגדרה של חדש.

יעל כהן-פארן: לא, זו לא הגדרה של חדש.

<קריאה: עזוב, איפה אתה, בא בסוף עכשיו.

<קריאה: דיברנו על זה כבר.

<קריאה: זה שדרוג.

<קריאה: זה שדרוג.

<אסף חן: זה נורא קל לחלק מכסות כשזה לא עולה כסף.

<אסף חן: אחרי זה להציף את השוק בביצים.

דב חנין: לא לא לא, זה לא להציף.

<שמעון ביטון: צריך להביא כסף, לא רק ביצים.

דב חנין: זה לא להציף.

דב חנין: עם כל הכבוד, זה עדיין לא להציף.

דב חנין: זה עדיין לא להציף.

איתן כבל: ההיפך, הוא בא ממקום של לא להציף.

דב חנין: אני בא ממקום של לא להציף.

דב חנין: שלא תטעה, אל תתבלבל.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני חושב שאם נאמץ את הדבר הזה, נעשה שלושה דברים טובים: נאפשר לחקלאים תמריץ אמיתי שיש לו משמעות, לא משהו פורמלי.

<שמעון ביטון: כן, אבל עם כסף, לא עם ביצים.

דב חנין: אוקיי, עם כסף, אני בעד.

דב חנין: אני אתך, שמעון.

<שמעון ביטון: כסף.

דב חנין: כל כסף שאתה רוצה, אני אתך בעניין הזה.

איתן ברושי: אבל, דב, אתה לא יכול - - -

דב חנין: רגע, לא לא לא, חברים.

<רונן בר: הלול האירופי בתקן האירופי עולה כמו המעוף.

דב חנין: הלול האירופי עולה יותר יקר מהמעוף.

<יוסי אדוני: יש - - - לול בענף ההטלה, אסור לשכוח.

דב חנין: יש לי פה את המספרים.

דב חנין: עזוב.

<יוסי אדוני: אל תתפרץ.

<יוסי אדוני: כבוד היושב-ראש, הוא מתפרץ כל רגע.

<קריאה: אם הוא יותר זול, יקימו מעוף.

דב חנין: אין בעיה.

<אסף חן: אני בונה לולים, אני לא ראיתי - - -

דב חנין: לא ראית, נראה לך.

<אסף חן: תראה לי.

דב חנין: כדאי תמיד ללמוד.

דב חנין: כדאי תמיד ללמוד.

<שמעון ביטון: זה שווה לדיון המורחב, שנחשוב על איזה לולים הולכים, על איזה מתווה הולכים.

<שמעון ביטון: אבל כרגע בסעיף הזה, אי-אפשר להציע יותר מ-100,000 ביצים.

<שמעון ביטון: זה להציף את השוק, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: שמעון, אנחנו לא - - -

תמר זנדברג: בסדר, אז בוא נתכנס ל-130,000, 140,000, לא 200,000.

דב חנין: אני מציע – רק אסיים.

איתן כבל: דב, תן לי רק - - -

<יוסי אדוני: רבותי, מדובר פה בפרנסה של 3,000 - - -

איתן כבל: יוסי, אתם רוצים שעוד פעם אנעל?

תמר זנדברג: רצינו להוריד מכסה – לא הסכמתם.

תמר זנדברג: אנחנו לוקחים את הכסף.

איתן כבל: תמר.

תמר זנדברג: אנחנו רוצים משהו לצאת מכאן.

איתן כבל: תמר.

איתן כבל: חברים.

<יוסי אדוני: מה, להרוס את ענף ההטלה?

תמר זנדברג: אתם רוצים להמשיך את הרגיל וזהו.

<שמעון ביטון: לא רגיל, לא.

<שמעון ביטון: ממש לא.

<יוסי אדוני: זה ענף עם תכנון.

<יוסי אדוני: מה, את רוצה להרוס - - -

איתן כבל: יוסי.

<יוסי אדוני: אתם לא מבינים את המשמעות.

<יוסי אדוני: אתן לא מבינות.

איתן כבל: יוסי, אני מדבר אליך.

איתן כבל: חברים, קודם כול בואו תירגעו.

איתן כבל: דב לא בא ממקום – סליחה שנייה.

איתן כבל: אתם לא מבינים איך המנגנון – הוא לא בא ממקום של להציף את השוק.

איתן כבל: הוא רוצה להתמודד עם העניין בדרך אחרת, זה הכול.

איתן כבל: הוא רוצה לייצר מצב – לא אמרתי שזה אפשרי או לא.

איתן ברושי: אני רוצה להגיד משהו.

איתן כבל: שנייה.

איתן כבל: לכן אתם לא צריכים לקפוץ על כל דבר, כי כמו שאתם טוענים שלא מבינים, גם אתם לא מבינים.

איתן כבל: אז אני מבקש מכולם לתת לו לסיים את הדברים שלו.

איתן כבל: ואנחנו ניתן לחברים פה להתייחס, ונצביע הלאה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, השאלה פה היא לא שאלת המספרים.

דב חנין: אם אומרים המגדלים שהמספרים שהצעתי הם גדולים מדי, אני מוכן להוריד את המספרים.

דב חנין: לא על זה הוויכוח.

דב חנין: אני מדבר על העיקרון.

דב חנין: העיקרון הוא שאנחנו רוצים לתת לכם תמריץ בדרך של המכסות.

דב חנין: למה בדרך של המכסות ולא כסף?

דב חנין: אני בעד כסף, אבל כרגע הדיון אצלנו הוא על מכסות.

דב חנין: המנגנון שיש לנו כרגע בוועדה הזאת - - -

איתן ברושי: אבל אתה לא יכול לנתק את השאלה.

איתן כבל: איתן, תן לו לסיים.

דב חנין: אז, איתן, תדאג לכסף.

דב חנין: למה אתה לא דואג?

איתן ברושי: נדאג.

דב חנין: תדאג, יפה.

דב חנין: מה אתה רוצה ממני?

איתן ברושי: אבל אתה לא יכול לתת אגוזים למי שאין שיניים.

דב חנין: לא לא, יש להם שיניים, תאמין לי.

איתן ברושי: איזה שיניים?

איתן ברושי: אין להם.

<צביקה כהן: זה משרד האוצר, לא החקלאות.

<צביקה כהן: הוא לא אחראי על - - -

דב חנין: לא, אבל הכלי שעומד בפנינו כרגע הוא הכלי של המכסות.

דב חנין: אפשר להשתמש בו כדי לעשות את מה שצריך לעשות ואת מה שנעשה.

איתן כבל: תודה, דב.

תמר זנדברג: איתן, הרעיון פה, במקום לול חדש, לעבור ללול ללא כלובים.

תמר זנדברג: אנחנו רוצים לראות משהו בלול ללא כלובים.

תמר זנדברג: משהו.

<אורי צוק בר: אבל קיבלתם את זה קודם, 4%.

<אורי צוק בר: זהו.

<אורי צוק בר: נגמר.

<צביקה כהן: 4% זה הרבה יותר.

<צביקה כהן: כל הזמן להמשיך?

<צביקה כהן: קיבלתם 4% בלולים הקיימים, ומי שרוצה יקים.

איתן כבל: חברים.

<רונן בר: כאן זה שדרוג.

<רונן בר: כאן מדובר על שדרוג לולים.

<רונן בר: זה משהו אחר.

תמר זנדברג: זה לא נותן שום תמריץ - - -

איתן כבל: תמר, שנייה.

איתן כבל: צביקה, חברים, יש כאן אי הבנה.

איתן כבל: סליחה, מה שנקרא במחילה, באמת במחילה, סליחה, הדיון כאן הוא לא עכשיו אם אני – הלוואי והייתי יכול עכשיו פה להשפיע על מבנה הלול.

איתן כבל: הלוואי והייתי יכול.

יעל כהן-פארן: אתה יכול, נו.

איתן כבל: באמת?

<קריאה: - - -

יוסי יונה: כן, בדיוק, אני רוצה להגיד משהו לגבי זה.

איתן כבל: אבל שנייה.

איתן כבל: כל העניין שאנחנו מנסים פה כל הזמן לדבר, שבנסיבות המתקיימות כאן בחוק שמונח לפנינו, אנחנו מנסים להוציא את המיטב ולנסות לייצר אינסנטיב אצל אלה לכשהם ייבנו.

תמר זנדברג: נו?

איתן כבל: לתת להם יותר.

איתן כבל: עכשיו, מה העניין?

תמר זנדברג: ואיפה זה בא לידי ביטוי?

איתן כבל: שנייה רגע.

איתן כבל: אתם כנראה לא הבנתם את העניין, שאני לא מקבל אותו בבסיס.

איתן כבל: אני מבין מה רונן וכל החברים אומרים.

איתן כבל: הם רוצים להוריד את הכמות, ועל הכמות הזו לכסות את החלוקה.

איתן כבל: ואני אומר: יגיע היום ונעשה את זה.

איתן כבל: חברים, הבנתי, אתה יודע שהבנתי.

<רונן בר: זה אני יודע.

תמר זנדברג: איתן, אבל זה לא זה, זה לא פה.

איתן כבל: לא, זה זה.

תמר זנדברג: לא נכון.

איתן כבל: זה זה.

איתן כבל: כן, בבקשה.

יוסי יונה: תסבירו לי בבקשה, נציגי משרד החקלאות ודב, אולי אנחנו פה באי הבנה, כשכתוב לול חדש, זה לא לול חדש נטו, אלא הבנתי שכבר הלול החדש זה בהגדרה המקדמית שהייתה לחוק, שאומר שזה בעצם כבר משהו שהוא משודרג.

<צביקה כהן: נכון.

יעל כהן-פארן: נכון, אבל לא לול ללא כלובים.

יעל כהן-פארן: לא לול ללא כלובים.

<מרב תורג'מן: הכוונה היא לא ללול ללא כלובים, אלא ללול חדש ששודרג, שעומד בשני תנאים - - -

<צביקה כהן: אבל זה גם לול ללא כלובים.

<צביקה כהן: גם.

<מרב תורג'מן: רישוי עסקים, וזה צער בעלי-חיים.

תמר זנדברג: רגע, איתן, אפשר משהו אחר?

איתן כבל: תני לו לסיים.

יוסי יונה: - - אם הבנתי כך, זאת אומרת, מה שהצעת כבר קיים בתוך הסעיף הזה.

יוסי יונה: זאת אומרת, המעבר ללול חדש - - -

דב חנין: לא.

יוסי יונה: כן.

דב חנין: לא.

יעל כהן-פארן: לא, זה לא.

יעל כהן-פארן: זה לול עם כלובים.

דב חנין: זה לול עם כלובים.

דב חנין: אני רוצה לול בלי כלובים.

<צביקה כהן: זה גם בלי כלובים, נו, מה.

יעל כהן-פארן: זה בעיקר לא.

יעל כהן-פארן: אם לא תכתוב, זה יהיה לא.

יוסי יונה: יעל, את צודקת.

יוסי יונה: יעל, את צודקת.

<צביקה כהן: אנחנו לא רוצים לחייב את האנשים לעשות.

יעל כהן-פארן: בסדר.

יעל כהן-פארן: אתם לא רוצים לחייב, זאת הבעיה.

יעל כהן-פארן: אתם לא רוצים לחייב כלום.

דב חנין: מה אתם עושים - - - הם נותנים תמריץ.

דב חנין: השאלה למה נותנים תמריץ.

איתן כבל: דב, אבל אי-אפשר לנהל כך את הדיון.

יוסי יונה: רגע, אני יכול לסיים את המשפט?

איתן כבל: בבקשה.

יוסי יונה: את צודקת, יעל.

יוסי יונה: השאלה היא האם לול חדש הוא בעצם שדרוג מהמצב הקיים?

יוסי יונה: הוא לא שדרוג למעוף - - -

<קריאה: נכון, כן, הוא שדרוג גדול.

<קריאה: כן, נכון מאוד.

<קריאה: כולל רווחת העוף.

<קריאה: קצת.

<צביקה כהן: לא, זה הרבה, זה לא קצת.

יעל כהן-פארן: זה שנוי במחלוקת.

תמר זנדברג: אבל בואו, תלכו לקראתנו שנייה.

תמר זנדברג: אנחנו רוצים לייצר פה מצב שאנחנו יוצאים עם התחייבות אמיתית לגבי - - -

<צביקה כהן: מי ישלם את הביצים האלה?

<צביקה כהן: את יודעת כמה זה עולה?

תמר זנדברג: כן.

<צביקה כהן: כמה זה עולה את יודעת?

<אסף חן: את רוצה להכריח אמא בירוחם לקנות ביצי חופש?

איתן כבל: אסף.

תמר זנדברג: אפשר לדבר?

<קריאה: אז תוציא אותו.

תמר זנדברג: אתה, עם כל הכבוד, אל תנפנף לי בירוחם.

<אסף חן: למה להוציא אותי?

<אסף חן: כי אני לא מסכים אתך?

איתן כבל: אסף, אוציא אותך.

תמר זנדברג: איתן - - -

<אסף חן: אני מתנצל.

איתן כבל: פעם אחרונה שאני מקבל את ההתנצלות.

<אורי צוק בר: כבוד היושב-ראש, אפשר שנייה?

איתן כבל: תמר, בבקשה, ואיתן אחריה.

תמר זנדברג: איתן, בתוך הלול ללא כלובים, לפי מה שנאמר כאן – תן לי שנייה, בחייאת, דוד – לול המעוף, הלול ללא כלובים, נכלל כאן בתוך הלול החדש.

תמר זנדברג: אנחנו רוצים לראות – אתה אומר: זאת אופציה.

תמר זנדברג: אנחנו רוצים לראות שמשהו מבין הדבר הזה באמת ילך ללול ללא כלובים.

תמר זנדברג: האם אפשר – רוצים פה 100,000 לרגיל – 100,000 לרגיל, לחלופין מי שבוחר לעבור ללול מעוף – 150, 130?

תמר זנדברג: לתת תמריץ אמיתי.

<צביקה כהן: מה עם ה-4%?

<שמעון ביטון: מה עם ה-4%?

תמר זנדברג: בסדר.

יעל כהן-פארן: ה-4% האלה קיימים.

<צביקה כהן: בוא נעשה עוד ועוד.

<קריאה: מה עם ה-20%?

תמר זנדברג: אבל אנחנו רוצים תמריץ משמעותי.

<צביקה כהן: מי ישלם את זה?

<יוסי אדוני: יכול להיות שכולם ימשיכו ללא כלובים.

דב חנין: מצוין.

דב חנין: שיעברו.

דב חנין: הלוואי.

דב חנין: הלוואי שנזכה לראות את זה.

תמר זנדברג: אתה רוצה בחירה.

תמר זנדברג: תן בחירה לצרכן לשלם.

תמר זנדברג: הצרכנים שרוצים - - -

<צביקה כהן: נותנים פה בחירה לחקלאי לעשות מה שהוא רוצה.

תמר זנדברג: אבל הנה, אז אני נותנת לו בחירה.

איתן כבל: צביקה.

<רונן בר: סך הכול מתמרצים יותר מי שעובר לללא כלובים.

<יוסי אדוני: מה, אנחנו ברוסיה?

<רונן בר: מי שרוצה לול רגיל – אותו דבר.

תמר זנדברג: מי שעובר ללא כלובים – תמריץ יותר.

תמר זנדברג: אופציה.

תמר זנדברג: מה?

איתן כבל: איתן.

איתן ברושי: נראה לי שיש פה שיח של חרשים.

איתן ברושי: ואני חושב שכדאי לקצר אותו.

איתן ברושי: הדבר העיקרי שצריך להבין: עם מכסת ביצים לא בונים לול.

איתן ברושי: תוספת מכסה היא קודם כול תוספת הוצאה.

דוד ביטן: אין לנו פה תקציבים.

תמר זנדברג: מדובר פה על לול חדש בכל מקרה.

איתן ברושי: רגע, דקה.

איתן כבל: שנייה, תנו לו לסיים.

איתן ברושי: אבל זה קצת יומרני מצד כולנו פה להיות מומחים עכשיו בשעת הערב הזאת לרפורמה ששנים מתלבטים בה והיא לא כל כך קורית.

איתן ברושי: מדובר פה על קו העימות.

תמר זנדברג: מנסים להכניס אבני דרך שהיא תקרה.

איתן ברושי: באמת, תמר, עם כל הכבוד, לא כל מי שאוכל ביצים יודע איך מגדלים אותן.

תמר זנדברג: ומי שלא אוכל ביצים?

איתן ברושי: אז זה עוד יותר גרוע.

יוסי יונה: ולא כל מי שמגדל יודע איך לאכול אותם.

<קריאה: מה את רוצה - - - אוכלי הביצים?

<קריאה: אל תאכלי.

איתן ברושי: לכן אני חושב שכדאי לזכור, תמר - - -

תמר זנדברג: אני מייצגת את כולם.

תמר זנדברג: נבחרנו על-ידי כולם.

תמר זנדברג: לא כל אחד מייצג רק את - - -

איתן כבל: תמר, די.

איתן ברושי: אבל אי-אפשר למשוך את הדיון הזה בלי גבול.

איתן ברושי: מדובר על אזור שבלי חוק הגליל לא היה מגדל בהיקף כזה, ובלי חוק הגליל גם אין לו רווחיות.

איתן ברושי: ב-2017 מסתיים חוק הגליל.

איתן ברושי: השאלה של עתיד הענף קשורה גם בהמשך חוק הגליל, שהוא התנאי לקיומם של החקלאים.

