ועדת המשנה לטיפול בצעירים וצעירות חסרי בית, כנסת 20, פרוטוקול מספר 2, 2015-12-30 09:30

מירב בן ארי: בוקר טוב לכולם.

מירב בן ארי: היום 30 בדצמבר 2015, י"ח בטבת תשע"ו.

מירב בן ארי: אני פותחת את ישיבתה השנייה של ועדת המשנה של עבודת הרווחה, העבודה והבריאות, לטיפול בצעירים ובצעירות חסרי בית.

מירב בן ארי: מאז הישיבה האחרונה שלנו אנחנו מתקדמים כל פעם עם הנושא.

מירב בן ארי: אני רוצה רק לומר משהו מהתקופה מאז הישיבה להיום.

מירב בן ארי: אני חושבת שיש כאן כבר שינוי.

מירב בן ארי: יש שינוי ואני לא חברת כנסת ותיקה, אני בסך הכל תשעה חודשים ולפני שבאתי לכנסת אמרו לי שלאנשי הסיעה אין מה לעשות בכנסת, כי בכנסת יש הרבה דיבורים.

מירב בן ארי: אני אמרתי להם שזה לא נכון, כי זה באמת באמת פרסונאלי, ואדם שבא לעשות לא יכול לקום בבוקר אם הוא לא עוסק בעשייה.

מירב בן ארי: ולכן אני כבר חושבת שאנחנו מה שנקרא עושים.

מירב בן ארי: וכשאני שומעת שהולכים לחפש מבנים, זה כבר אומר לי שהנה, אנחנו שמנו על סדר היום החברתי של מדינת ישראל, את הנושא של חסרי בית.

מירב בן ארי: אתמול דיברתי עם יואב ואמרתי לו – נכון, אני עוסקת בחסרי בית, אבל כל הנושא של דרי רחוב הוא קרוב ואמרתי לו – תנצל אותי לדברים שאתה צריך.

מירב בן ארי: וכבר ההחלטה של משרד השיכון, שתיכף אני אדבר עליה, רלבנטית לכולם.

מירב בן ארי: אז באמת הוועדה הזאת מטרתה לקדם.

מירב בן ארי: אני יכולה להגיד לכם שאני לומדת המון ואני יכולה להגיד לכם שבאמת יש כאן צוות מסור, ואת ציפי שהיא אדם אחד, וגם על זה אנחנו צריכים באמת לחזק את ציפי.

מירב בן ארי: לא יכול להיות שאדם אחד נושא באחריות כזאת.

<ציפי נחשון גליק: אם הייתי עמותה, כבר מזמן היו לי שני פרוייקטורים.

מירב בן ארי: נכון, צודקת.

<ציפי נחשון גליק: אז בזה את צריכה לעזור.

מירב בן ארי: אני אעזור, אני בהחלט אעזור.

מירב בן ארי: כבר אתמול דיברתי עם ראש המטה של המנכ"ל.

מירב בן ארי: בעיני זה חמור שנושא כזה חשוב – ואנחנו יודעים שאת עושה בלי סוף ותיכף גם את תתייחסי.

מירב בן ארי: אז קודם כל אני גם רוצה להגיד שזו בשורה.

מירב בן ארי: היום כבר ראינו את הכתבה הזאת, אמנם יש בה קצת נתונים אחרים, אבל זה שבכותרת ראשית, בכלל בעיתון הארץ, עם הפניה לעמוד מרכזי, מעלה את חסרי הבית הצעירים, זה כבר אומר הנה, אנחנו בדרך.

מירב בן ארי: נכון, זה תהליך וזה לוקח זמן ומבנים והצטיידות ואחרי זה שיפוץ ואחרי זה למצוא ולתת להם את התקנות ואת העובדים המתאימים, אבל אנחנו כבר מתקדמים כאן בתהליך שלא היה כאן אף פעם בהיסטוריה של הכנסת.