איתן כבל: אוקיי, תודה, איתן.

איתן ברושי: רגע.

איתן ברושי: ולכן אני מציע - - -

תמר זנדברג: נו, בסדר, אבל - - -

דב חנין: נכון.

איתן ברושי: רגע, דקה.

איתן ברושי: ואי-אפשר בלי תוכנית שלמה.

איתן ברושי: ולכן אל תחלק ביצים שאין מה לעשות איתן, ואל תהיה נדיב במכסות.

איתן כבל: אוקיי, תודה.

איתן ברושי: לכן אני מציע להסתפק רגע בדיון הזה.

איתן ברושי: ואיתן כבל – סליחה, צביקה, כבל הציע בראשית הדברים שבעוד שלושה חודשים תוצג בפני הוועדה תוכנית שתגובש בתקופה הקרובה, שהיא כוללת גם מקורות ושימושים וגם יעדים יותר ברורים, ולא – באמת, זה נראה כמעט לא אחראי חלק מהדיון שקורה פה.

איתן ברושי: מדובר פה בגורל של אנשים, שהענף הזה הוא תנאי לקיומם.

יוסי יונה: איתן, למה אתה אומר את זה?

יוסי יונה: אנחנו דואגים לחקלאים.

<קריאה: כי זה האמת.

איתן ברושי: יוסי, אתה לא דואג לחקלאים.

יוסי יונה: למה אתה אומר את זה?

איתן ברושי: כי אני מכיר אותך.

יוסי יונה: כולנו פה מדברים בעד החקלאים.

יוסי יונה: אתה הצדיק הגדול שדואג לחקלאים.

איתן ברושי: אתה לא צדיק, אתה - - -

יוסי יונה: יש אנשים שכולם דואגים לחקלאים.

איתן ברושי: יוסי, אני לא מקבל – אתה לא.

יוסי יונה: אתה לא.

יוסי יונה: אגיד שלוש פעמים.

איתן ברושי: כולם יודעים למי אתה דואג.

יוסי יונה: נו, למי אני דואג?

איתן ברושי: רגע, תן לי, אתה מפריע.

יוסי יונה: תגיד תגיד.

דוד ביטן: יוסי, סיעת העבודה יכולה לבקש הפסקה - - -

איתן ברושי: לכן אני מציע - - -

איתן כבל: מה שנקרא לצאת החוצה לעשות ויכוח סיעתי.

יוסי יונה: היומרה הזאת, היומרה.

איתן ברושי: לא יומרה.

איתן ברושי: בכל זאת אני מתמצא ואני אומר לכם - - -

יוסי יונה: אז תעשה את זה לבד.

יוסי יונה: נלך, נצא, ואיתן ברושי יחליט לבד.

איתן כבל: די די, חבר'ה.

איתן ברושי: יוסי, אתה יכול לעשות מה שאתה רוצה.

יוסי יונה: אני לא יכול לעשות מה שאני רוצה.

איתן ברושי: הציבור הזה מכיר אותך.

יוסי יונה: וגם אותך.

איתן ברושי: נכון.

איתן כבל: איתן ויוסי, די.

איתן כבל: אקח לכם את הבובות.

איתן ברושי: לכן אני חושב שמה שצריך לעשות כרגע זה לשחרר פה את האינטרסים שלא קשורים לדיון הזה.

איתן כבל: תודה, איתן.

איתן ברושי: ולהפסיק עם הדבר הזה.

איתן כבל: תודה, איתן.

<יוסי אדוני: יש לי הצעה.

איתן כבל: לא, עכשיו כולם שותקים, מקשיבים לי.

איתן כבל: אני רוצה להבין את הנקודה.

נאוה בוקר: ממש מוגזם.

איתן כבל: די.

נאוה בוקר: שלוש שעות דיון על חמש דקות - - -

תמר זנדברג: את יכולה ללכת.

תמר זנדברג: אין חובה לשבת כאן.

נאוה בוקר: - - -

תמר זנדברג: מה שאת שומעת.

תמר זנדברג: אם ארצה – אלך.

תמר זנדברג: ואותו דבר את.

איתן כבל: תמר.

תמר זנדברג: תפסיקי לקשקש לנו מה - - -

נאוה בוקר: את מקשקשת לנו כל הערב זה בסדר.

תמר זנדברג: אז מה לעשות?

נאוה בוקר: אני אומרת רק משפט אחד זה מפריע.

איתן כבל: די, נו.

תמר זנדברג: מה המשפט שאת אומרת?

תמר זנדברג: מה המשפט?

תמר זנדברג: מה, תסבירי לנו את המשפט.

איתן כבל: תמר, די.

נאוה בוקר: - - - לבני-אדם לפני שאתם דואגים לעופות.

תמר זנדברג: אדאג למי שאדאג, לא נקבל ממך ציונים ולא - - -

איתן כבל: די, חברים יקרים, תודה רבה לכם.

איתן כבל: מספיק, זה לא מכובד, די.

איתן כבל: צביקה, אורי, יוסי, אני רוצה להבהיר דבר אחד: תראו, מה שאנחנו מבקשים כאן, הוועדה הולכת לקראתכם, עם כל הוויכוחים ועם כל הקשיים.

איתן כבל: בסך הכול הכללי - - -

יעל כהן-פארן: היא קיבלה כמעט כל מה שהבאתם, אם לא יותר.

איתן כבל: תודה רבה לך, יעל.

איתן כבל: את רוצה גם כן להכתיב לי את האל"ף בי"ת?

<קריאה: די כבר, תעזבי אותנו.

איתן כבל: אני נראה לא מדבר שוטף?

איתן כבל: מספיק הדיון טעון, לא צריך עזרה.

איתן כבל: צביקה, תקשיבו, עכשיו זה אני מדבר.

איתן כבל: אני רוצה שתמצאו את הדרך עכשיו כדי לתת לנו – אם צריך, אדלג מעל הסעיף הזה, נתקדם ונחזור אליו בהמשך.

איתן כבל: אני רוצה לראות, להניף דגל, סימון גם לממשלה, גם לנו, שאין לאף אחד כוונה למוטט את השוק.

איתן כבל: אם הרי ממילא לא ייכנסו לתחום הזה, ממילא לא יקבלו.

איתן כבל: זאת אומרת, לפחות שאדם כמוני, שנלחם עבור החקלאים כל הזמן – אני כבר לא נותן ציונים לאף אחד פה, אבל לפחות אני כיושב-ראש כאן, ואני אומר את זה גם לכם, שגם פה נלחם עבורכם, שאדע שעשיתי את המיטב.

איתן כבל: ובסעיף הזה לא אלך כמו שדב אמר.

איתן כבל: אני גם לא רוצה לייצר הצפה בשוק, גם דב לא רוצה.

איתן כבל: זה הדבר האחרון שהוא רוצה.

דוד ביטן: מה עם ה-4%?

איתן כבל: לא, אני לא מזלזל בזה.

דוד ביטן: גם זה וגם - - -

<צביקה כהן: אפשר לשאול שאלה?

איתן כבל: כן.

איתן כבל: לא.

דוד ביטן: אז מה הבעיה?

איתן כבל: יוסי, בבקשה, יש לך רעיון?

איתן ברושי: דב, אתה שומע?

איתן ברושי: הם בקושי חיים.

<יוסי אדוני: אז אני חושב שאו להוריד את זה בכלל או להוריד את הכמות של ה-100,000 או להשאיר את זה ככה ולהתקדם קדימה.

<יוסי אדוני: כל החלטה אחרת זה מסחר ב - - -

שרן השכל: אפשר עוד הצעה?

איתן כבל: כן.

שרן השכל: אולי לא לתת את המכסה הזו אלא אם כן זה נגיד לשניים או שלושה מגדלים חדשים, שמעוניינים לגדל בלולים ללא כלובים.

שרן השכל: לא נותנים לאף אחד - - -

<שמעון ביטון: הם כבר קיבלו את ההעדפה הזאת.

<שמעון ביטון: כבר קיבלו.

<שמעון ביטון: עוד פעם?

<רונן בר: - - - לולים ללא כלובים.

<קריאה: לא הסכמנו על פחות מזה.

שרן השכל: לא, לתת לאנשים להיכנס לשוק.

שרן השכל: היום לא נותנים להם היתרים להיכנס לשוק.

איתן כבל: כבר נתנו את ה-4%.

איתן כבל: איתן ויוסי.

להגיד ככה: אבל צריכים לזכור, שהרפורמה הזאת, חלק חשוב מאוד ממנה זה בריאות הציבור, זה וטרינריה, זה מניעת מחלות, זה שדרוג ענף הלול.

להגיד ככה: זה גם צער בעלי-חיים, אבל זה לא רק.

להגיד ככה: ה-100,000 ביצים האלה זה בשביל לתת התנעה לתהליך, שאנשים יתחילו לחדש את הלולים שלהם ולבנות לולים חדשים.

להגיד ככה: זה לא קל, זה המון כסף עולה, אנחנו מנסים לגייס לזה את המימון.

להגיד ככה: זה לתת 100,000 ביצים מכסה, אחר כך צריך להקים את התאים המקבילים או את הלול המקביל בשביל לאכלס את ה-100,000 האלה, זה ים של כסף.

להגיד ככה: נראה קודם כול בשנת 2016 ש-10, 20, 50 חקלאים יקימו את הלולים החדשים.

להגיד ככה: תהיה תנופה, תהיה הצלחה – נהדר, ב-17' ניתן יותר.

להגיד ככה: אני גם לא יכול לתת פה בלי חשבון כמויות של תוספות, ואחר כך פתאום נמצא את עצמנו עם הצפה של ביצים.

להגיד ככה: אנחנו צריכים לעשות את זה בצורה מדודה, לראות איך מתקדמת הרפורמה, כל שנה ניתן בהתאמה במינון.

להגיד ככה: התקנות האלה עברו באמת מחשבה מקצועית, עברו דיון, עברו התייעצות עם מועצת הלול, עם המגדלים, עם כולם.

להגיד ככה: אנחנו כאן במסגרת החוק באים לקבל את אישור ועדת הכלכלה.

להגיד ככה: אבל אנחנו לא יכולים להפוך לגמרי את כל התקנות.

דוד ביטן: אתה סותר את עצמך, כי אמרת – לא אתה, השני אמר - -

<צביקה כהן: צביקה.

דוד ביטן: - - שגם אם יתקבלו המכסות של ה-7% וה-4% והכול, עדיין תצטרכו ייבוא.

<צביקה כהן: ייבוא ב"פיקים".

דוד ביטן: זאת אומרת, שגם אם נוסיף תוספת מסוימת, כל מה שאמרת סותר את מה שאמרת - - -

<אורי צוק בר: לא סותר, כי רק 20,000,000 אנחנו נותנים לסעיף הזה.

דוד ביטן: הוא אומר - - -

<אורי צוק בר: אבל הכוונה היא שבמוקדם או במאוחר כל הלולים יהיו.

דוד ביטן: אתה רוצה להוסיף - - -

איתן כבל: הבעיה היחידה שיש לי – אגיד לכם מה הבעיה.

דוד ביטן: - - - דבר והיפוכו.

דוד ביטן: אנחנו שומעים מה שאתם אומרים, מקשיבים לזה, אל תטענו דבר והיפוכו.

איתן כבל: דוד, אגיד לך ממה אני מודאג.

איתן כבל: אני מודאג מדבר אחד.

איתן כבל: זה הדבר היחיד שאני גורם פה, ואני אומר לחברים שלנו.

איתן כבל: הענף הזה, בסוף, הרי תשמעו, לאט-לאט הולכים ומשתלטים עליו הגדולים.

איתן כבל: בוא נשים את זה – זאת חבורה שהולכת.

איתן כבל: בסוף היא נהיית, דב – ואתה ואני בגופנו עצרנו את זה.

איתן כבל: אני אומר את זה באמת, זה לא צחוק.

איתן כבל: ואני אומר את זה: הפחד הגדול שלי הוא שאם ניתן אינסנטיב חזק מדי, כשהבסיס הוא עדיין לא מוכן - - -

נורית קורן: הוא לא מוכן בכלל - - -

איתן כבל: נורית, אני מדבר.

איתן כבל: את רוצה שאזכיר?

נורית קורן: לא דיברתי מספיק.

איתן כבל: לא להפריע לי בכלל.

איתן כבל: מה שאני מנסה לומר, דב, שאנחנו עלולים, ואני אומר את זה גם, אורי, בנסיבות האלה, זה לא שיבוא מישהו ויגיד, איזה מגדל מהם ויגיד: אוקיי, אני רוצה להיכנס.

יצחק וקנין: איתן, יש לי הצעה שהצעתי אותה אתמול, לדעתי היא תפתור את הבעיה ונגמור את העסק.

איתן כבל: תן לי.

איתן כבל: זה יגרום לאנשים שיש להם יכולות כספיות להיכנס, וזה לקחת עוד נתח בשוק כשהשוק עדיין לא מוכן.

איתן כבל: צביקה, אורי, הרפורמה היא בסיס, שבלעדיה כל הדיבור שלנו, דב, הוא דיבור בעלמא.

איתן כבל: זאת אומרת, אנחנו צריכים למצוא את עצמנו כאן – אני באמת מפחד מזה.

איתן כבל: הקרב הגדול שלי והפחד הגדול שלי הוא שהכוחות הגדולים ישתלטו, ואז כל מה שנגיד זה עורבא פרח, כי כבר לא יהיו מגדלים.

<קריאה: תעשו לול מעוף.

איתן כבל: עצמוני, משפט.

<שלמה עצמוני: לא, אני יושב פה, יושבים כבר יומיים, דנים בנושא הטכני הזה בסך הכול.

<שלמה עצמוני: נושא טכני.

<שלמה עצמוני: אנשים מביאים את זה לוויכוח אידאולוגי.

<שלמה עצמוני: בסופו של דבר, היושב-ראש קיבל החלטה, לפני שעתיים היושב-ראש קיבל החלטה.

<שלמה עצמוני: ואני שומע את חברת הכנסת תמר זנדברג כל הזמן אומרת: אז לא השגנו שום דבר, אז לא קיבלנו שום דבר, אז מה יוצא לנו מזה.

<שלמה עצמוני: תמר, אני מכבד אותך, אני מעריץ שלך, אבל אני שומע אותך פה בדיון – בגן של הנכדה שלי לא שומעים התנהגות שכזאת.

<שלמה עצמוני: ההחלטה כבר התקבלה.

<שלמה עצמוני: ההחלטה כבר התקבלה.

איתן כבל: עצמוני, תירגע.

איתן כבל: עצמוני, צא החוצה.

איתן כבל: עצמוני, צא החוצה.

<קריאה: עד כאן.

תמר זנדברג: כנראה לא הבנת איך מתקבלת החלטה בכנסת, עם כל הכבוד.

איתן כבל: שלמה, אני לא מקבל את זה.

איתן כבל: בכל הכבוד, צא החוצה.

איתן כבל: בבקשה.

יצחק וקנין: איתן, אני רוצה לומר פה משהו.

יצחק וקנין: אנחנו מסתובבים - - -

<קריאה: הוא התכוון באוניברסיטה של הבת שלו.

איתן כבל: די, חבר'ה, די.

תמר זנדברג: - - - למה הוא התכוון.

איתן כבל: די, עצמוני, די.

תמר זנדברג: בושה וחרפה שאתה מרשה לעצמך לדבר ככה.

איתן כבל: די, עצמוני, די.

איתן כבל: הגזמת.

יצחק וקנין: אני מאוד מעריך את חבר הכנסת דב חנין, אני חושב שהוא באמת הולך שנים כבר לנושא הזה של רווחת העוף, רווחת החקלאים, תמיד דאג להכניס את שניהם ביחד.

יצחק וקנין: אבל, רבותי, אנחנו צריכים לשים את הדברים על השולחן.

יצחק וקנין: אנחנו מדברים ואנחנו סוטים מהמטרה, ואסביר לכם.

יצחק וקנין: גם כשאנחנו מדברים על לולי חופש, אני מודיע לכם, תשכחו מזה שהאוצר ישים שקל במציאות הזאת.

יצחק וקנין: ואסביר גם למה.

יצחק וקנין: לול חופש 30% בהתייקרות מעל הביצה הרגילה.

יצחק וקנין: זאת אומרת, יצטרכו לשלם יותר עבור הביצה הזאת.

יצחק וקנין: זו ביצה יותר יקרה.

יצחק וקנין: עם כל הכבוד, כולם מדברים מדברים, מי ישלם את זה?

יצחק וקנין: עקרת הבית צריכה לשלם את זה.

<רונן בר: לול מעוף, לולי מעוף.

איתן כבל: טוב, תודה, וקנין.

יצחק וקנין: זה אחד.

יצחק וקנין: אז יש לי הצעה.

<קריאה: היא לא תרוץ.

יצחק וקנין: במקום לדבר על 4% ולתת פה תוספת, רבותי, למשקים הקיימים תנו 90,000 ביצה תוספת; למי שהולך ללול חופש, שיקבל 110.

יצחק וקנין: ותגמרו את העסק הזה.

יצחק וקנין: לא אחוזים.

<צביקה כהן: מה עם ה-4 – אה, בלי 4%.

יצחק וקנין: בלי 4%.

יעל כהן-פארן: הם מנסים לבטל את ה-4, אם לא שמת לב, וזה - - -

יצחק וקנין: אתה נותן להם תוספת תמריץ.