מירב בן ארי: אז כבר אני רוצה להודות לכם, כי אנחנו עושים כאן עבודה מצוינת.

מירב בן ארי: אני אתחיל קודם כל כמובן עם ההחלטה של משרד השיכון שהיא החלטה חשובה, שמצטבר כסף.

מירב בן ארי: ואמרתי היום ליועץ של כחלון, שלפחות כשמצטבר כסף במשרד השיכון, אז חושבים איך לתת אותו לחלשים ולא למי שלא צריך.

מירב בן ארי: אז יש לנו החלטה של אשל ארמוני, מנכ"ל משרד השיכון, חשוב לי לציין לפרוטוקול שיחד עם משרד האוצר הגיע לסיכום שבשנת 2016 תבוטל ההפחתה ההדרגתית בשכר דירה לקבוצת דרי הרחוב.

מירב בן ארי: המשמעות של הריהוט דווקא היא כן, היא 5,427 שקלים.

מירב בן ארי: אחרי זה אני אסביר לך את החישוב שלהם, כי היה לנו שיח.

מירב בן ארי: מה שחשוב הוא שמהשנה השלישית זה לא ירד ל-1,004 אלא יישאר 1,170 שקלים ובשנה רביעית לא ירד ל-883 שקלים אלא יישאר 1,170 שקלים.

מירב בן ארי: אני הבטחתי גם למרינה וגם ליואב, שלקראת 2017 בהחלט אני אעלה את הנושא של להגדיל את השכר.

מירב בן ארי: הוא גם ככה נמוך.

מירב בן ארי: זה יהיה בתקציב 2017, להעלות את השכר.

מירב בן ארי: אבל לפחות כבר אנחנו יכולים.

מירב בן ארי: זו החלטה טיפשית להוריד בשנה השלישית והרביעית, כאילו ששכר הדירה בארץ הולך ויורד, בעוד שכר הדירה רק הולך ועולה.

מירב בן ארי: זאת אומרת יש פה החלטה שלא מחוברת למציאות, אבל באמת המשרד סבור שיש לפעול להגדלה משמעותית של הסכום והם מתאמים את זה מול משרד האוצר.

מירב בן ארי: מכירים את הנפשות הפועלות ואת רגישותם לנושא.

מירב בן ארי: דרך אגב, הנה, מה שאני אמרתי גם משרד השיכון סבור שיש לפעול להגדיל את שכר הדירה לשנת 2017, אז זה בתהליך של משרד האוצר ומשרד השיכון.

<רעות גיא: הם אמרו לכמה?

מירב בן ארי: לא, אבל אנחנו עושים על זה דיונים.

מירב בן ארי: בוא נגיד שהם שותפים שלנו להחלטה וזה חשוב.

מירב בן ארי: אז זה אחד.

מירב בן ארי: דבר שני, אנחנו תיכף נשמע עדכונים מהעמותות וגם מהעיריות של תל אביב וירושלים.

מירב בן ארי: אני יודעת שבירושלים גם מחפשים מבנה.

מירב בן ארי: אמרתי גם שנתגייס לעזור.

מירב בן ארי: אם זה מבנים של מינהל, בכלל גם בתל אביב במבנים של המינהל תשתפו אותי, המינהל שייך גם למשרד האוצר.

מירב בן ארי: נעזור.

מירב בן ארי: כבר שלחנו פנייה שלנו לגבי מבנה אחד, אז אני כבר אומרת שכל מבנה של מינהל מקרקעי ישראל, שנמצא בתחום שאמור להיות לחסרי בית, אני חייבת לדעת עליו, אני חייבת להיות מעורבת, אני גם אבוא לראות אותו אם צריך, כדי לנסות לקדם.

מירב בן ארי: לא לנסות.

מירב בן ארי: כדי לקדם את זה מול המשרדים.

מירב בן ארי: זה משרדים שלנו, אין סיבה שהם לא יתגייסו לעזור.