יצחק וקנין: זה עוד 20% יותר, זה עוד 25% - - -

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: חבר הכנסת וקנין.

איתן כבל: יוסי אדוני, די.

<אסף חן: יעל, תפסיקו להתעלם - - -

איתן כבל: די, הבנתי את העניין.

<צביקה כהן: יש לו תוספת - - -

איתן כבל: די, סליחה.

איתן כבל: אני מעלה - - -

<אסף חן: הוא צודק, זה עולה הרבה כסף.

איתן כבל: אסף.

<יוסי אדוני: יש לי תוספת לסעיף.

<יוסי אדוני: כבוד היושב-ראש, אני מבקש תוספת לסעיף, חשובה מאוד, ברשותך, לפני שאתה מביא את זה להצבעה.

איתן כבל: לאיזה סעיף?

<יוסי אדוני: לסעיף שאנחנו מדברים, של התוספת 100,000 ביצה.

<לאה ורון: 7(ב).

<יוסי אדוני: סעיף 7(ב).

איתן כבל: שמה?

<קריאה: איפה?

<קריאה: זה בסדר, למה לא?

<קריאה: בסוף הסעיף.

<יוסי אדוני: אני מבקש להוסיף את שתי המילים האלה.

<קריאה: במשקו או ב - - -

<שמעון ביטון: מושבו.

<אסף חן: אנחנו מתנגדים.

<אסף חן: אני לא מסכים.

<אסף חן: מה אתה רוצה, להרוג אותנו במרכז?

<אסף חן: אנחנו לא מסכימים.

<אסף חן: אתה יודע שאצלנו אין שטחים, ואתה יודע אצלנו שיש בעיות, ואתה יודע שאצלנו כן עושים גידולים משותפים.

תמר זנדברג: איפה החבר שלך מהגן ילדים, שאמר שהכול כבר סוכם ואין שום בעיה ואפשר להמשיך?

תמר זנדברג: עכשיו אתם מכניסים סעיפים ולנו אסור?

<יוסי אדוני: לא, זה לא סעיף.

תמר זנדברג: לא, רק שנבין, רק שנבין איפה אנחנו עומדים.

תמר זנדברג: תקרא לחבר מהגן ילדים - - -

איתן כבל: תמר, די.

תמר זנדברג: לא, באמת.

איתן כבל: חברים, יוסי, חברים יקרים, אני מעלה להצבעה את סעיף 8 - - -

<קריאה: 7.

איתן כבל: 7 – אני מתנצל, פשוט הרצון שלי כבר – 7(ב) להצבעה.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

דב חנין: רגע, התוספת של יוסי נכללת?

איתן כבל: לא לא לא.

דב חנין: אני מבקש להעמיד אותה להצבעה.

איתן כבל: בסדר, אין בעיה.

איתן כבל: הייתי רוצה, אבל זה מייצר בעיה במקום אחר ולא חשבנו עליה.

דב חנין: לא, אבל זה נותן תמרוץ לפחות לאנשים בפריפריה.

<צביקה כהן: זה עניין של מדיניות, זה לא פה.

<שמעון ביטון: בוא תשאיר את הסעיף כמו שהוא, איתן.

יצחק וקנין: דב, תאמין לי, תשאיר את זה כמו שהוא.

איתן כבל: עזוב.

איתן כבל: דב, זה סתם, תעזוב.

יצחק וקנין: - - - לסבך לנו את העניינים.

איתן כבל: זה פוליטיקות כבר שלא כדאי – תאמין לי.

איתן כבל: זה לא מוסיף.

איתן כבל: זה פוליטיקות.

איתן כבל: אוקיי, מי בעד 7(ב)?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: בעד תקנה 7(ב) – רוב

איתן כבל: תקנה 7(ב) אושרה.

איתן כבל: תודה רבה, הסעיף אושר.

איתן כבל: קדימה, 7 - - -

<קריאה: מצוין.

<אורי צוק בר: כאן הכוונה רק למשקים, רק למגדלים במשק, כמו שהם רצו, רק מי שמגדל במשק שלו, או במתחם חדש שהוא המתחם של המגדלים.

איתן כבל: מאה אחוז.

איתן כבל: כן, אלקבץ.

<מרדכי אלקבץ: בסעיף הזה יש איזו בעיה שהיינו רוצים לפתור אותה.

איתן כבל: למה לא פתרתם אותה לפני כן איתם?

<מרדכי אלקבץ: כי עכשיו אנחנו רוצים לפתור אותה, זו ההזדמנות.

<מרדכי אלקבץ: בזמנו התקבלה בהחלטת ממשלה הקצאה של מכסות ליישובי גדר.

<מרדכי אלקבץ: אני חושב שהסעיף כאן מתנה התניה שמגבילה אותם.

<מרדכי אלקבץ: הם לא יוכלו לגדל, וצריכים לאפשר להם לגדל לפחות עד ליציאה ללולים חדשים, בלולים שבתוך המשק, ללולים שקיימים, ללולים של ההורים שלהם.

דוד ביטן: לא הבנתי.

<יוסי אדוני: אני רוצה לחדד בבקשה, ברשות היושב-ראש.

איתן כבל: בבקשה, יוסי.

דוד ביטן: מה זה למעט?

דוד ביטן: מה הכוונה?

דוד ביטן: פה מדובר - - -

<יוסי אדוני: אסביר למה למעט.

<יוסי אדוני: מדובר בארבע החלטות ממשלה, שניתנו בדבר חיזוק יישובי הגדר, קיבלו חצאי מכסות ביצים.

<יוסי אדוני: בנים שבאו להתיישב ולבנות את ביתם - -

דוד ביטן: עכשיו רוצים להוסיף להם - - -

<יוסי אדוני: יפה.

<יוסי אדוני: - - קיבלו חצאי מכסות ביצים, והמצב הסוציו-אקונומי שלהם נמוך, לא ניתן להתפרנס מחצי מכסה, מ-250,000 ביצה.

<יוסי אדוני: אנחנו מבקשים להשלים לבנים האלה שגרים ביישובי הגדר השלמה בלול הקיים של מגדלים במשקם.

איתן ברושי: מגדלים אצל ההורים?

<יוסי אדוני: כן, הם מגדלים עם ההורים ויש להם מקום.

<צביקה כהן: אם זה היה הלול שלהם, זה היה בפנים, אתה מבין?

<קריאה: ברור.

<שמעון ביטון: בלי ההתניה של 9(ב), פוטר את הסעיף הזה.

<יוסי אדוני: (3)(א) - - -

<שמעון ביטון: השלמה של המכסות המוקטנות למי שקיבל לפי החלטת ממשלה בלבד.

איתן ברושי: זה הגיוני.

איתן ברושי: בסדר גמור.

<שמעון ביטון: אבל סעיף 9(ב) פשוט לא נותן לממש את הזכות הזו.

<שמעון ביטון: ואנחנו מבקשים פה גם ממשרד החקלאות, מאחר שחצי מכסה כבר מגודלת מזה מספר שנים במשקים הקיימים בתנאים הקיימים, מבקשים להקל בתקנות היום, שעל הבנים האלה שקיבלו לפי החלטות ממשלה לא יחול 9(ב), ורק כך נוכל להתקדם.

<שמעון ביטון: וכשנצא איתם לדרך, לפחות תהיה כדאיות.

<צביקה כהן: למה רק עליהם?

<שמעון ביטון: מה רק עליהם?

<צביקה כהן: למה לא עוד כאלה - - -

<שמעון ביטון: כל מי שקיבל לפי החלטות ממשלה.

<צביקה כהן: ואם הוא קיבל בלי החלטות ממשלה?

<שמעון ביטון: אז אני מייחד את זה.

איתן כבל: שמעון, 9(ב) – סליחה.

איתן כבל: דוד, בבקשה.

דוד ביטן: אם אני מוריד את 9(ב), אז זה לא טוב?

<שמעון ביטון: 9(ב), אם אתה מוריד, זה טוב.

<שמעון ביטון: ובמושבו.

<קריאה: לא, לא את הכול.

<יוסי אדוני: - - - החלטות ממשלה.

איתן כבל: חברים יקרים, ר' שמעון - - -

דוד ביטן: אז אוקיי, הם מתכוונים רק בגדר לתת את זה.

איתן כבל: שנייה, לא לא לא, רגע רגע.

איתן כבל: בכל הכבוד, יש דברים שאני לא מוכן.

איתן כבל: לשעבד את צער בעלי-חיים ורישוי עסקים.

<קריאה: - - -

<מרב תורג'מן: יש פה הפניה ל-9(ב).

דוד ביטן: זה לא שייך להחלטות ממשלה.

איתן כבל: לא לא, זה לא הבעיה.

איתן כבל: שנייה, חברים, בכל הכבוד, יש קו שאני לא מוכן לחצות אותו.

דוד ביטן: צודק, הם אמרו שזה החלטת ממשלה.

איתן כבל: אני לא מוכן לחצות אותו.

איתן כבל: לא אתן שום דבר – צביקה ואורי, זה נשמע שיח מרתק אפילו, אני מצטער שאני קוטע בין שניכם את השיח.

דוד ביטן: הבנתי כבר את הבעיה.

דוד ביטן: תראה, אם ישאירו את זה בנוסח הזה, הם צריכים היתרי בנייה.

דוד ביטן: יכול להיות שיש להם בלול הקיים אפשרות להוסיף.

<יוסי אדוני: לא להוסיף, להכניס, הלול מוכן.

איתן כבל: תן לו, יוסי, הוא הבין ככה.

דוד ביטן: רגע.

דוד ביטן: כי הם כבר מגדלים.

דוד ביטן: זו הכוונה, שגם אם יוכלו להוסיף - - -

איתן כבל: לא, אבל תראה - - -

דוד ביטן: ולא לעשות - - -

יצחק וקנין: אסביר את הבעיה יותר ברור.

יצחק וקנין: החבר'ה לא הסבירו אותה.

איתן כבל: וקנין.

יצחק וקנין: כשהממשלה נתנה תוספת מכסות, היא נתנה בקו יישובי הגדר תוספת מכסות למשקים קיימים.

יצחק וקנין: עכשיו, ההתניה פה שחייב להיבנות לול חדש וגם הבית - - -

דוד ביטן: זה לא צריך, זו לא התניה טובה.

איתן כבל: תן לו, תן לו.

יצחק וקנין: דקה.

דוד ביטן: זה מה שאמרתי.

איתן כבל: ברור.

יצחק וקנין: אני אומר לך דברים ישר ולעניין.

יצחק וקנין: זאת המציאות.

יצחק וקנין: מה שקרה פה, שחלק מהילדים בתהליך הזה לא בנו לול כי אין להם איפה לגדל אותו כרגע, אז הם מגדלים או עם האבא, האבא הרחיב את הלול, אבל הוא בשלב כזה שהוא עוד לא בנה את הבית כנראה.

יצחק וקנין: אז הם רוצים במציאות הזאת כן לאשר לו לגדל - - -

<יוסי אדוני: לא לא, בנו.

יצחק וקנין: אתם רוצים - - -

<יוסי אדוני: בנו כבר את הבתים.

<שמעון ביטון: לא לא, אני – בבקשה, ברשותך, חבר הכנסת.

<יוסי אדוני: סיימנו את הבנייה של הבתים.

<קריאה: אסביר את זה טוב.

<שמעון ביטון: חיים, סליחה רגע.

<שמעון ביטון: קיים בית, קיים מה שנקרא אישור נחלה, הבנים קיבלו חצאי מכסות.

<שמעון ביטון: גם בתקנות 2015 היה ניתן להשלים את המכסות ל-500,000 ביצה, ובלבד שעמדו ב-9(ב), שזה רישוי עסקים והיתר בנייה, קרי להקים לול חדש, ומי שיהיה בתוך התהליך של הקמת לול חדש יוכל לקבל את הגדלת המכסה.

<שמעון ביטון: שום מכסה ב-2015 לא נוצלה בגלל תנאי הסף הזה.

דוד ביטן: איתן, אני הבנתי את זה - - -

<שמעון ביטון: ואני מבקש ב-2016, לא מדובר בהרבה מכסות, מדובר במספר בודד של בנים ביישובי העימות, שקיבלו חיזוק לפי החלטת הממשלה.

איתן כבל: שמעון, אגיד לך מה הבעיה שלי.

<שמעון ביטון: אני - - -

איתן כבל: תן לי, הבנתי.

איתן כבל: אגיד לך בדיוק מה הבעיה שלי, שאני כל הזמן נותן.

איתן כבל: אני בתקנות האלה רק נותן.

דוד ביטן: אז דווקא פה אתה - - -

איתן כבל: סליחה.

איתן כבל: לא, שנייה, אסביר.

איתן כבל: אתה יודע ממה אני מודאג?

איתן כבל: אנחנו לאורך כל הדרך מדברים על תהליך, שגם לראש המועצה יש עניין בו, שהכול ישתנה, שכל המרחב ישתנה.

איתן כבל: אנחנו מבצעים פה פעולה של זמניות, שהיא עלולה להיות לא יודע לכמה זמן.

דוד ביטן: כן, אבל דווקא אלה לא מסוגלים כלכלית לנהל את זה.

איתן כבל: שנייה, רגע, דוד.

דוד ביטן: זה לא הרבה.

איתן כבל: תן לי.

איתן כבל: אני לא יודע מה זה הרבה ומה זה מעט.

דוד ביטן: הנה, הם יגידו לך - - -

איתן כבל: שנייה.

איתן כבל: אני רוצה מספרים.

<יוסי אדוני: זה 15,000,000 ביצים.

איתן כבל: שנייה, רגע, יוסי.

יצחק וקנין: אני מציע שאת השאלה תשאל את מולי.

איתן כבל: מולי, בבקשה.

דוד ביטן: איתן, אל תתעקש דווקא פה.

יצחק וקנין: ותגיד מה המספר - - -

<עמית סופר: איתן, רק משפט.

איתן כבל: לא, אני לא רוצה להתעקש.

דוד ביטן: נתנו מספיק, ודווקא פה להתעקש זה - - -

איתן כבל: כן, בבקשה, אדוני ראש - - -

דוד ביטן: אבל הם לא יכולים לקיים את – תסלח לי, אתה דאגת לעצמך במרכז.

דוד ביטן: כשהם הציעו הצעה אמרת: זה לא מקובל - - -

<עמית סופר: התהליך הזה, אדוני היושב-ראש - - -

דוד ביטן: - - -

איתן כבל: דוד, תודה.

דוד ביטן: אז תירגע, תן גם להם קצת.

דוד ביטן: אל תיתן הערות כל הזמן.

איתן כבל: שם ותפקיד כדי שייכנס לדברי הימים.

<עמית סופר: עמית, יושב-ראש המועצה האזורית מרום-הגליל.

<עמית סופר: מה שהזכירו פה בעצם זה דווקא קטליזטור לתהליך שאדוני מדבר עליו.

<עמית סופר: בסופו של יום, אם נוסיף לאותן חצאי מכסות את התוספת הרלוונטית, נוכל לייצר את אותם תהליכים של אותם לולים גדולים כדי לייצר את השיתוף בין אב ובן.

<עמית סופר: וזה חלק מהתהליך.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: זה משהו אחר, זה אתה בא ממקום אחר לגמרי.

איתן כבל: חלק מהרצון שלנו, במשק המשפחתי, ואני אומר את זה לכם גם, צביקה, ברור הוא שבמעבר מהחקלאות הקיימת לחקלאות החדשה שאנחנו רוצים, אם לא יהיה חיבור משפחות או חיבור של קבוצות, המשק המשפחתי ייגמר.

איתן כבל: דיברנו על זה בפעם הקודמת, וחלק מהעניין היה שרצינו לכפות, אני רוצה להזכיר, על שותפויות.

איתן כבל: כי הבנו שאם לא תהיה שותפות, בסוף בסוף נכתוב במשרד שלנו את הדברים הכי טובים שאנחנו רוצים, ובשטח הם לא יוכלו לעמוד בזה.

איתן כבל: עכשיו, אני מקבל את מה שאתה אומר.

איתן כבל: אבל אני רוצה לדעת בכמה מדובר, כדי לקבל קנה מידה.

<יוסי אדוני: תוספת כ-15 - - -

<שמואל לויט: הסכום הוא בין 10 ל-15 מיליון ביצים.

<שמואל לויט: זה הסכום הכולל.

<צביקה כהן: כמה מגדלים?

<שמעון ביטון: 40.

<שמואל לויט: לא, כבר פחות מ-40.

<שמואל לויט: באזור 35 משפחות.

איתן ברושי: אבל, מולי, השאלה לא כמה אלא איפה הם גרים.

איתן ברושי: מדובר על גדר.

<שמעון ביטון: אביבים, דוב"ב וזרעית.

איתן ברושי: זאת הנקודה.

<קריאה: יישובי קו עימות.

נורית קורן: - - - קו העימות.

איתן ברושי: השאלה לא כמה - - - אלא איפה הם גרים.

איתן ברושי: הם גרים על הגדר.

נורית קורן: בטח, קו העימות.

<שמואל לויט: החלטות הממשלה נגעו ליישובי גדר בלבד.

איתן ברושי: יישובי גדר.

איתן ברושי: מה זה גדר?

איתן ברושי: שני ק"מ?

איתן ברושי: תגידו, זה רציני שבכנסת מתעללים באנשים האלה?

נורית קורן: אבל למה התעללות?

איתן ברושי: למה?

איתן ברושי: כי צריך לאשר את זה.

נורית קורן: אבל אנחנו מדברים על זה.

איתן כבל: ראש המועצה האזורית הבהיר את זה.

איתן כבל: כל מי שמוסיף רק מקלקל.

איתן ברושי: על הגדר הם יושבים.

איתן כבל: כן, אורי.

איתן ברושי: - - - משלמים להם.

<אורי צוק בר: אני רוצה שהיועצת המשפטית גם תוסיף.

<אורי צוק בר: קיבלנו את ההערה הזאת, את הבקשה לתיקון הזו ממועצת הלול.

<אורי צוק בר: דנו בנושא עם מנכ"ל המשרד יחד עם הייעוץ המשפטי, והגענו למסקנה שאי-אפשר לקבל את הבקשה לשינוי הזה.

איתן כבל: מה הנימוק?

<אורי צוק בר: מהנימוק שאנחנו נותנים פה תוספת.

<אורי צוק בר: אנחנו נותנים תוספת של מכסה נוספת לעלות מ-300-250 אלף ביצים למישהו ל-500,000.

<אורי צוק בר: זו תופסת שההקצאה הממשלתית של עוד מכסה.

<אורי צוק בר: אנחנו לא יכולים לתת תוספת כזאת ללול שלא עומד בדרישות הבסיס של צער בעלי-חיים, רישוי עסקים, וטרינריה וכו'.

איתן ברושי: - - - זה לא קשור.

<אורי צוק בר: ברגע שהם יעמדו בתנאים – הם יקבלו.

<אורי צוק בר: נמשיך לתת את הסכום הזה - - -

<שמעון ביטון: אורי, זה לא פייר.

<שמעון ביטון: הם מגדלים כבר את ה-200,000 הראשונים, הם מגדלים אותם באותם תנאים.

איתן ברושי: אין תנאים.

דוד ביטן: וזה לא כלכלי - - -

<שמעון ביטון: אורי, זה לא פייר.

<לאה יוגב: איתן, אני מבקשת לומר משהו.

דוד ביטן: יש לך פחות מזה?

<קריאה: כל מי שמגדל עומד בתנאים?

איתן כבל: לאה, בבקשה.

<אורי צוק בר: שנייה, רק לא סיימתי רגע, אם אפשר.

<אורי צוק בר: התוספת הזאת, נמשיך לשים אותה בתקנות כל שנה.

<אורי צוק בר: אנחנו מקווים - -

<שמעון ביטון: אי-אפשר להשתמש בה.

<אורי צוק בר: - - יחד כולנו, שאנחנו נכנסים לתקופת הרפורמה, ובתקופת הרפורמה ייבנו את הלולים המחודשים ויקבלו את התוספות האלה.

דוד ביטן: טוב, אני מציע לא לקבל את העמדה הזאת.

איתן כבל: בבקשה, קודם כול לאה.

<לאה יוגב: איתן, אני מבקשת לציין בפני הוועדה שאנחנו מדברים על כ-40 משפחות של צעירים שגרו בכל אזורי הארץ, עקרו את מקום עבודתם ומקום מגוריהם, ובאו ובנו את ביתם בגבול הצפון על הגדר.

<לאה יוגב: וכששואלים פה איזה מרחק, אז המרחק מהבית שלהם לחייל הראשון של ה"חיזבאללה" זה בערך 10-8 מטר.

<לאה יוגב: אחד.

<לאה יוגב: שניים, הם הרחיבו את היישוב.

<לאה יוגב: הם גרים בתוך יישובי הגדר, והם באו בגלל המכסה.

דוד ביטן: ובסוף לא נתנו להם אותה.

<לאה יוגב: לקחו את הנשים ואת הילדים שלהם, עקרו אותם מבתי-הספר בחיפה, ברעננה, בירושלים, עברו לגבול הצפון.

<לאה יוגב: הם הרחיבו את היישוב, פתאום הפעוטון מתמלא ילדים, פתאום יש יותר אוכלוסייה צעירה שמרעננת את היישובים.

איתן כבל: תודה.

<לאה יוגב: רגע, משהו נוסף.

<לאה יוגב: עכשיו, התנאי הזה, הם מבחינתם מוכנים לצאת ללולים חדשים, רק שעדיין אין מתחמים, עדיין התהליך עצמו לא התחיל, כמו שדיברנו לאורך כל היום.

<לאה יוגב: אז הסיפור לתת להם בינתיים לגדל - - -

איתן כבל: לאה, תודה.

<שמעון ביטון: איתן, רק אני משלים.

איתן כבל: שמעון, משפט.

<שמעון ביטון: הבנים האלה כבר גרים ביישובים מעל עשר שנים, וקיבלו את המכסות על-פי חוק, לפי החלטות ממשלה לחיזוק יישובי הגדר.

<שמעון ביטון: הבנים האלה זה דור ההמשך שלנו, זו חבורה - - -

איתן כבל: סליחה.

איתן כבל: תן לי, הבנתי אותך.

<שמעון ביטון: לא, אבל אני מסיים, איתן.

איתן כבל: לא, זו הרצאה, שמעון, עזוב.

<שמעון ביטון: לא מרצה, נותן עובדה אחת.

איתן כבל: הבנתי.

<שמעון ביטון: איתן, נותן עובדה אחת.

<שמעון ביטון: את ה-200,000 ביצים הראשונות הם מגדלים עם האבא.

<שמעון ביטון: היום מה שאנחנו מבקשים מהם, את ה-300 הנוספים, זה להקים לול חדש.

<שמעון ביטון: זה סתם יתקע את הכול.

איתן ברושי: החלטות, איתן.

דוד ביטן: רק לגדר ניתן.

דוד ביטן: לא לכל הארץ.

<קריאה: מה הנימוק?

<צביקה כהן: רק משפטית.

איתן ברושי: משפטית – יתקנו את זה משפטית.

איתן כבל: גברתי, סליחה.

דוד ביטן: רק לגדר, לא לכל הארץ.

איתן כבל: דוד.

<אורי צוק בר: אפרת תסביר.

<צביקה כהן: אפרת ורד.

איתן כבל: לא, חבר'ה, הבנתי.

<אורי צוק בר: לא, יש פה בעיה משפטית גם, היא צריכה להסביר.

איתן כבל: אפרת, בבקשה.

<אפרת ורד: מה שאני רוצה להשלים זה שיש חוק במדינת ישראל, אף אחד הוא לא מעל החוק.

<אפרת ורד: כשאתה קובע תוספת אתה לא נותן אותה למי שלא עומד בהוראות החוק.

<אפרת ורד: אתה לא יכול לעשות אפליה בין אוכלוסייה אחת לאחרת ולקבוע הוראות שהן בניגוד לחוק.

<שמעון ביטון: הנה, קבענו תוספת 4% עכשיו רק ללולי חופש.

איתן כבל: לא, זה לא אותו דבר.

<יוסי אדוני: מכסות לפי החלטת ממשלה.

איתן כבל: שמעון, עשה לי טובה.

איתן ברושי: זה הוראות שעה.

דוד ביטן: איזה חוק, אני לא מבין.

איתן כבל: סליחה.

דוד ביטן: וכל מה שהוסף זה בהתאם לחוק?

<קריאה: החלטת ממשלה זה חוק?

דוד ביטן: לתת 7% תוספת בלי לתת שום דבר זה בסדר.

דוד ביטן: בלי לעשות כלום.

<יוסי אדוני: אורי, אמרתם שמשרד המשפטים מתנגד, לא?

<שמעון ביטון: זה יעודד את הבנים באמת ללכת לתהליך של השדרוג של הלולים.

<שמעון ביטון: זה בדיוק מה שיעודד אותם.

איתן ברושי: נאשר את זה, ואם תהיה הערה משפטית נבדוק את זה.

דוד ביטן: איזה הערה משפטית?

איתן ברושי: אנחנו נאשר את זה.

איתן כבל: סליחה.

איתן כבל: שנייה.

איתן כבל: חברים, אני רוצה לחשוב על הרעיון הזה עד סוף – זה לא כל כך פשוט.

איתן כבל: אני רוצה למצוא אולי דרך הוראת שעה או הגדרה לשנה או משהו שיודע לתת לי מענה, כי מה שאומרת אפרת הוא לא דבר של מה בכך.

דוד ביטן: של מה?

איתן כבל: שנקבל את התיקון, שהוא מנוגד - - -

<לאה ורון: שנמחק את האמור לגבי תקנה - - -

איתן כבל: אי-אפשר.

איתן כבל: חברים, צריך פה לעשות - - -

דוד ביטן: - - - שנמחק – למעט היישובים האלה והאלה.

איתן כבל: דוד, אתה גם עורך-דין.

איתן כבל: צריך לעשות את זה יצירתי.

איתן כבל: בסוף זה יגיע ל – ומישהו יפסול לנו את זה.

איתן כבל: אז מה עשינו?

דוד ביטן: אף אחד לא יפסול.

<קריאה: צריכה להיות פה הצדקה - - -

איתן כבל: ויימצא המישהו הזה כבר, לא מפה.

דוד ביטן: אז תבטל את הסעיף.

איתן כבל: שנייה רגע.

איתן כבל: כבר יימצא המישהו הזה, לא מפה, שילך ויגיש - - -

דוד ביטן: מה אומרים לך - - -

<רונן בר: איתן, זה חייב לעמוד בחוק צער בעלי-חיים.

<רונן בר: חייב לעמוד בחוק צער בעלי-חיים.

<קריאה: זה לא הדיון.

<קריאה: אנחנו כבר מגדלים חצי מכסה.

<קריאה: איזה צער בעלי-חיים?

איתן כבל: אין ויכוח בעניין הזה.

איתן ברושי: איתן, מה רבין היה אומר?

איתן ברושי: לא לגעת בקו עימות.

איתן כבל: לא, חברים יקרים, יש פה עניין – שנייה, חברים, צביקה, אורי, תקשיבו, הרי לי ברור, אי-אפשר שזה יופעל בניגוד לחוק.

איתן כבל: סליחה, יוסי אדוני וחברים יקרים, כל מה שאנחנו אומרים, אני רוצה לעזור לכם, אני רוצה לחשוב, זה לא יכול לפעול, גם אם אני רוצה לעזור, אני לא – אני פה היושב-ראש ואני אתכם והסימפטיה שלי אתכם.

איתן כבל: אני רוצה למצוא דרך אחרת, כי ברור לי שדקה זה לא יעמוד במבחן.

<שמעון ביטון: איתן, זו הנקודה הכי חשובה.

איתן כבל: שמעון, סליחה.

איתן כבל: רגע, אני רוצה שזה יעבור.

איתן כבל: הבעיה היא לא עכשיו אם אני מעביר את זה ומישהו יפנה לבית-המשפט.

איתן כבל: יש כאלה שלא רוצים שזה יקרה.

<עמית סופר: איפה הבעיה המשפטית, היושב-ראש?

<עמית סופר: הבעיה המשפטית לא ברורה.

<עמית סופר: אם אפשר לחדד אותה.

<עמית סופר: אנחנו לא רואים את הבעיה המשפטית.

<יוסי אדוני: ברשותך, אני רוצה להגיד כמה דברים.

דוד ביטן: - - - את ה-7%.

איתן כבל: לא, זה לא בניגוד.

דוד ביטן: לא, רגע.

דוד ביטן: את ה-7% - - -

<יוסי אדוני: ברשותך, אני רוצה להגיד כמה דברים לחברים.

דוד ביטן: מה הבעיה?

איתן כבל: הטענה היא פה אחרת.

דוד ביטן: - - -

איתן כבל: זו לא הטענה.

איתן כבל: התוספת מייצרת פה בעיה.

דוד ביטן: אתה מייצר מקום חדש - - -

איתן כבל: לא לא, גם שם הוא אומר, הוא לא יכול להוסיף את זה.

איתן כבל: לא, אתה טועה, הוא לא יכול, אם הוא עובר את הכמות, אתה שומע, הוא לא יכול.

דוד ביטן: - - -

איתן כבל: לא לא, הוא לא יכול, הוא לא יכול.

<יוסי אדוני: כבוד היושב-ראש, אני חייב, ברשותך, להגיד כמה דברים שאנשים יבינו על מה מדובר.

איתן כבל: לא לא, יוסי.

איתן ברושי: בוא נגמור, איתן.

איתן כבל: שנייה.

איתן כבל: צביקה, אורי, נעצור עם הסעיף הזה, נתקדם, ונחזור אליו.

איתן ברושי: איתן, אנחנו נסמיך אותך לגמור – בוא נגמור.

איתן ברושי: צריך לזוז כבר.

איתן ברושי: בוא.

איתן כבל: חברים, 8, ונחזור לסעיף המדובר לאחר מכן.

איתן כבל: בבקשה, סעיף 7.

<לאה ורון: תחשבו בינתיים על פתרון.

איתן כבל: כן כן.

איתן ברושי: 8(א)?

איתן כבל: על מה לא הצבענו?

<לאה ורון: הצבעתם על 7(ב).

<לאה ורון: (א) ו-(ג) לא הוצבעו.

<קריאה: 7(ב) הצבענו.

איתן כבל: (א) יש לך ניסוח?

<קריאה: לא, ל-7(ב).

<לאה ורון: עורכת-הדין ורד, יש לך ניסוח ל-(א)?

<שמעון ביטון: 7(א).

איתן כבל: כן כן.

<לאה ורון: עורכת-הדין ורד, יש לך הצעה לסעיף 7(א)?

<לאה ורון: אין לך עוד הצעה, שיתקדמו הלאה?

<לאה ורון: אז בואו נמשיך אולי עם 8.

איתן כבל: עוד לא נתתם את התשובה?

<קריאה: יש הצעה, אבל - - -

<לאה ורון: שהיושב-ראש ימשיך - - -

איתן כבל: אוקיי, תמשיכי את ההקראה.

<לאה ורון: סעיף 8.

<אסתר זנזורי פריאל: להמשיך?

איתן כבל: תמשיכי.

<שמעון ביטון: אם אפשר לקבל פה הסבר, בבקשה.

<לאה ורון: רגע, תן לה רק לסיים לקרוא.

<אסתר זנזורי פריאל: אקריא גם את (ב).

איתן כבל: הלאה.

איתן כבל: עצרי.

<לאה ורון: פה תעצרו.

<לאה ורון: רגע רגע, שיעצרו ויסבירו.

איתן כבל: כן, תסבירי.

<אורי צוק בר: כאן זה בעצם מה שאמרנו הכפילות, שמי שעובר לאתר חדש יכול להמשיך לקבל את המכסה גם בלול הנוכחי וגם בלול החדש הוא מקים עם להקה חדשה, ואז בעצם יש לו כפל מכסה לתקופה מוגבלת.

<שמעון ביטון: התקופות.

<שמעון ביטון: אורי, בבקשה.

<אורי צוק בר: התקופה היא או עד סוף גיל הלהקה, שזה 26 חודשים, או עד תום שנת התכנון.

<אורי צוק בר: וב-(ב) נתנו תוספת למי שקיבל את ההטבה הזאת בשנה שעברה, הארכנו לו אותה גם לשנה הזאת.

<שמעון ביטון: אורי, זה פקיעה?

<אורי צוק בר: כן.

<אורי צוק בר: גיל 26 חודשים מפקיעה, כן.

איתן כבל: יש הערות?

<לאה ורון: יש הערות?

יוסי יונה: יש פה הסתייגות מטעם - - -

<ישראל יקוטי: אנחנו בדוב"ב 27 משפחות, הילדים גרים אתנו.

איתן כבל: לא, אתה מדבר על - - -

<לאה ורון: לא לא, מדברים עכשיו על תוספות חד-פעמיות.

<ישראל יקוטי: - - -

איתן כבל: לא לא לא.

<יוסי אדוני: אנחנו חוזרים לדון על זה.

<קריאה: איך אתה מסכים לזה?

<קריאה: זה לטייקונים שייבנו לול - - -

איתן כבל: שנייה, רגע, חברים יקרים.

איתן כבל: תקשיבו.

<ישראל יקוטי: איך זה עובד במדינה הזאת?

<ישראל יקוטי: אני לא מבין.

דוד ביטן: הוא צודק, תאמין לי שהוא צודק.

איתן כבל: בגלל שיש מחלוקת על הסעיף הקודם, שמתי את זה בצד כדי - - -

דוד ביטן: ואנחנו בינתיים מאשרים להם את הכול.

דוד ביטן: אז בוא נעכב את כל האישורים - - -

איתן כבל: לא, זה לא לאשר להם.

איתן כבל: זה לאשר לחקלאים, לא להם.

<אורי צוק בר: מה זה להם?

<צביקה כהן: מה זה להם?

דוד ביטן: כן, עם כל הכבוד, אתם צריכים למצוא פתרונות לנושאים בעייתיים.

<צביקה כהן: שמענו.

דוד ביטן: ולא להגיד - - -

איתן כבל: אוקיי, נמצא פתרון.

דוד ביטן: מה זה העניין הזה?

דוד ביטן: באמת.

<צביקה כהן: נמצא פתרון.

<צביקה כהן: איתן אמר שנמצא פתרון.

דוד ביטן: עשינו דיון במשרד החקלאות.

דוד ביטן: נו, באמת.

דוד ביטן: פה נותנים מיליונים של ביצים, פתאום אתה הולך למוטט משהו קטן.

דוד ביטן: מספיק כבר עם הדברים האלה.

דוד ביטן: אני רוצה להבין, אם אנחנו מאשרים את הכול, אז נגמר, או שצריכים לאשר את כל התקנות בבת אחת?