מירב בן ארי: עוד דבר.

מירב בן ארי: אני קבעתי למחר סיור בחיפה, לראות את הבית ברחוב חיים.

מירב בן ארי: אני יודעת שהוא לא נכנס בתוך החברה של ציפי, אבל כמו שאמרתי ליואב שאני אעזור גם לדרי רחוב ש - - -

<עמית פרלסון: יש לנו גם מבנה למטה, נשמח אם תבואי לבקר.

<עמית פרלסון: יש לנו חדר מתחת לבית.

מירב בן ארי: אוקיי, אז קודם כל תודה על ההערה שלך.

מירב בן ארי: מחר אני בחיפה.

מירב בן ארי: אני בפגישה גם עם ראש העיר לגבי המבנה הזה, שהוא נמצא במקום מאד בעייתי ואחרי זה אני אלך עם עמותות אותות ועם תמר לראות את הבית ברחוב חיים.

מירב בן ארי: אין לי בעיה, אני גם אבוא לראות אצלכם אם אני כבר שם.

<יואב בן ארצי: מה זה הבית ברחוב חיים?

מירב בן ארי: זה כמו קורת גג לצעירים.

מירב בן ארי: אמרתי, זה לא החברה של ציפי, כי זה צעירים יותר, זה נערים, אבל הבנתי שיש שם בעיה שהמבנה במיקום מאד בעייתי, מיקום מאד לא נעים.

מירב בן ארי: הבנתי שיש התנגדות של ראש העיר ולכן ביקשתי גם פגישה עם ראש שהעיר וגם סיור שם.

מירב בן ארי: זה חלק מהתפקיד שלי כיושבת ראש הוועדה.

מירב בן ארי: זה נכון שהצעירים הם חוד החנית, אבל אין ספק שיש בעיות וננסה לפתור אותן.

מירב בן ארי: מחר אני שם במטרה לטפל.

מירב בן ארי: עוד נושא אחד שחשוב להתייחס לגבי הקידום שלי, של ציפי ושל רות מנע ממשרד השיכון, היא גם שותפה שלנו, לקדם את נוהל הסיוע לצעירים וצעירות חסרי בית, כדי לעזור להם ולהפסיק את זה שהם כל פעם צריכים להיכנס לוועדת חריגים וכל פעם יש את ההתנהלות.

מירב בן ארי: פשוט לבוא ולנסות לקדם את זה מול משרד השיכון.

מירב בן ארי: הוועדה הזאת עובדת.

מירב בן ארי: היא עובדת.

מירב בן ארי: אני גם יוצאת לסיורים.

מירב בן ארי: אני שמחה לפחות שכשהגעתי לפה כבר ראיתי את הרוב, אבל כל זמן שיש עוד, אתם מוזמנים לחשוף אותי למקומות שאני לא מכירה, למרות שברוב המקומות הייתי, גם בתל אביב, גם בירושלים, אבל זו ועדה שהיא עובדת והיא עובדת בזכות שיתוף הפעולה שיש כאן ובזכות האנשים שמסורים לנושא הזה, גם הרשויות, כמובן משרד הרווחה וציפי וכל הצוות, מריה וכמובן העמותות שעושות ימים כלילות בשביל לטפל בסוגיה הזאת.

מירב בן ארי: אני מבקשת מהיום, בכלל, להתייחס לצעירים כחסרי בית, בדיוק כמו הכותרת פה, ולא להשתמש במונח דרי רחוב.

מירב בן ארי: גם הסכמנו על תקנות התע"ס, שתיכף רק נדבר עליהן, פחות נתעסק בדיון עליהן, שגם תקנות תע"ס כמו שסיכמנו, וקיבלתי באמת את העניין שהן לא ייכנסו כדר רחוב, אלא ייכנסו כתקנה נפרדת.

<ציפי נחשון גליק: חסרי קורת גג.

מירב בן ארי: בדיוק.