<ישראל יקוטי: - - - 800 עופות.

<ישראל יקוטי: איזה מדינה זאת?

<ישראל יקוטי: אני לא מבין.

<ישראל יקוטי: אני על הגדר.

דוד ביטן: לא מאשרים, אז תעצור בינתיים.

דוד ביטן: שימצאו פתרון.

דוד ביטן: זה הכול.

<ישראל יקוטי: 27 משפחות בדוב"ב.

איתן כבל: אין לי בעיה לחכות עם זה.

דוד ביטן: לא צריכים למהר עם זה.

<ישראל יקוטי: איפה - - -

<קריאה: אתה פוגע בחקלאים.

דוד ביטן: לא פוגע.

דוד ביטן: שימצאו פתרון, זה הכול.

<ישראל יקוטי: המנכ"ל אמר שזה בסדר.

<ישראל יקוטי: מה לא בסדר?

איתן כבל: אתה רוצה שנחזור עכשיו ונעסוק ב-7(ב)?

איתן כבל: אין לי בעיה.

דוד ביטן: כן, 7(ב).

דוד ביטן: כשנגמור עם 7(ב), נמשיך הלאה – (ג), לא (ב).

<שמעון ביטון: 7(ג).

איתן כבל: תיכף אתן לך.

איתן כבל: שב.

דוד ביטן: יש גבול.

דוד ביטן: מה זה?

דוד ביטן: יש שמה יישובי קו עימות, אתם מתחשבנים איתם על שטויות?

איתן כבל: דוד.

איתן כבל: בוא קודם כול - - -

דוד ביטן: זה כמו שהייתי בשלומי, מבקשים מהם 300,000 שקל ביטוח של קרקע צמוד ל"חיזבאללה".

דוד ביטן: אתה מבין?

דוד ביטן: זה בסדר.

דוד ביטן: במקום לתת להם את זה בחינם.

<קריאה: זה עליית ערך.

<צביקה כהן: איתן, תן לי חמש דקות.

דוד ביטן: יש גבול לכל דבר.

דוד ביטן: מה זה?

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: בבקשה, תתקרב - - -

<לאה ורון: בוא שב ליד חבר הכנסת וקנין.

איתן כבל: שם ומשפחה.

<רפי פרץ: פרץ רפי, דוב"ב.

<רפי פרץ: במושב שלי זה 27 משפחות.

דוד ביטן: מביאים סעיף שאי-אפשר להשתמש בו.

איתן כבל: תן לו לדבר מדוב"ב.

דוד ביטן: העיקר רושמים לנו אותו בתקנות.

איתן כבל: די, דוד.

<רפי פרץ: המושב שלי זה 27 משפחות על גבול הצפון שכבר מגדלים את ה-800 עופות.

<רפי פרץ: עכשיו, באיזה צורה אלך לבנות?

<רפי פרץ: כאילו גם אם ארצה ללכת ללול חדש, מאיזה כסף?

<רפי פרץ: מה-800 להתפרנס איתם או להשקיע אותם?

<רפי פרץ: ללכת ללול של האבא ולסחוט אותו על חשבונו?

<רפי פרץ: עכשיו, אני רוצה להגיד משהו מדם לבי.

<רפי פרץ: מה אתם רוצים?

<רפי פרץ: שישה משקים עזבו.

<רפי פרץ: בלעדי הילדים האלה בגבול הצפון – עכשיו אני פה, הצבא סוגר אותנו, צריך לצאת לכיתת כוננות בהודעות.

<רפי פרץ: שגם הם ילכו?

<רפי פרץ: שאמא שלי בת 80 תישאר לבד בבית?

<רפי פרץ: אני לא מבין.

<רפי פרץ: אני רוצה לחיות שם ולהפריח את המקום, וזה מקום שקשה לחיות בו.

<רפי פרץ: לא רוצה לספר מיליון דברים.

<רפי פרץ: 27 משפחות שמדובר זה אנחנו, זה המושב שלי, שהבטיחו לנו אז בהחלטות ממשלה.

<רפי פרץ: הוא כבר סבא.

<רפי פרץ: עכשיו מדברים על רווחת העוף שעה.

<רפי פרץ: ארבעה ילדים – שני חדרים.

<רפי פרץ: רווחת הילד.

<רפי פרץ: דברו על הילד.

<רפי פרץ: אני רוצה אולם ספורט, כי מינוס שתי מעלות, אני רוצה לחמם אותו, אני רוצה מחשב, אני רוצה חינוך.

<רפי פרץ: אם אין לי את כל זה, אתה יודע מה אני מבקש?

<רפי פרץ: קח גם את ה-800.

<רפי פרץ: תיקחו אותם עכשיו, משרד החקלאות.

<רפי פרץ: קחו אותם, כי אני רוצה שיעזבו.

<קריאה: לא רוצים.

<רפי פרץ: אני רוצה שתיקח אותם.

<רפי פרץ: אדוני, אני מבקש.

<רפי פרץ: תיקח אותם, ואגיד לאח שלי: צא מפה, לך.

<רפי פרץ: הוא עובד בתעשייה האווירית, מרוויח טוב.

<רפי פרץ: אני לא רוצה אותו בדוב"ב.

<רפי פרץ: אבל אמא שלי תישאר לבד.

<רפי פרץ: משמונה אחים נשארנו אחד.

<רפי פרץ: גם אותו אתם רוצים לסלק?

<רפי פרץ: תסלקו.

<רפי פרץ: מה אתה משווה אותי לחבר'ה מהמרכז?

<רפי פרץ: אני מוכן לתת לו את המכסה ואת הכול, שייתן לי רק לבנות בחלקה שלו.

<רפי פרץ: אני רוצה נדל"ן – אסור לי?

<רפי פרץ: למכור אני לא יכול כי אף אחד לא רוצה, להמשיך להחיות במצב הזה – לא הולך, לא הולך.

<רפי פרץ: אני הופך להיות נטל על ההורים שלי, אישה בת 80.

איתן ברושי: למה אתה אומר את זה רק עכשיו, שכל אלה שיצאו - - -

איתן כבל: די, איתן.

איתן ברושי: זו האמת, איתן.

איתן כבל: תן לו.

איתן ברושי: אני נותן לו.

<רפי פרץ: אדוני היושב-ראש, שמעתי במשך שעה את הדברים, זה מדם ליבי.

יצחק וקנין: איתן, יש לי פתרון.

איתן כבל: תנו לו לסיים.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: דברים מאוד מרגשים.

יצחק וקנין: יש לי שאלה.

יצחק וקנין: מדובר פה על מכסות ברורות, שמית אפילו.

יצחק וקנין: הרי כשהגדרנו אותם בתוספת בזמנו, הגדרנו אותם שמית, לפי יישובים.

יצחק וקנין: אני חושב שצריך למצוא לזה פתרון ספציפי, להגדיר את היישובים האלו.

איתן ברושי: ברור.

יצחק וקנין: לא לתת את הדבר הזה, שמישהו יגיד לי שמחר במרכז יעשו.

יצחק וקנין: בוא ניתן את הדבר הזה לאותם יישובים ספציפיים.

איתן ברושי: יישובי גדר.

יצחק וקנין: זה יישובי גדר.

יצחק וקנין: זה דוב"ב, אביבים, אני לא יודע, זרעית.

<עמית סופר: אין פה כל בעיה משפטית בכלל, איציק.

איתן כבל: בבקשה.

איתן כבל: מאיפה אתה?

<איתן דוידי: אני איתן דוידי, יושב-ראש ועד מושב מרגליות.

איתן כבל: אה, אוקיי, סליחה, אני מתנצל.

איתן כבל: התבלבלתי עם אסף, אותה קרחת.

איתן ברושי: הוא הדובר של קו העימות.

<איתן דוידי: אנחנו שבעה יישובים סמוכי גדר.

איתן כבל: שם ומשפחה רק.

<איתן דוידי: איתן דוידי, יושב-ראש מושב מרגליות.

איתן כבל: בבקשה.

<איתן דוידי: אנחנו שבעה יישובים סמוכי גדר.

<איתן דוידי: אני רוצה להגיד משהו ככה, אתה יודע, בנימה כללית יותר.

<איתן דוידי: החבר'ה האלה פה באו מדוב"ב, יש 27 חברים שבקושי מצליחים להביא אותם חזרה ליישוב.

<איתן דוידי: אתה יודע מה מרגיז בכל הסיפור פה?

<איתן דוידי: שברגע שתיפול איזה קטיושה, מלחמת לבנון שנייה - -

איתן ברושי: שלישית.

איתן כבל: גם ככה יקר.

<איתן דוידי: גם בזה בקושי אנחנו עומדים.

<איתן דוידי: עוד לא הצלחנו לבנות את ביתנו, ומה הם רוצים?

<איתן דוידי: מה האנשים האלה רוצים?

<איתן דוידי: האנשים האלה רוצים לבנות את ביתם בדוב"ב, במרגליות, בזרעית.

יצחק וקנין: איתן, תן לי להגיד לו משהו אישי.

יצחק וקנין: אשתי גננת, הייתה עד היום גננת ביישוב שלה, והיישוב שלי זה יישוב שמתרחב והתרחב והוא כבר כמעט 300 משפחות.

יצחק וקנין: תיקחו מושב זרעית, שומרה, אבן-מנחם.

דוד ביטן: כולם ש"ס?

יצחק וקנין: לא ש"ס, כולם ליכוד.

יצחק וקנין: תאמין לי.

יצחק וקנין: אני ש"סניק גר שם, דואג להם, והם בוחרים ליכוד.

<קריאה: זאת החוכמה.

<קריאה: גם באלקוש אין ילדים.

יצחק וקנין: ארבעה יישובים.

יצחק וקנין: אם ביישוב הזה אין חבר'ה צעירים – סגור את היישוב.

<קריאה: אתה מבין שסוגרים את כל החקלאים, ובדרום נותנים לכל הבדואים לעשות - - -

יצחק וקנין: כבר תמצאו פתרון.

יצחק וקנין: שמי, שמי, לפי שמי.

<קריאה: זה לא ייאמן הדבר הזה.

<קריאה: מדינת חוק.

<צביקה כהן: אנחנו האחרונים שנהיה נגד הבנים האלה.

<צביקה כהן: שלא נתבלבל פה, שאף אחד לא יתבלבל.

<צביקה כהן: היה להם את ה-15 שנה לבצע את זה ולא ביצעו.

<צביקה כהן: אבל לא משנה.

<קריאה: למה לא ביצעו?

<יוסי אדוני: מה לא ביצעו?

<יוסי אדוני: בנו את הבתים.

איתן כבל: יוסי אדוני, הוא רוצה להתקדם.

איתן כבל: די.

דוד ביטן: תן לו, הוא מוצא פתרון, יוסי.

איתן כבל: מה אתה עכשיו חוזר לי לאחור?

<יוסי אדוני: כולם בנו את הבתים כבר.

<יוסי אדוני: זה עבר לי.

נורית קורן: כוח צביקה, בבקשה.

<צביקה כהן: טוב.

<צביקה כהן: הם בנו את הבתים, בסדר.

איתן כבל: די.

איתן כבל: תפסיק גם כן לאנפף.

<קריאה: אנחנו צריכים לנסוע ארבע שעות.

איתן כבל: צביקה, דבר.

<צביקה כהן: מה שאומרת לי פה הלשכה המשפטית זה שאם נותנים – נותנים לכל אזורי העדיפות.

<צביקה כהן: אתה לא יכול לתת רק בשבעה יישובים.

<קריאה: אבל זו החלטת הממשלה.

<צביקה כהן: אין חוק.

<צביקה כהן: שנייה, חבר'ה.

<צביקה כהן: עד היום הם קיבלו לפי החלטת ממשלה.

<אורי צוק בר: החלטות ממשלה צריך בשביל זה.

<אפרת ורד: החלטות הממשלה - - -

<צביקה כהן: בדיוק.

<צביקה כהן: צריך לתת לכל אזורי העדיפות.

<צביקה כהן: ואני אומר לך: אני לא נגד הבנים, רק שבואו נבין מה זה אומר.

<צביקה כהן: זה בכל אזורי עדיפות להשלים למי שעם ההורים שלו, ואני אומר לך: ישר אני בעד.

<צביקה כהן: בסדר, יוסי?

<צביקה כהן: אני בעד.

<שמעון ביטון: לא לא, בוא, צביקה - - -

איתן כבל: שמעון, די.

<צביקה כהן: אם היה אפשר רק בגדר, גם אהיה בעד.

<צביקה כהן: חבר'ה, אני בעד מראש.

<צביקה כהן: בסדר, יוסי?

<צביקה כהן: אני בעד מראש.

<צביקה כהן: עכשיו, חוקית, אם אפשר רק ביישובי הגדר, אני עוד יותר בעד.

<קריאה: אפשר.

<צביקה כהן: אבל נראה שאי-אפשר משפטית.

<צביקה כהן: אל תעשו עם הראש, אל תאנפפו.

<צביקה כהן: עכשיו, אם אי-אפשר משפטית, לא אכפת לי, אני גם בעד - - -

<קריאה: - - - משפטית.

<צביקה כהן: לא, בגלל אזורי עדיפות.

<אורי צוק בר: אזור עדיפות לאומית.

<צביקה כהן: בגלל אזורי עדיפות, לא בגלל התוספת.

איתן ברושי: בהטבות מס מושג של יישובי גדר.

איתן ברושי: זה קיים.

<צביקה כהן: אם אפשר לקבל החלטה - - -

יצחק וקנין: רק רגע, בוא נשמע אותו עד הסוף.

דוד ביטן: - - -

<צביקה כהן: שנייה, עוד מילה.

איתן כבל: די, דוד.

דוד ביטן: אבל אני עוזר לו.

איתן כבל: אל תעזור לו, אני רוצה להבין מה הוא אומר.

איתן ברושי: נכון, יחליטו.

דוד ביטן: ואז הממשלה תתקן את ההחלטה הראשונה.

איתן כבל: שנייה, רגע.

איתן כבל: חברים, אי-אפשר, לא אתקדם, לא מעניין אותי.

דוד ביטן: נתתי לו עצה.

<צביקה כהן: עזוב, הכדור עובר אליך, איתן.

איתן כבל: לא.

<צביקה כהן: שנייה.

<צביקה כהן: משרד החקלאות בעד, אם אפשר משפטית וחוקית, לאפשר לבנים האלה ביישובי הגדר לקבל את התוספת.

<יוסי אדוני: זה מה שאתה צריך להגיד, לא מעבר לזה.

<מרב תורג'מן: אדוני, אני חייבת לומר שני דברים.

<צביקה כהן: רק שמה, יישובי הגדר.

<מרב תורג'מן: קודם כול, אני לא יודעת להגדיר את יישובי הגדר.

<מרב תורג'מן: אני גם לא יודעת מיהם יישובי הגדר וגם מה התנאי – שני ק"מ, שבעה ק"מ?

<קריאה: צמודי גדר.

<מרב תורג'מן: הכנסת כבר הייתה בסיפור הזה עם הטבות המס.

<מרב תורג'מן: אני חושבת שזה מאוד בעייתי לקבוע באופן שרירותי את יישובי הגדר.

<מרב תורג'מן: גם יהיה קשה לדעתי לקבוע רשימה של יישובים.

איתן ברושי: יש.

איתן ברושי: משרד השיכון קבע את זה גם.

איתן כבל: חבר'ה, די.

<מרב תורג'מן: הצעה נוספת שעלתה כאן היא לחייב את הממשלה לקבוע את יישובי הגדר בהחלטת ממשלה.

<מרב תורג'מן: גם הליך כזה אינני מכירה, אני לא בטוחה שאפשר לקבוע את זה, בוודאי לא בתקנות.

יצחק וקנין: יש לי פתרון.

איתן כבל: תנו לה לסיים.

דוד ביטן: תסלחי לי , עם כל הכבוד.

איתן כבל: דוד, אני לא סולח.

דוד ביטן: - - -

איתן כבל: אבל היא לא סיימה.

איתן כבל: היא לא סיימה את הטיעון שלה.

איתן כבל: תכבד אותה , לא אותי.

דוד ביטן: אז אני עונה לה.

איתן כבל: לא, היא לא ביקשה שתענה.

<מרב תורג'מן: זו הבעייתיות שאני כאן רואה.

<מרב תורג'מן: אני אומרת את עמדתי המשפטית.

<מרב תורג'מן: אם יש כאן איזושהי - - -

דוד ביטן: - - - אתה רואה?

דוד ביטן: אני רוצה להגיד דבר אחד.

יצחק וקנין: פשוט הזיכרון שלנו קצת קצר אולי.

יצחק וקנין: בהחלטת הממשלה נרשמו היישובים שמקבלים את התוספת במפורש.

יצחק וקנין: כל היישובים שקיבלו תוספת היו יישובי גדר שנרשמו בפרוטוקולים של הוועדה.

איתן ברושי: השמות שלהם.

יצחק וקנין: רק אזכיר פה לוועדה שגם המושב שלי היה בתוספת, נגרע מהתוספת כי לא יכולנו לתת לו את התוספת, כי לא הייתה פרוגרמה להרחבה.

יצחק וקנין: נתנו את זה לאותם יישובים שכן הייתה להם פרוגרמה בקו הגדר.

יצחק וקנין: רשמנו אותם.

יצחק וקנין: קבעו גם כמה מכסות נתנו תוספת לאותם יישובים: למרגליות, לזרעית.

דוד ביטן: הנה התשובה.