מירב בן ארי: אבל בהחלט תהיה תקנה, כי כיום, כמו שאני אומרת תמיד, יש לקונה ואותם חברה צעירים לא נמצאים בתוך הקריטריונים והיא אומרת, עלה, בצדק שזה בעייתי ולכן אנחנו נגדיר אותם.

מירב בן ארי: אני באמת רוצה להודות למור, שהעבירה לי את ההתייחסות שלהם לנושא הזה של קורת גג, של התקנה ואיך בעצם להגמיש אותה לטובת הצעירים והצעירות.

מירב בן ארי: וכמובן העבודה שלי עם ציפי, להגיע לאיזה שהוא נוהל ואותו לקדם.

מירב בן ארי: זהו בינתיים מבחינתי.

מירב בן ארי: תיכף אני אמשיך, אבל אני רוצה לשמוע את ציפי.

מירב בן ארי: בפעם שעברה התכנית לא הייתה מספיק ברורה.

מירב בן ארי: אז בואי תעדכני אותנו על התכנית בערים הגדולות, גם על הערים הקטנות, וגם מה את מצפה שיהיה – גם מהרשות וגם כמובן מהכנסת, ואם יש משהו שאנחנו תקועים בו.

מירב בן ארי: אחרי זה כמובן אנחנו נשמע את הרשויות ואת העמותות ואת ההתייחסות שלהם.

מירב בן ארי: בבקשה.

<ציפי נחשון גליק: תודה רבה.

<ציפי נחשון גליק: קודם כל תודה לך באמת על המחויבות שלך לאוכלוסייה שלנו.

<ציפי נחשון גליק: אז כמו בפעם קודמת, אני אמרתי וקודם כל אני רוצה להתחיל מזה שאת הצעירים שהם חסרי קורת גג, ואני אומרת צעירים וזה כמובן כולל גם צעירות.

<ציפי נחשון גליק: כרגע אנחנו מדברים על גילאים 18-25.

מירב בן ארי: נכון, אני ביקשתי - - -

<ציפי נחשון גליק: אנחנו מקשיבים לבקשה שלך להגדיל את זה לגיל 28, אבל את יודעת, זה כבר בדרגים שהם מעלי.

מירב בן ארי: כן, כן, אני מטפלת בזה מול המשרד.

מירב בן ארי: דיברתי על זה אתמול גם עם ראש המטה של המנכ"ל.

<ציפי נחשון גליק: אז אם הדיון של השולחן הזה כרגע עוסק בנושא של דיור, אז כמו שאמרת, אנחנו לא מגדירים את הצעירים חסרי קורת הגג באשר הם כדרי רחוב.

<ציפי נחשון גליק: ולכן לא מתקבלת ההמלצה שהם בעצם יהיו פרק בתוך התע"ס של דרי רחוב, אלא אנחנו מייצרים עבור מענים נפרדים.

<ציפי נחשון גליק: מה שאנחנו הולכים לעשות בשנת 2016, זה להקים 5.5 הלנות חירום.

<ציפי נחשון גליק: החצי זה הלנת חירום ש - - - מפעילים ובעצם להכפיל את הפעילות שלה.

מירב בן ארי: של גלגל.

מירב בן ארי: לקחת את גלגל, להעביר אותו למבנה אחר - - -

<ציפי נחשון גליק: לא, את השלטר.

מירב בן ארי: את השלטר.

<ציפי נחשון גליק: השלטר פועל רק מעשר בערב עד עשר בבוקר, וצריך להפוך אותו מ - - -

מירב בן ארי: אבל זה שלטר שגם נקרא גלגל.

מירב בן ארי: יש לו שם אחר?

מירב בן ארי: לקחת את השלטר עצמו - - -

<רעות גיא: גלגל זה הפתוח.

<רעות גיא: גלגל זה תכנית שכוללת גם את המרחב המעורב לצעירים וצעירות, ושלטר יש לנו רק לצעירות, מפאת תקציב כמובן.

מירב בן ארי: אוקיי, אז זה החצי.

<ציפי נחשון גליק: אז זה החצי בעצם.

<ציפי נחשון גליק: אז 5.5 הלנות חירום, 1.5 בירושלים לבנות ולבנים.

מירב בן ארי: רגע, תגדירי לי.

מירב בן ארי: כשאת אומרת לבנות ולבנים, שהנושא יהיה ברור, כי בפעם שעברה יצאו מפה ובאו ואמרו לי שזה לא היה כל כך ברור.

מירב בן ארי: השלטר של הצעירות, יהיה באותו שלטר עם הצעירים?

<ציפי נחשון גליק: לא, לא, לא.

מירב בן ארי: שני מבנים נפרדים?

<ציפי נחשון גליק: אנחנו עובדים ברגישות מגדרית, אנחנו מאד מקפידים על זה, כי הצרכים והמאפיינים אולי דומים, אבל דרכי הפתרון חייבים להיות מותאמים.

<ציפי נחשון גליק: זה לא סוד כאילו שצעירות ונערות, כשהן נמצאות בסביבה של המין השני, אז הן קודם כל עסוקות בלמצוא חן, וכשהן בתכנית טיפול, אז אנחנו רוצים שקודם כל הן תהיינה עסוקות בעצמן ולא בלמצוא חן בעיני הבנים שמסתובבים שם.

<ציפי נחשון גליק: לכן אנחנו מדברים על הלנות נפרדות.

<ציפי נחשון גליק: כל תכניות הדיור הן נפרדות.

<ציפי נחשון גליק: אז אם אנחנו מדברים על הלנת חירום בירושלים, זה על 1.5.

<ציפי נחשון גליק: 1 חדשה לבנים והחצי זה שלוקחים את מה שעל"ם מפעילים היום ומכפילים אותו מבחינת לוח הזמנים.

<ציפי נחשון גליק: במקום 12 שעות שזה פועל, זה יפעל 24 שעות ביממה.

מירב בן ארי: רגע, שאלה.

מירב בן ארי: אני רוצה שנדבר פה לגבי כל עיר ותיכף נשמע התייחסות מירושלים.

מירב בן ארי: תעצרי שנייה בירושלים, אני רק רוצה להבין.

מירב בן ארי: הגלגל, המרכז שהם נמצאות בו - - -

<רעות גיא: אני אשמח להתייחס לזה.

מירב בן ארי: כן, כן, רגע.

מירב בן ארי: הוא יישאר AS IS.

<יהודית גבאי: לא, אבל הוא יתרחב.

<יהודית גבאי: אני מעיריית ירושלים, אגף הרווחה.

<יהודית גבאי: יחד עם על"ם, בעצם הכוונה היא להרחיב את הפעילות גם מבחינת שעות היום.

<יהודית גבאי: זאת אומרת זה יהיה שלטר רק לצעירות, 24/7, זאת אומרת שמה שהיום גלגל – שהוא לא כל שעות היום – זה יהיה פתוח ברצף.

<יהודית גבאי: אותה מסגרת תהיה פתוחה 24/7 לצעירות.

<יהודית גבאי: במקביל, כמו שציפי אמרה, אנחנו פותחים וראינו איזה שהוא מבנה פוטנציאלי לצעירות, שגם הדס ראתה אותו, אז ראינו גם לצעירים.

<יהודית גבאי: זה איזה שהוא מרחב גדול כזה, ושם יהיה גם שלטר לצעירים בנים, 24/7.

<יהודית גבאי: זאת אומרת יהיו שני מבנים.

מירב בן ארי: שני מבנים נפרדים.

<יהודית גבאי: שני מבנים נפרדים.

מירב בן ארי: שהם של צעירים והמבנה גל גלגל - - -

<יהודית גבאי: הוא יהפוך להיות לצעירות 24/7.