דוד ביטן: מה אתה רוצה?

יצחק וקנין: הם רשומים בתוספת כל השנים.

<מרב תורג'מן: אותה החלטת ממשלה עדיין בתוקף?

יצחק וקנין: רבותי, תנו לי לסיים.

יצחק וקנין: בכללים שהבאנו בשנים הקודמות היה כתוב: בהתאם לתוספת הראשונה לאותם יישובים: אביבים, דוב"ב, נטועה – מי שזוכר את זה.

יצחק וקנין: רשמנו.

<שמעון ביטון: איתן, אפשר לייחד את זה רק למי שקיבל לפי החלטת הממשלה.

<מרב תורג'מן: משרד החקלאות יודע לומר את רשימת היישובים עכשיו, שבינם לבין יתר היישובים יש הבחנה ברורה והצדקה מפורשת לתת להם את ההטבה?

יצחק וקנין: רק הם קיבלו את התוספת.

<מרב תורג'מן: זה מה שאני שואלת.

<אפרת ורד: אז אסביר.

<אפרת ורד: כמו שחבר הכנסת וקנין אמר, היישובים שנקבעו בהחלטות הממשלה הם ידועים, בין אם שנקבעו בהחלטות ממשלה ובין אם שנקבעו לפי החלטות הממשלה.

<אפרת ורד: אלא שב-15 ביולי 09' נכנס חוק אזורי עדיפות, שבעצם מה שהוא קבע, הוא קבע שהחלטות ממשלה שניתנו לפני החוק יהיו בתוקף, למיטב זכרוני – האמת שיש לי פה, אבל נדמה לי שנתיים - - -

<אורי צוק בר: שנתיים.

<אפרת ורד: ובעצם כל ההחלטות האלה כבר פקעו.

<אפרת ורד: ואם רוצים לקבל היום החלטה בעניין מתן הטבות לאזור עדיפות, ההחלטה הזאת צריכה להתקבל לפי חוק אזורי עדיפות.

<מרב תורג'מן: נכון.

<מרב תורג'מן: שנקבע במסגרת חוק ההסדרים.

<אורי צוק בר: אז צריך לתת לכל אזור עדיפות.

<אורי צוק בר: זה בערך 150,000,00 ביצים, אם אנחנו נותנים לכל אזור עדיפות.

<יוסי אדוני: אני מבקש להגיד כמה משפטים.

איתן כבל: כן, יוסי.

<יוסי אדוני: היועצת המשפטית של משרד החקלאות אמרה את אותם משפטים ביחד עם היועצת המשפטית של הוועדה בשנת 2012 בוועדה, וטענו שהחלטות הממשלה פג תוקפן.

<יוסי אדוני: ואז הבאנו את הדרישה לתת את המכסות לבנים האלה.

<יוסי אדוני: הוועדה קיבלה החלטה אמיצה ואמרה – עמיר פרץ בזמנו, אני חושב שאתה גם היית נוכח – עמיר פרץ היה היושב-ראש באותה ישיבה וקיבל החלטה אמיצה ואמר: גם כשפג התוקף של החלטת הממשלה וגם כשאתם אומרים לי, אתם יועצים משפטיים שלי, אתם תמצאו את הדרך המשפטית לקבל את החלטת הוועדה.

<יוסי אדוני: וככה הוא סגר, גם לאחר שפג התוקף.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: כן, דוד.

דוד ביטן: מה שאני אומר, להכניס בתוך התקנות את הנושא הזה ולכתוב: בכפוף להחלטת הממשלה.

איתן ברושי: כפוף לבדיקה, כפוף לבדיקה.

איתן כבל: אין בדיקה.

איתן ברושי: אולי זה אפשרי.

איתן כבל: אי-אפשר.

דוד ביטן: כפוף להחלטת ממשלה.

דוד ביטן: זאת אומרת, שהממשלה - - -

יוסי יונה: יש תקדימים לדבר כזה?

דוד ביטן: - - - תתקבל החלטה לגבי יישובי העימות.

דוד ביטן: אין שום בעיה - - -

<מרב תורג'מן: אני גם לא יודעת.

<מרב תורג'מן: אין לי גם פה עמדת משרד המשפטים.

איתן כבל: תראו, אגיד לכם.

דוד ביטן: למה אי-אפשר לעשות את זה משפטית?

דוד ביטן: אני רוצה להבין.

איתן כבל: יש לי הצעה.

דוד ביטן: מה זה אני לא מכירה?

דוד ביטן: לא מכיר זה לא תשובה.

<מרב תורג'מן: אבל אתה כרגע מבסס החלטה, אדוני - - -

דוד ביטן: יש בעיה חוקית או אין בעיה עם מה שאני מציע?

דוד ביטן: לא אני לא מכירה.

דוד ביטן: עם כל הכבוד לך, זו לא תשובה משפטית.

איתן כבל: יש בעיה חוקית.

<מרב תורג'מן: אני חושבת שיש בעיה.

דוד ביטן: זאת לא תשובה משפטית, אני מאוד מצטער.

איתן כבל: שנייה, תקשיב, הבעיה היא אחת.

<מרב תורג'מן: אני חושבת שיש בעיה כשאני אומרת לך שאני לא מכירה.

דוד ביטן: אין שום בעיה - - -

איתן כבל: דוד.

<מרב תורג'מן: ממשלה?

איתן כבל: די, שנייה.

דוד ביטן: אז זה ייכנס לתוקף - - -

איתן כבל: צביקה, אורי, יועצים משפטיים.

דוד ביטן: תגידי לי לפי איזה חוק - - -

איתן כבל: די, דוד.

דוד ביטן: פעם אחת ולתמיד בוא נשים את הדברים על השולחן.

איתן כבל: דוד, תקשיב, אנחנו מנסים למצוא פתרון.

איתן כבל: פתרונות לא בצעקות אלא בהליך של חקיקה.

איתן כבל: ולא בלהגיד: אוקיי, זה ככה.

איתן כבל: לא נעלה פה הצעה או נוליך הצעה אך ורק לרצות פה את האנשים, שמחר בבוקר, בכל הכבוד, היא תיפול, ואיך אומרים, גם נאכל דגים מסריחים וגם ניזרק מהעיר.

<אורי צוק בר: מקשיבים.

<צביקה כהן: מקשיבים.

איתן כבל: זה לא סעיף שעליו יקום או ייפול - -

<צביקה כהן: התכנון.

איתן כבל: - - התכנון.

איתן כבל: זה סעיף שאנחנו עכשיו רוצים למצוא פתרון לקבוצה מאוד מאוד מוגדרת שאנחנו יודעים להגיד אותה.

איתן כבל: נכון לרגע זה, אני יכול להגיד את הדבר הבא – או לחלופין, אני רק מדבר בקול ואני מבקש שאף אחד לא יקפוץ – אפשר אחת מהשתיים: או שאנחנו מדלגים על הסעיף הזה ומביאים לתיקון החלטת הממשלה, שמגדירה את אותם איקס יישובים שנוגעים לעניין הזה.

<לאה ורון: קודם תהיה החלטת ממשלה.

<מרב תורג'מן: אוקיי.

<לאה ורון: לזה הוא מתכוון.

איתן כבל: חברים, ברור.

דוד ביטן: קודם תהיה החלטה?

איתן כבל: בוודאי.

דוד ביטן: אז לא תעמוד ב-31 בדצמבר.

איתן כבל: לא, בגלל זה שאלתי.

דוד ביטן: - - - להחלטה עתידית - - -

איתן כבל: דוד, עוד לא שמעת מה שאני רוצה להגיד.

דוד ביטן: לא, אני מדבר על מה שהיא העירה.

איתן כבל: לא, דוד.

איתן כבל: דוד, זה לא מעניין אותי מה אתה אמרת לה ומה היא אמרה לך.

איתן כבל: אני מנסה למצוא פתרון, אתה לא עוזר לי.

איתן כבל: לא אקח החלטה שאנחנו לא רוצים לכוון אותה.

איתן כבל: אני רוצה למצוא את הדרך לעזור לקבוצות שאנחנו מתאחדים כדי לעזור או מבלבלים את המוח באמירות.

איתן כבל: ונכון לרגע הזה זה בלבול מוח באמירות.

איתן כבל: עם כל הכבוד, לא אשלח אותם עם סעיף שאאשר אותו גם אם הוא פה אחד, ומחר בבוקר הוא לא עובר בשום מקום.

<לאה ורון: זה מעמיד בספק את כל התקנות.

איתן כבל: אוקיי?

איתן כבל: לא מוכן.

איתן כבל: כן, על הסעיף הזה - - -

דוד ביטן: אז שלא נאשר את התקנות בכלל.

<קריאה: לא, אתה דופק אותם.

דוד ביטן: עם כל הכבוד לכולכם, אתם מביאים סעיף שלא ניתן לאשר אותו?

דוד ביטן: אז שלא יאשרו כלום.

איתן כבל: תן לי להציע את העניין.

דוד ביטן: עם כל הכבוד ליועצים המשפטיים, אני לא מקבל את העניין.

דוד ביטן: לא בחוות דעת ולא שום דבר.

דוד ביטן: עם כל הכבוד.

איתן כבל: דוד.

דוד ביטן: אני יכול להפנות להחלטת ממשלה, שאם היא ללא תתקיים לא יהיה תוקף לסעיף.

דוד ביטן: מה הבעיה עם זה?

דוד ביטן: מבחינה משפטית.

דוד ביטן: מה זה לא מקובל, אנחנו עוסקים בקבלה פה?

איתן כבל: דוד, תן לי להציע את שתי ההצעות, בכל הכבוד.

איתן כבל: סליחה.

איתן כבל: אני רוצה את אחת משתי ההצעות, ולראות איך היא מתאפשרת: או שאנחנו לא מקריאים את הסעיף הזה ומביאים את התיקון להחלטת ממשלה, ואז מתכנסים פה ובדקה מצרפים אותו כחלק - - -

<מרב תורג'מן: השר יצטרך להביא - - -

איתן כבל: כן כן, הכול בסדר.

<מרב תורג'מן: שהדברים יהיו ברורים.

איתן כבל: לא לא, זה ברור לי.

איתן כבל: אני עושה כבר את המהלך הזה.

<לאה ורון: - - -

איתן כבל: כן כן, ברור ברור.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: זה אפשר לעשות את זה ביום, מי שרוצה.

איתן כבל: או לחלופין אנחנו לוקחים את הסיכון, ואתם צריכים להגיד לי מה גודלו של הסיכון בלו"ז, ואסביר למה אני מתכוון: אנחנו מאשרים את הסעיף תחת החשש המשפטי שאומר שהמשמעות היא – אני, דרך אגב, מקבל את זה שאתה לא יכול, אם אין הגדרה ספציפית, המשמעות היא קו עימות זה קו עימות - -

<אורי צוק בר: עדיפות לאומית.

איתן כבל: - - עדיפות לאומית, סליחה.

<צביקה כהן: עדיפות לאומית זה 150,000,000.

איתן כבל: נו, באמת.

<צביקה כהן: סליחה.

איתן כבל: הבנתי.

איתן כבל: והמשמעות היא שנידרש לרוץ בשבוע הבא כדי להביא החלטת ממשלה, ואז לבוא לכאן ולתת את התיקון הקטן הזה.

דוד ביטן: אפשר לעשות את זה בשבוע?

איתן כבל: אפשר לעשות את זה, לא בעיה.

<צביקה כהן: זה מסוכן מאוד.

<מרב תורג'מן: זה מסוכן, כי לדעתי - - -

איתן כבל: אתם מוכנים לתת לי לסיים קודם כול את מה שאני רוצה לומר, לפחות את הפריבילגיה הזאת שאני יושב-ראש?

איתן כבל: אני מנסה למצוא את הדרך הנכונה שתיתן באמת, דוד וחברי חברי הכנסת, את המענה האמיתי.

איתן כבל: אני לא רוצה סיפורים שאחר כך הם ירדפו אחרי האנשים, ואשאר פה לבד שהם ישגעו אותי.

איתן ברושי: לעולם לא תישאר לבד.

איתן כבל: תודה רבה, איתן.

איתן כבל: אני כל הזמן לבד בהחלטות שאף אחד – אז אני לא - - -

דוד ביטן: למה, איפה שאנחנו תומכים אנחנו תומכים.

איתן כבל: מה אני מנסה לומר?

איתן כבל: שנייה.

איתן כבל: אני רוצה להבין מה הבעיה אם אנחנו מאשרים את זה עם המשמעות הפתוחה, המרחיבה, שאתה אומר שהיא שווה 150,000,000 ביצים.

<צביקה כהן: לא הבנתי את זה.

דוד ביטן: אתה יודע מה, אני מוכן ללכת למשהו אחר.

דוד ביטן: לאשר את זה ככה, וכבר אמרנו שבעוד שלושה חודשים תהיה ישיבה.

נורית קורן: לא שלושה חודשים.

<צביקה כהן: לפני.

יוסי יונה: עוד שלושה חודשים נכנס לתוקף כל קו העימות, סדרי עדיפות.

<צביקה כהן: אני יכול לעזור לך?

איתן כבל: כן.

<שמעון ביטון: רק לפי החלטות ממשלה.

איתן כבל: שמעון, די, לא צריך את העזרה, אתה מפריע לי.

איתן כבל: תקשיבו, אני רוצה לחזור - - -

דוד ביטן: - - -

איתן כבל: אתה לא מבין בעניינים משפטיים, עכשיו זה עניין משפטי.

איתן כבל: שמענו, הבנו את הבעיה.

<ישראל יקוטי: רק דבר אחד.

איתן כבל: לא, די, מספיק.

<ישראל יקוטי: יישובי גדר.

איתן כבל: די, חבר'ה, די, נו.

דוד ביטן: - - - יש בעיה משפטית - - -

איתן כבל: כבר הבנו את זה, אתם לא מבינים?

איתן כבל: אנחנו מבינים, על זה אנחנו מדברים.

איתן כבל: מחפשים את הדרך איך לעקוף, איך להתקדם עם זה.

איתן כבל: אני רוצה שתקשיב, אל תגיד לי אז לא הבנתי.

איתן כבל: אני רוצה שקודם כול תבין.

<צביקה כהן: טוב.

איתן כבל: אני מציע את אחת משתי הדרכים, אלא אם כן מישהו יצליח להציע הצעה טובה משלי.

דוד ביטן: הצעתי, אתה לא רוצה לשמוע.

איתן כבל: לא, היא לא טובה.

דוד ביטן: היא לא טובה?

דוד ביטן: בסדר גמור, אין בעיה.

<צביקה כהן: לא מאשר אותו.

איתן כבל: - - לא מאשר אותו.

איתן ברושי: איתן - - -

<אורי צוק בר: (ג).

<צביקה כהן: לא (ב).

איתן כבל: תנו לי להגיד את הדברים קודם.

איתן כבל: איזה מין דבר זה?

איתן כבל: אתם רוצים לנהל ככה אצלכם דיונים?

איתן כבל: אתם לא מבינים, אתם ישר עונים לי.

איתן כבל: אני אומר 7(ג), באחת מהשתיים, איתן: או שאני פשוט לא מקריא אותו, וקנין, היום, ואני יודע שאנחנו כוועדה מודיעים לממשלה, מוציאים מכתב הודעה שאנחנו תובעים ממנה לישיבת הממשלה – היא לא תהיה יום ראשון זה, ישיבת הממשלה הבאה – הם מוציאים את ההגדרה כפי שננסח אותה על יישובי הגדר, איקס יישובי גדר, עם שמות של היישובים - -

דוד ביטן: שיש להם את הבעיה.

דוד ביטן: אני מוכן לזה.

איתן כבל: - - שיש בהם את הבעיה.

איתן כבל: שנייה.

איתן כבל: אני מעדיף את החלופה הזאת.

דוד ביטן: אני מוכן - - -

איתן כבל: שנייה, חברים.

איתן כבל: די, תנו לי, בבקשה.

דוד ביטן: מסכימים, גם לא בסדר?

נורית קורן: לא, אנחנו מסכימים אתך.

איתן כבל: לא לא, אני מנסה, שקודם כול יבינו מה אני אומר, כי החלופה השנייה גם יכולה להיות אבל היא מטרידה.

דוד ביטן: לא, הראשונה עדיפה.

<צביקה כהן: היא מסוכנת.

איתן כבל: היא חלופה מטרידה.

<צביקה כהן: אני יכול להוסיף עליה משהו?

איתן כבל: בבקשה.

דוד ביטן: מה שאני הצעתי לדעתי הכי טובה.

<צביקה כהן: שאנשים יהיו רגועים, אפשר להוסיף עליה, לא יודע למי זה יעזור, בפרוטוקול לרשום בצורה ברורה שמשרד החקלאות הודיע שהוא בעד הנושא הזה חד וחלק ל-40 - - -

יוסי יונה: מה, הודעה בתוך התקנון עכשיו?

<צביקה כהן: לא, לפרוטוקול.

<צביקה כהן: לפרוטוקול, שהמשרד יודיע חד וחלק, שאם יש פתרון ליישובי גדר, אנחנו בעד הילדים האלה.

<צביקה כהן: זה הכול.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: קודם כול, אני מנחה אתכם עכשיו כיושב-ראש ועדה.

<צביקה כהן: אה, עכשיו אתה מפחיד אותנו?

דוד ביטן: זה כמו שהייתי בצבא.

דוד ביטן: כשאמרתי לרס"ר שלי משהו, הוא אמר לי: תעשה - - -

איתן כבל: שנייה רגע, חבר'ה.