מירב בן ארי: אז הם לא יוצאים פיזית מהמבנה.

<יהודית גבאי: אז זהו, אז פה אנחנו באמת עכשיו מאד - - -

<ציפי נחשון גליק: לא, הם יוצאים.

<ציפי נחשון גליק: הם רוצים לצאת.

<יהודית גבאי: מהמבנה הפיזי, כן.

<יהודית גבאי: אני רק אגיד שלגבי המודל, אנחנו עסוקים לראות איך אנחנו - - -

<הדס גול: זה לא בסדר.

<הדס גול: אנחנו 12 מיטות, לפחות צריך 3 מקלחות, שירותים מתאימים.

<הדס גול: לא מקלט ושלטר אחד.

מירב בן ארי: המקום עצמו לא מתאים.

מירב בן ארי: הוא קטן.

מירב בן ארי: אז גם השלטר של הצעירות ייצא, והשלטר של הצעירים - - -

<יהודית גבאי: אנחנו פותחים אותו, אני מקווה בזמן המאד קרוב.

<יהודית גבאי: זאת אומרת יש שם איזה שהוא מבנה בתהליכים - - -

מירב בן ארי: המבנה הזה, הבנתי שנמצאו 3 מבנים.

מירב בן ארי: יש מבנה אחד שאתם הולכים עליו?

<יהודית גבאי: אנחנו עוד לא סגורים.

<יהודית גבאי: זה מבנה שגם הדס ראה בביקור חולים שם, הוא ישן.

<יהודית גבאי: צריך לעשות שם עבודה.

מירב בן ארי: של מי המבנה?

מירב בן ארי: מי מחזיק בו?

<יהודית גבאי: זה היה של ביקור חולים.

מירב בן ארי: בעלות פרטית, אוקיי.

מירב בן ארי: יופי.

מירב בן ארי: היה חשוב לנו שנבהיר את המצב בירושלים.

<ציפי נחשון גליק: העברנו לענבר, אולי נעביר גם לך, מלשכת השר לבדוק עם מנהל מקרקעי ישראל על כתובת שעיריית ירושלים העבירה לי, אני לא זוכרת איפה זה.

<ציפי נחשון גליק: משהו במוסררה.

<ציפי נחשון גליק: זה של מנהל מקרקעי ישראל.

<ציפי נחשון גליק: אז לבדוק את כל האופציות האלה, כי באמת, החשש הוא שכל פתיחת התכניות האלה תתעכב, כי זה יהיה תקוע על מציאת מבנה מתאים.

מירב בן ארי: הבנתי.

<ציפי נחשון גליק: זה ירושלים.

מירב בן ארי: רציתי עוד משהו.

מירב בן ארי: כשנגיע לדיוריות נדבר ונחזור לירושלים.

מירב בן ארי: בואו נעבור לתל אביב.

<ציפי נחשון גליק: הלנת חירום בתל אביב.

<ציפי נחשון גליק: עיריית תל אביב - - -

מירב בן ארי: שלום לחבר הכנסת מאיר כהן, בוקר טוב.

מירב בן ארי: הוא מגיע באדיקות לוועדה.

מירב בן ארי: זה כבוד בשבילי.

מירב בן ארי: בדיוק אנחנו מתחילים את העדכון לגבי מה שקורה בתל אביב.

מירב בן ארי: סיימנו את ירושלים.

<ציפי נחשון גליק: אני הסברתי גם שמשרד הרווחה, כשיש לו תקציב והוא רוצה להקים תכנית, אז הוא עובד בשני אופנים.

<ציפי נחשון גליק: אחד, הוא יוצא למכרז, שזה תהליך, אני לא צריכה לספר לכם, זה לוקח כמעט שנה.

מירב בן ארי: ארוך ומייגע.

<ציפי נחשון גליק: והדרך השנייה היא שאנחנו מעבירים לרשות המקומית שמוכנה לקחת את התכנית ולהפעיל אותה, בפטור ממכרז, שזה גם תהליך של מכרז, אבל הרבה יותר מקוצר.