איתן כבל: אתם הממשלה.

איתן כבל: אני לא יכול להביא הצעת - - -

איתן ברושי: מחליטים.

איתן כבל: לא לך אני אומר, אני אומר את זה - - -

נורית קורן: הם צריכים לעשות את הצעת הממשלה.

איתן כבל: שנייה.

איתן כבל: אני לא זה שמביא הצעת מחליטים.

איתן כבל: אנחנו, גברתי מנהלת הוועדה, היועצת, נוציא לכל המאוחר יום ראשון בבוקר, פנייה אל השר ואל המנכ"ל דרככם, שבה שאתם מכינים הצעת מחליטים לישיבת הממשלה הקרובה.

דוד ביטן: אדבר עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה, בסדר?

דוד ביטן: אדאג שהם - - -

איתן כבל: באחריותך לדאוג מול מנכ"ל משרד ראש הממשלה שהוא מביא את העניין הזה.

דוד ביטן: אעשה את זה.

איתן ברושי: אבל אני רוצה לשאול משהו.

איתן ברושי: הפנייה לראש הממשלה ולממשלה היא בתוקף, מה שאני מבין, ואני מציע בהחלטת הוועדה שהיא תתקבל עכשיו.

איתן ברושי: כלומר, הוועדה מאשרת את היוזמה שלך, היא נותנת גיבוי להחלטה, ורק אם הממשלה לא תאשר, זה חוזר הנה.

איתן ברושי: זאת אומרת, אני כן מציע לאשר את הנוסח של קו הגדר.

<צביקה כהן: הוא מדבר על סעיף 2.

<צביקה כהן: זה מסוכן, איתן.

איתן ברושי: רגע.

איתן ברושי: אבל בתוקף מה פונים לממשלה?

איתן כבל: איתן, לא אקבל, לא אצביע - - -

איתן ברושי: איך אתה פונה לממשלה?

איתן כבל: די, כבר אל תחזיר אותי לאחור.

איתן כבל: לא אצביע על דבר שיעמיד אחר כך את כל התקנות האלה בספק.

יוסי יונה: קיבלנו את (ב), נכון?

<קריאה: בסדר, איתן.

דוד ביטן: איתן, זה לא הכי טוב בעולם, אבל - - -

איתן כבל: זה הכי טוב שיש.

איתן כבל: מה אני רוצה, לקבל החלטה שיבואו אחר כך יפרקו אותי?

איתן ברושי: לא יפרקו אותך.

<קריאה: איתן, זה בסדר מה שהוא הציע.

איתן כבל: ולהשלים לפרוטוקול, דוד.

איתן כבל: צביקה ואורי, לאחר שהממשלה, בעזרת השם, תביא את התיקון - - -

<לאה ורון: תביאו את הרשימה של היישובים.

איתן כבל: בדיוק.

איתן כבל: אתם צריכים להפנות אלינו ולהביא לנו - - -

<אורי צוק בר: תיקון לתקנות.

<אורי צוק בר: האם אפשר לאשר את הסעיף איך שהוא מופיע, לפנות לממשלה, להביא תיקון?

<אורי צוק בר: אם התיקון עובר בממשלה, נחזור עם הסעיף המתוקן לפה?

איתן כבל: אתה רוצה שאעביר עכשיו את 7(ג)?

<אורי צוק בר: 7(ג) למי שמגיע בינתיים יכול לקבל.

איתן ברושי: עדיף שלא.

<אורי צוק בר: מי שמגיע, שיקבל, למה לעצור את - - -

איתן ברושי: לא לעצור.

<אורי צוק בר: יש כאלה שמגיע להם.

<אורי צוק בר: במרכז הארץ מגיע.

<אורי צוק בר: למה לעצור אותם?

איתן ברושי: זה ייקח חודש.

<אורי צוק בר: בגליל אולי מגיע.

<אורי צוק בר: למה אתה רוצה לעצור - - -

איתן כבל: צביקה, אורי - - -

איתן ברושי: או שתחליטו כמו שאני רוצה.

דוד ביטן: אנחנו צריכים לעזור לקו העימות.

איתן כבל: דוד.

דוד ביטן: הסעיף הזה לקו העימות.

דוד ביטן: מרכז הארץ לא מעניין אותי.

<אסף חן: למה לא מעניין?

<אסף חן: מה אנחנו, סוג ב'?

איתן כבל: אסף.

<אסף חן: אנחנו לא מחזיקים אדמות שהערבים לא משתלטים עליהם?

איתן כבל: מאיפה אתה, אסף?

<לאה ורון: מאיזה יישוב אתה?

<אסף חן: זכריה.

איתן כבל: אה, נכון.

איתן כבל: חברים, שנייה, אני לא מביא להצבעה את הסעיף הזה, זה כדי להעמיד את כולנו באותה ישורת.

איתן כבל: זה כולה עוד שבוע או שבועיים גג, זה הכול.

<אורי צוק בר: איתן, אם לא מצליחים להעביר את זה, השאלה אם חוזרים לפה ומעבירים את סעיף 7(ג).

<מרב תורג'מן: לא.

איתן כבל: שנייה, חברים יקרים, סליחה.

<מרב תורג'מן: המשמעות היא שזה לא מאושר.

<אורי צוק בר: לא ברורה לי ברירת המחדל.

איתן כבל: אני מבין את העניין, הבנתי את השאלה.

איתן כבל: אבל מרוב שכולם פה צועקים – שמעון, צא החוצה.

<שמעון ביטון: עוד פעם שמעון?

<שמעון ביטון: נמאס לי מהחושך הזה.

איתן כבל: כן, אתה מפריע.

<שמעון ביטון: בוא, תחזיר אותי ב-7(א), יש לי מה להגיד, איתן.

איתן כבל: שב שב.

נורית קורן: אתה מפחד מהחושך?

איתן כבל: די.

איתן כבל: אסביר, אורי.

דוד ביטן: תגיד, בלולים יש אור?

דוד ביטן: גם לנו אין אור.

איתן כבל: דוד, אני פעם רביעית מסביר, ומבקשים ממני שוב, אז אסביר שוב.

דוד ביטן: הבנתי אותך כבר.

דוד ביטן: מה אתה רוצה ממני?

נורית קורן: לא, הם עוד לא הבינו, משרד החקלאות.

<אורי צוק בר: אוקיי.

<אורי צוק בר: הבנתי.

איתן כבל: אנחנו מוציאים מכתב אליכם לכל המאוחר יום ראשון, אתם פועלים להכנת הצעת מחליטים לישיבת הממשלה הבאה.

<לאה ורון: אז אין שום צורך במכתב, אתה מנחה אותם.

דוד ביטן: שיהיה גם מכתב של הוועדה.

נורית קורן: הוא רוצה שיהיה מסודר.

איתן כבל: לא משנה, אני רוצה שיהיה, איך אומרים, שלא יגידו: הבנתי, לא הבנתי.

איתן כבל: הם פה והם לא - - -

דוד ביטן: אעזור לכם, אל תדאגו.

דוד ביטן: אפנה למנכ"ל - - -

איתן כבל: אחרי - - -

<אפרת ורד: בכפוף לבדיקה המשפטית במשרד - - -

איתן כבל: ואו, אלוהים, אלוהים.

<קריאה: - - - מה אכפת לך?

איתן כבל: כי אתם לא מקשיבים לי.

איתן כבל: סליחה, לא, תקשיבי לי עכשיו.

<אפרת ורד: אקשיב.

איתן כבל: את שואלת אותי, כי את מדברת איתה קודם, אחר כך את חוזרת אלי.

איתן כבל: זאת חוצפה כלפי.

איתן כבל: אני לא פראייר פה, שלכל אחד אצטרך לחזור עשר פעמים.

איתן כבל: כי אתם לא מקשיבים.

איתן כבל: אני בסך חוזר ואומר: אם יש לך שאלות, תתני לי לסיים, תגידי לי: לא הבנתי ותשאלי אותי שוב.

דוד ביטן: למה - - -

איתן כבל: בנסיבות האלה נשאל אחר כך את השאלות.

איתן כבל: אני לא יודע.

איתן כבל: אני לא רוצה לשים לעצמי עכשיו את הבעיות.

איתן כבל: אני אומר: אחר כך אתם, הייעוץ המשפטי שלכם מול הייעוץ המשפטי שלנו נקבל את ההחלטות, איך אנחנו ממשיכים.

איתן כבל: יש שאלות נוספות?

יוסי יונה: המטענים של ה"טאבלטים" מתו כבר.

איתן ברושי: בצדק, הם נשברו.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: הלאה, בוא נתקדם.

איתן כבל: 7(א).

איתן כבל: חוזרים ל-7(א), בבקשה.

דוד ביטן: 7(א) אישרנו, לא?

<קריאה: 7(ג) לא בתקנות.

איתן כבל: 7(א) – הצלחתם לבנות את התיקון?

איתן כבל: בבקשה.

<יוסי אדוני: אני מקשיב.

דוד ביטן: מה זה הנוסח?

<לאה ורון: רגע, מחדש, לא שמענו.

<אפרת ורד: ועדת המכסות תקבע לבעל מכסה שוויתר על קרקע שעיבד כדין לטובת הקמת אתר חדש תוספת מכסה בהיקף של עד 25,000 ביצים במועד עקירת הגידול, אם הוכח להנחת דעתה של ועדת המכסות שהמגדל עתיד להעתיק את הגידול לאתר החדש; קביעת מכסה לפי תקנת משנה זו תתבטל אם בעל המכסה לא יגדל את המכסה באתר זה בתוך 24 חודשים.

<קריאה: מקובל.

<יוסי אדוני: ואם הוא מגדל עגבניות ולא עצים?

<יוסי אדוני: ויש לנו כאלה בשטחי פלחה.

<אפרת ורד: עקירת הגידול.

<קריאה: זה בסדר.

<שמעון ביטון: אני רוצה בבקשה להוסיף - - -

<לאה ורון: את יכולה לתת לנו שנצלם את זה לחברי הכנסת?

איתן כבל: מה הבעיה, חברים?

איתן כבל: שמעון.

<שמעון ביטון: אין שום בעיה.

<שמעון ביטון: יש רק דבר אחד, שנבקש לראות איך מעגנים את זה, שהשטח המתפנה – היועצת המשפטית, אני מבקש, השטח המתפנה לאחר קבלת הפיצוי יהיה של הכלל ולא של הבן-אדם שקיבל את הפיצוי ויקים את הלול רק בשבילו.

<שמעון ביטון: זה ישמש את כלל החקלאים ביישוב.

<שמעון ביטון: זה הופך להיות אזור גידול של הכלל ולא של הפרט.

<שמעון ביטון: שלא ישתלטו על השטח הזה.

<שמעון ביטון: גם ניתן לו פיצוי והוא גם יגיד: זה רק ללול שלי עם 50,000 עוף.

<שמעון ביטון: אם המדינה נותנת לו כבר פיצוי, זה חוזר לאגודה, לצרכים של הכלל.

<אורי צוק בר: העניין הוא שאנחנו לא יכולים בתקנות על מכסות הטלה להיכנס לנושא הזה.

<אורי צוק בר: זה פנימי, זה בתוך האגודה.

איתן כבל: איפה אתה יכול לתת את הפתרון?

<אורי צוק בר: זה החלטת אגודה.

<אורי צוק בר: בכל מקרה זה קרקע של האגודה.

<אורי צוק בר: זה לא בחלקה א', זה בחלקה ב' וג'.

<שמעון ביטון: אבל המדינה מפצה, לא האגודה.

<שמעון ביטון: ברגע שהמדינה נותנת פיצוי היא לוקחת את הקרקע אליה.

<שמעון ביטון: והיא שאחראית על הקרקע, מחזירה לאגודה.

<אורי צוק בר: אבל זה לא דבר שאפשר להחריג אותו לתקנות על מכסות.

<שמעון ביטון: עוד פעם תחזיר את הטייקונים שיקימו לולים של 60,000, וגם תיתן לו פיצויים ואחר כך - - -

איתן כבל: שמעון.

איתן כבל: חברים, יש כאן בעיה אמיתית.

<אסף חן: כמה זה אזור גידול?

<אסף חן: 60-50 אלף?

<שמעון ביטון: כן.

<שמעון ביטון: ואם יקים לבד, למה לתת לו פיצוי?

<אסף חן: זה 50,000 מכל החקלאים, זה לא משנה.

<אורי צוק בר: אפשר להגיד שזה אם יעמוד לכלל המגדלים המגדלים מכסתם באותו מתחם.

<צביקה כהן: בסדר, הנה, נו.

<שמעון ביטון: מכלל המגדלים?

<אורי צוק בר: מכלל המגדלים שיגדלו מכסתם באותו מתחם.

<שמעון ביטון: מקובל.

<צביקה כהן: כן, גמרנו.

<צביקה כהן: יאללה.

איתן כבל: גמרנו.

איתן כבל: שמעון, הטענה שלך התקבלה.

איתן כבל: התקבלה והיא צודקת.

דוד ביטן: עכשיו אתה יכול לצאת לחושך.

<יוסי אדוני: מה זאת אומרת מכלל המגדלים?

איתן כבל: הלאה.

איתן כבל: תקריאי את זה כדי שנצביע על זה.

<יוסי אדוני: ברשותך - - -

נורית קורן: עוד יש הערות?

<יוסי אדוני: יש עוד הערות.

איתן כבל: אתה רוצה להחזיר את זה לפרטי?

<יוסי אדוני: לא, אני מתקדם הלאה.

<יוסי אדוני: כמוך, למדתי, אני מתקדם הלאה.

<יוסי אדוני: יש עוד סוגיה שלא נותנים פה את הדעת עליה.

איתן כבל: היא קשורה לסעיף הזה?

<יוסי אדוני: כן.

<יוסי אדוני: הפיצוי בדבר כל דונם – 25,000 ביצה.

<יוסי אדוני: אני מכיר באופן אישי לפחות אזור גידול אחד, שבעל השטח הזה אין לו מספר יצרן במדינת ישראל, ועל-פי חוק המועצה לא ניתן לפצות אותו ב-25,000 ביצה על כל דונם.

<יוסי אדוני: אנחנו צריכים לראות איך אנחנו מפצים את אותו בעל השטח בשביל להשתמש באזור הגידול.

<יוסי אדוני: או פיצוי כספי או לאפשר לפתוח מספר יצרן חדש למקרים חריגים כאלה.

<קריאה: בוא תפתח גם 25,000 ביצים - - -

<יוסי אדוני: יש לי אזור גידול שמגיע לו לפי - - -

<קריאה: מגיע לו 50,000.

<אורי צוק בר: אפשר, היושב-ראש?

איתן כבל: אני מעלה להצבעה.

איתן כבל: אפרת.

יצחק וקנין: איתן, תתקדם קדימה.

איתן כבל: אפרת, תקריאי.

איתן כבל: יוסי.

<לאה ורון: רק אם אפשר לאט-לאט בבקשה.

<יוסי אדוני: יש לי מקרה שיש לו - - -

איתן כבל: יוסי, אתה יכול בבית לשחזר לעצמך לבד בחושך את השאלה.

<שמעון ביטון: רק אם אפשר להקריא את הסעיף הזה כולל התיקון, אדוני היושב-ראש?

<יוסי אדוני: אני חושב שצריך לעשות פיצוי כספי גם.

איתן כבל: יוסי, ניסית, לא הלך.

איתן כבל: רגע.

<יוסי אדוני: למה אתם אומרים שזה לא בסדר כשהוא שומע אתכם?

<יוסי אדוני: מה קורה לכם?

<יוסי אדוני: יש פה בעיה.

<צביקה כהן: לא לא.

איתן כבל: יוסי.

<מרב תורג'מן: אני רק רוצה להבהיר לגבי הנוסח שהקראת, אפרת, אם הדברים ברורים.

<מרב תורג'מן: בסיפה כתבתם שקביעת מכסה לפי תקנת משנה זו תתבטל אם בעל המכסה לא יגדל את מכסתו באתר זה בתור 24 חודשים.

<מרב תורג'מן: דהיינו מה שהוא גידל במהלך ה-24 חודשים, זה נתתם לו על אף שהוא - - -

<אורי צוק בר: אתו אין מה לעשות.

<מרב תורג'מן: קיבל אותם?

<צביקה כהן: כן.

<מרב תורג'מן: קיבל את המכסה?

<אפרת ורד: כן.

<מרב תורג'מן: אוקיי.

<מרב תורג'מן: מכאן והלאה, אחרי 24 חודשים - - -

<אורי צוק בר: אי-אפשר לחזור אחורה.

<שמעון ביטון: הוא יקבל.

<שמעון ביטון: להוסיף את - - -

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו – הוספנו כבר.

<מרב תורג'מן: אני יכולה - - -

איתן כבל: היא אמרה.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: בעד תקנה 7(א), לאחר התיקון – רוב

איתן כבל: תקנה 7(א), לאחר התיקון, אושרה.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: סעיף 7(א) אושר בתיקון, כפי שהוא הוקרא בתיקון החדש, כולל את התוספת שביקש שמעון.

<אפרת ורד: איזה תוספת?

<שמעון ביטון: לכלל המגדלים.

<מרב תורג'מן: מה?

<מרב תורג'מן: רגע, לא.

<מרב תורג'מן: אני לא מכירה עוד תוספת.

איתן כבל: בסדר, אמרתם לפני רגע שזה בסדר.

<אורי צוק בר: אתר גידול.

<אורי צוק בר: אז כתבנו שזה אתר גידול.

<אורי צוק בר: אתר גידול הוא לא למגדל בודד, אתר גידול זה ל-70,000 מטילות.

איתן כבל: לא, שנייה.

<שמעון ביטון: כן, אבל, אורי.

<שמעון ביטון: אורי, שיהיה לכלל המגדלים מאותו יישוב, בטח לא מיישוב שכן.

<אורי צוק בר: בכל מקרה המושב צריך לאשר את זה.

<אורי צוק בר: זה הקרקע של המושב.

<אורי צוק בר: אנחנו לא יכולים בתוך תקנות המכסות לפתור את כל דיני האגודה הפנימיים.

<שמעון ביטון: אבל אתה מפצה, לא האגודה מפצה על הקרקע.

<שמעון ביטון: המדינה מפצה, אורי.

<שמעון ביטון: אז מן הסתם היא צריכה לקחת את - - -

<אורי צוק בר: המדינה לא מפצה.

איתן כבל: שמעון, תקשיב.

איתן כבל: עכשיו ברצינות, תקשיב.

איתן כבל: אני יודע מה זה חיים.

איתן כבל: אתה צריך לחיות עם אשתך – זה קשה, עוד עם כל המושב.

איתן כבל: או הפוך, קשה לה עם הבעל שלה.

<צביקה כהן: שמעון – אין לו בעיה.

איתן כבל: מה אני מנסה להגיד לך?

איתן כבל: אנחנו לא יכולים את כל הבעיות שמתקיימות בתוך תחום המושב, לתת להם מענה דרך חוק.

איתן כבל: זה גם לא נכון.

איתן כבל: זה גם לא נכון.

איתן כבל: הניואנסים המתקיימים בתוך התהליך הזה הם כל כך רבים, שאני בא, מי אמר שאתה צודק?

איתן כבל: אולי יש בעיות אחרות שמישהו אחר רוצה להציג והוא לא פה?

איתן כבל: לכן אני לא מקבל את זה.

איתן כבל: אנחנו מצביעים על הסעיף כפי שהקריאה אותו אפרת, והיא הקריאה אותו לאחר מכן עם ההבהרה - -

<מרב תורג'מן: הקראתי רק את הסיפה.

איתן כבל: כן כן כן.

איתן כבל: - - עם היועצת המשפטית שלנו, וזה מה שאישרנו.

איתן כבל: תודה רבה, 7(א) מאושר.

איתן כבל: 7(ג) אמר – 7(ב), בבקשה – 7(ב) אושר.

איתן כבל: סליחה, 7(ג) מוצא בשלב הזה מתוך - - -

<אורי צוק בר: נמחק.

איתן כבל: נמחק.

איתן כבל: יוסי, תחליף אותי.

<אסתר זנזורי פריאל: רגע, 8(א), (ב) ו-(ג)?

<לאה ורון: הוקראו.

<מרב תורג'מן: מה אמרת?

<מרב תורג'מן: לא שמעתי.

<לאה ורון: 8(א), (ב) ו-(ג) הוקראו וטרם הוצבעו.

יוסי יונה: - - - הצבעה?

<לאה ורון: לא, שואלים אם יש הערות קודם.

<אורי צוק בר: (א), (ב) כבר אישרנו.

<אסתר זנזורי פריאל: לא, (א), (ב) ו-(ג) הקראתי - - -

<אורי צוק בר: הקראנו, אבל לא הצביעו.

<לאה ורון: חברי הוועדה לא הצביעו.

<לאה ורון: הקריאו את הסעיפים בלבד.

<לאה ורון: אתם רוצים להסביר אותם?

יצחק וקנין: יש הערות?

<יוסי אדוני: תצביעו.

יוסי יונה: אם אין הערות, אז בוא נצביע.

דוד ביטן: קדימה, תצביע.

<מרב תורג'מן: אז 8(א)-(ג).

יוסי יונה: 8(א) עד (ג).

יוסי יונה: בעד תקנה 8(א)-(ג) – רוב

יוסי יונה: תקנה 8(א)-(ג) אושרה.

דוד ביטן: מי בעד?

דוד ביטן: תגיד מי בעד.

יוסי יונה: יפה, ברוב קולות.

יוסי יונה: מי בעד?

יוסי יונה: הנה, 4.

יוסי יונה: אני גם, 5.

<מרב תורג'מן: 8(ד).

<אפרת ורד: להמשיך ל-(ה) גם?

<לאה ורון: כן כן, תמשיכי גם את (ה).

יוסי יונה: יש הערות?

יוסי יונה: מדד העייפות.

יוסי יונה: יאללה, אז מעמידים להצבעה.

יצחק וקנין: לא, זה סעיפים לא בעייתיים.

יצחק וקנין: בעד תקנה 8(ד) ו-(ה) – רוב

יצחק וקנין: תקנה 8(ד)ו-(ה) אושרה.

יוסי יונה: אושר.

יוסי יונה: יפה.

<לאה ורון: סעיף 9.

יוסי יונה: הערות?

יוסי יונה: דוד, איתן?

דוד ביטן: מה?

דוד ביטן: מספיק מספיק.

<אפרת ורד: אבל אני באמצע התקנה.

<מרב תורג'מן: אתה מעלה להצבעה?

<מרב תורג'מן: לא.

<אפרת ורד: אני באמצע התקנה.

<לאה ורון: תקראי כבר את הפסקה האחרונה.

יצחק וקנין: תקראי גם את (ג).

יוסי יונה: (ג) ואז אנחנו - - -

<רונן בר: כאן לא היו שינויים בכלל, נכון?

<רונן בר: אני רק רוצה לוודא.

<רונן בר: לא היו שינויים, נכון?

<קריאה: - - -

<רונן בר: לא היו שום שינויים כאן, נכון?

<יוסי אדוני: חוץ משינוי אחד – ביטול לולי המעוף.

<לאה ורון: תקראי כבר גם את 9(ג), ואפשר יהיה - - -

<אפרת ורד: לא, אני רק אומרת שיש פה - - -

<קריאה: כן כן.

<קריאה: זה (ג).

<מרב תורג'מן: זה (ג).

יוסי יונה: יש לנו (ג), כן.

<אפרת ורד: רגע, (א), (ב) – כן.

יוסי יונה: יש לכם הערות לגבי – דוד?

<קריאה: אתה צריך - - -

יוסי יונה: רגע רגע, קודם יש הערות.

יוסי יונה: דוד רוצה כבר בזבנג וגמרנו, מה שנקרא.

<יוסי אדוני: למגדלים אין הערות.

יוסי יונה: למגדלים אין הערות.

יוסי יונה: אנחנו מקיימים הצבעה.

<מרב תורג'מן: ה-16% נותרים בעינם לאור הגידול?

<אורי צוק בר: כן.

<מרב תורג'מן: אוקיי, בדקתי.

יוסי יונה: אוקיי, אז מקיימים הצבעה.

יוסי יונה: מי בעד?

<מרב תורג'מן: על כל 9.

יוסי יונה: על כל 9, 9 וכל סעיפיו.

יוסי יונה: בעד תקנה 9 – רוב

יוסי יונה: תקנה 9 אושרה.

<לאה ורון: סעיף 9 כולו אושר.

יוסי יונה: יופי.

יוסי יונה: 10.

<לאה ורון: סעיף 10.

<לאה ורון: תקראי, בבקשה.

<אסתר זנזורי פריאל: אחליף אותך.

יוסי יונה: אוקיי.

יוסי יונה: הערות?

יוסי יונה: הצבעה.

יוסי יונה: אז תרימו, יאללה, אנחנו - - -

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: בעד תקנה 10 – רוב

יצחק וקנין: תקנה 10 אושרה.

<לאה ורון: סעיף 10 אושר.

יוסי יונה: דוד, אתה נגד?

דוד ביטן: בעד.

יוסי יונה: אוקיי.

יוסי יונה: סעיף 11, יש הערות?

יצחק וקנין: אין הערות.

יוסי יונה: אין הערות?

יצחק וקנין: מי בעד חיסול הטרור?

יוסי יונה: הצבעה.

יוסי יונה: מי בעד?

יוסי יונה: בעד תקנה 11 – רוב

יוסי יונה: תקנה 11 אושרה.

יוסי יונה: יפה.

יוסי יונה: איתן.

דוד ביטן: תשאיר את איתן שם.

<לאה ורון: הסעיף אושר.

<לאה ורון: סעיף 12.

יוסי יונה: להשאיר אותו שם?

יוסי יונה: אוקיי.

יוסי יונה: 12.

נורית קורן: היית צריך מהתחלה - - -

יוסי יונה: הערות?

יוסי יונה: מעלים להצבעה.

יוסי יונה: מי בעד?

דוד ביטן: אתה רוצה שאשאל כמה שאלות?

דוד ביטן: בעד תקנה 12 – רוב

דוד ביטן: תקנה 12 אושרה.

<לאה ורון: סעיף 12 אושר.

<קריאה: ברגע שעברנו את 7 - - -

יוסי יונה: טוב, לגבי 13, בוודאי שאין הערות.

דוד ביטן: לא, יש לי לגבי 13.

יוסי יונה: אה, נכון.

יוסי יונה: דבר.

דוד ביטן: אני רוצה לדעת איזה דין אחר אנחנו לא גורעים ממנו.

יוסי יונה: נו, אבל אני חושב שהיה פה דיון מאוד אינטנסיבי בשאלה הזאת, נכון?

דוד ביטן: לא, איזה דיל.

יוסי יונה: לא, אז אגיד.

<מרב תורג'מן: לדעתי, חוק צער בעלי-חיים וכל אלה.

יוסי יונה: נכון, עלתה שאלה לגבי האפשרות שלנו לשנות איזשהו סעיף, אם הוא לא נוגד החלטת ממשלה.

יוסי יונה: ולכן, אכן זה קיים.

<מרב תורג'מן: בוודאי.

יוסי יונה: בוודאי.

יוסי יונה: אני מעלה את סעיף 13 להצבעה.

דוד ביטן: מה עכשיו?

יוסי יונה: מי בעד?

יוסי יונה: 13 – הצבעה.

יוסי יונה: עניתי לך, היית עסוק.

יוסי יונה: עכשיו אסביר לך בהמשך.

יוסי יונה: תודה רבה לכם.

יוסי יונה: היושב-ראש.

יוסי יונה: בעד תקנה 13 – רוב

יוסי יונה: תקנה 13 אושרה.

<לאה ורון: סעיף 13 אושר.

<מרב תורג'מן: אני יכולה, אדוני?

איתן כבל: כן.

<מרב תורג'מן: אני סבורה שנדרש כאן סעיף תחילה על מנת שהתקנות האלה, גם אם יפורסמו, מה שקשה לי להאמין שיספיקו לפרסם עד ה-1 בינואר 2016, אז אני חושבת שצריך סעיף תחילה.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: סליחה, יוסי, אני רוצה להגיד כמה דברים.

<לאה ורון: יש סעיף תחילה ב-1 בינואר.

איתן כבל: שנייה, חברים, עוד לא סיימנו.

איתן כבל: יוסי.

איתן כבל: דוד.

איתן כבל: קודם כול, אני מעלה להצבעה את סעיף התחילה.

איתן כבל: סעיף התחילה הוא ב-1 בינואר 2016.

<מרב תורג'מן: עכשיו, יש פה גם שתי תוספות שצריך רק לציין.

איתן כבל: שנייה.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: ירים את ידו.

איתן כבל: בעד תקנה 14 – רוב

איתן כבל: תקנה 14 אושרה.

איתן כבל: תודה.

<לאה ורון: סעיף התחילה אושר.

<מרב תורג'מן: יש עוד שתי תוספות שמוצעות בתקנות.

<מרב תורג'מן: גם את שתי התוספות האלה, כפי שהן מפורטות – אחד זה טופס בקשה, השני זה גיל הלהקות והחודשים, ושיעור התוספת באחוזים מהמכסה האישית – גם את שתי התוספות האלה אתה נדרש בבקשה להביא להצבעה.

איתן כבל: אוקיי, בבקשה.

איתן כבל: תקריאי אותן.

<אסתר זנזורי פריאל: תוספת ראשונה רלוונטית לתקנה 5(ג).

איתן כבל: לא צריך להקריא.

איתן כבל: אוקיי.

<מרב תורג'מן: זה טופס, לא צריך - - -

איתן כבל: אוקיי, מי בעד התוספת?

<לאה ורון: התוספת הראשונה והתוספת השנייה.

איתן כבל: שתי התוספות.

איתן כבל: בעד אישור התוספת הראשונה והתוספת השנייה – רוב

איתן כבל: התוספת הראשונה והתוספת השנייה אושרו.

איתן כבל: אוקיי, תודה.

<לאה ורון: התוספות אושרו.

איתן כבל: התוספות אושרו.

איתן כבל: שבו, שנייה, דקה.

דוד ביטן: מה עם ביצי הודו?

דוד ביטן: לא הבנתי.

איתן ברושי: תן לו ביצי עגל.

איתן כבל: איתן, סליחה.

איתן כבל: חברים.

איתן כבל: קודם כול, אני רוצה – סליחה, דוד, אם היה לך גובה כמו הקול שלך - - -

<לאה ורון: רבותי, שבו, הישיבה לא הסתיימה.

<לאה ורון: בבקשה לשבת.

<לאה ורון: מר אלקבץ, אתה מפריע.

<לאה ורון: שבו בבקשה.

איתן כבל: הישיבה לא הסתיימה.

איתן כבל: נא לשבת.

איתן כבל: שלמה, נא לשבת.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: תודה, גברתי מנהלת הוועדה.

איתן כבל: נורית, תודה.

איתן כבל: תנו לי עוד שתיים-שלוש דקות.

איתן כבל: קודם כול, אני רוצה לומר תודה לכולם.

<קריאה: תודה לך.

איתן כבל: לא ביקשתי שתחזירו לי.

<קריאה: לא, אבל באמת, מקרב לב.

איתן כבל: אני קודם כול אומר תודה לכולם, לכל הגורמים.

איתן כבל: אני רוצה גם לייצר כאן התחייבות, ולא אני מבקש, דוד, התחייבות של כל חברי הוועדה.

איתן כבל: אני לא מבקש – אני תובע מכם, שיחד נוביל את הרפורמה.

איתן כבל: אני רוצה התחייבות כזו של כל חברי - - -

דוד ביטן: אני לא מכיר את הרפורמה, אבל אני מוכן.

איתן כבל: אסביר.

נורית קורן: - - - גם בוועדת חינוך.

<קריאה: בעיקר.

דוד ביטן: אני לא מכיר את הרפורמה, אבל נעזור, אין בעיה.

דוד ביטן: מה שאני יכול לעשות, אעשה.

איתן כבל: לא, אל תגיד לי ככה, זו תשובה של - - -

דוד ביטן: לא, אני לא מכיר את הרפורמה.

איתן כבל: לא, אני אומר לך.

נורית קורן: תסביר לו בשתי מילים שהוא יבין.

<קריאה: היא לא נשמעה היום.

<קריאה: שיבוא אלי ללול.

איתן כבל: אני בטוח שהחקלאים גם רוצים שהמצב ישתנה.

איתן כבל: אבל כפי שאמרתי, דוד - - - המדינה, מי שישתלט על השוק זה הגדולים, ואנחנו לא מוכנים שזה יקרה.

דוד ביטן: אין לי בעיה, אני מוכן לעזור לקטנים.

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: שוב, תודה.

איתן כבל: אנחנו ממתינים לכם עם העניין הזה.

דוד ביטן: כמו שגאידמק, היה לו ברוסיה, והוא ביקש לעשות את זה בישראל.

איתן כבל: ודבר אחרון שאני רוצה, להתנצל לפני אפרת לפרוטוקול, שלא יהיה לי צרות אחר כך, שכחתי ולא שמתי לב שאפרת היא בת לזוג חברים מהקרובים ביותר שיש לי.

<לאה ורון: וואו.

איתן כבל: כן.

<קריאה: תראה כמה היא מסמיקה.

איתן כבל: אביה הוא צנחן גיבור, מהוותיקים ביותר שיש.

איתן כבל: ואדם שאני מאוד אוהב.

איתן כבל: אז אני מתנצל בפנייך.

יצחק וקנין: איתן, אני גם יכול להתנצל?

דוד ביטן: למה להתנצל?

דוד ביטן: כל הכבוד.

איתן כבל: לא, צעקתי עליה, וזה היה - - -

דוד ביטן: צעקת עליה?

איתן כבל: כן.

דוד ביטן: אז גם אני מתנצל אם צעקתי על מישהו.

איתן כבל: עוד אשלם על זה במשפחה.

דוד ביטן: במיוחד על היועצת המשפטית שלנו.

יצחק וקנין: איתן, אני גם מתנצל.

יצחק וקנין: אני רוצה להתנצל בפני החבר'ה מ"אנונימוס", אני לא זוכר שכעסתי ככה.

יצחק וקנין: זה הוציא אותי מהכלים לגמרי, כי הבנתי שאנחנו הולכים פה לאיזה – ולכן אם צעקתי על מישהו, אני מבקש סליחה מכולכם.

<קריאה: כל הכבוד.

איתן כבל: רצינו להגיש תלונה לוועדת האתיקה.

יצחק וקנין: תגישו אלי את התלונה.

יצחק וקנין: אטפל בה.

איתן כבל: תודה רבה לכם.

איתן כבל: הישיבה נעולה.