מירב בן ארי: ואז פשוט את בוחרת - - -

<ציפי נחשון גליק: בדיוק.

<ציפי נחשון גליק: בוחרים את העמותה שתפעיל.

<ציפי נחשון גליק: היא יוצאת בקול קורא.

<ציפי נחשון גליק: זה תהליך הרבה יותר מקוצר מאשר אנחנו.

<ציפי נחשון גליק: גם הרשות, כשהיא יודעת שהיא מקבלת את התקציב, אז כבר באותו מעמד, עוד לפני אפילו שחתמנו על הניירת, כבר יוצאת לחפש את המבנים, אז זה מאד מאד מקצר את התהליכים.

מירב בן ארי: אגב, גם בגלל שחבר הכנסת מאיר כהן פה, הלב באלפסי הוא מיזם משותף?

<ציפי נחשון גליק: לא, הוא 100% מדינה, בזכות השר מאיר כהן.

<ציפי נחשון גליק: עיריית תל אביב מקבלת את התקציב מהמשרד בפטור ממכרז, והיא עשתה התקשרות עם על"ם, אחרי שהיא - - -

מירב בן ארי: זה מה שאנחנו רוצים שיהיה גם בשלטרים.

<ציפי נחשון גליק: ברור, 100% מדינה, בלי השתתפות עמותות.

<ציפי נחשון גליק: סוף סוף המדינה לוקחת אחריות על ילדים.

<רעות גיא: זה סוף סוף השתתפות מקצועית של עמותות.

מירב בן ארי: כן, אבל יש כאן אחריות של המדינה.

<רעות גיא: לא, להיפך.

<רעות גיא: אני אומר בלי השתתפות עמותות.

<רעות גיא: זו הפעלה מקצועית, היא לא הפעלה רק לשם הפעלה, אז ההשתתפות היא מקצועית.

<ציפי נחשון גליק: אז עיריית תל אביב הסכימה לקבל את התקציב לשלוש הלנות חירום, אחד לצעירים, אחד לצעירות ואחד לאוכלוסיית להט"ב.

<ציפי נחשון גליק: משמעו של דבר, שכרגע אנחנו עסוקים בכתיבת המפרט כדי ללכת לוועדת המכרזים, לקבל פטור, להעביר את ה-3,750,000 שקלים לעיריית תל אביב.

<ציפי נחשון גליק: היא כבר התחילה בחיפוש מבנים.

<ציפי נחשון גליק: ישבנו גם עם מנהלת המינהל של הרווחה, עם אנשי המקצוע שלה ויש לזה הסכמה.

<ציפי נחשון גליק: זה מבחינת הלנות חירום.

מירב בן ארי: שנייה, אני רוצה התייחסות של יואב לעניין.

מירב בן ארי: דיברנו על זה גם אתמול בערב, אני מודה פה, ואמרתי לו שמה שהכי חשוב לי – נכון, זוכר?

מירב בן ארי: יש כסף, יש החלטה של עיריית תל אביב, החלטה משמעותית מאד, להקים את שלוש הלנות החירום, אותן שלושה שלטרים.

מירב בן ארי: תגיד לי מי אותו אדם, כמו בירושלים שאני יודעת שהם עושים את זה, שילך ויחפש לנו מבנים.

מירב בן ארי: כי אם בירושלים יש בעיה, הבעיה למצוא מבנה בתל אביב.

מירב בן ארי: דיברנו על איך - - -

<ציפי נחשון גליק: הם יעסיקו פרויקטור.

<ציפי נחשון גליק: יהיה להם תקציב לזה.

מירב בן ארי: שהוא יהיה עובד עירייה?

<ציפי נחשון גליק: כן.

<ציפי נחשון גליק: או שהוא יועסק על ידי העירייה, מה זה משנה לנו?

<ציפי נחשון גליק: יהיה בחצי משרה מישהו שכבר עכשיו הם ייקחו.

<ציפי נחשון גליק: הוא יתחיל לרוץ אחרי מציאת המבנים וההתאמה שלהם וכו'.

<רעות גיא: אם צריך, יש לנו פרויקטור תיאום בתל אביב.

<רעות גיא: אם צריך סיוע ועזרה ודברים כאלה, אנחנו לרשות העירייה.

<ציפי נחשון גליק: בסדר.

מירב בן ארי: יופי, זה חשוב מאד.

<ציפי נחשון גליק: הכתבה בהארץ אמרה שהיא תגיד שאנחנו מחפשים מבנה, אם יש בעלי נכסים שרוצים, שיפנו.

מירב בן ארי: אז תשמעי, היא לא כתבה את זה.

<ציפי נחשון גליק: היא לא כתבה.

<ציפי נחשון גליק: זה לא בסדר.

<ציפי נחשון גליק: אין לה תרומה למען הקהילה.

<ציפי נחשון גליק: אמרתי לה תכתבי שאנחנו מחפשים מבנים ובעלי נכסים שיש להם ורוצים להשכיר, שיפנו.

<ציפי נחשון גליק: חבל.

<רעות גיא: לא חסר נכסים.

מירב בן ארי: כן, אבל - - -

<ציפי נחשון גליק: לא, אבל אם יש בעל נכס שעומד ריק, שהוא יפנה אלינו מאשר לחפש אותו.

<ציפי נחשון גליק: את יודעת יותר טוב ממני שזה לוקח זמן.

מירב בן ארי: אז הנה אני אומרת.

מירב בן ארי: זו הערה מאד מאד חשובה, ציפי.

מירב בן ארי: גם אני, ברגע שיהיה לי את הלינק של הכתבה הזאת, אני אעלה את זה גם בעמוד שלי ובכלל, כל מי שעובד שיעלה ויגיד שאנחנו מחפשים.

מירב בן ארי: אי אפשר לדעת לאן זה יגיע ופתאום יש מישהו שנורא רוצה לעזור ואז אנחנו יכולים לקדם את העניין הזה וזה חשוב מאד.

מירב בן ארי: אני גם ארשום לי את זה, בעיקר בתל אביב, שאני מכירה קצת אנשים שם.

<יואב בן ארצי: היינו שם גם.

<יואב בן ארצי: רגע, עוד עדכון אחד לגבי תל אביב, שבעוד חודש אנחנו פותחים דירת מעבר לנשים ובחורות מכורות נקיות.

<יואב בן ארצי: 5 נשים.

<יואב בן ארצי: וממש בעתיד הקרוב, גם, זה ניזון מהכספים האלה, תהיה דירה לגברים נקיים, 7 גברים.

מירב בן ארי: כשאתה אומר גברים, מאיזה גיל זה מתחיל?

<יואב בן ארצי: תראי, בהצהרה זה 18 פלוס, אבל בפועל יהיה בין 30 ל-40, אני מניח.

מירב בן ארי: רגע, וזה מהתקציב של הדיוריות?

<יואב בן ארצי: אני הבנתי שהגברים זה תוספת - - -

<ציפי נחשון גליק: סליחה רגע.

<ציפי נחשון גליק: התקשרו מלשכת השר, אז עניתי ולא הקשבתי למה שאמרת.

<יואב בן ארצי: הלשעבר שלך, שבי, אמר לי שהוא ניזון מ - - -

מירב בן ארי: לגבי דירות מעבר.

<יואב בן ארצי: נכון.

<ציפי נחשון גליק: תיכף נגיע לדירות מעבר.

מירב בן ארי: אנחנו נגיע לזה.

מירב בן ארי: יואב, אתה רוצה להתייחס לשלטרים?

<רעות גיא: אבל אז זה אומר שאין דירת מעבר לצעירים.

מירב בן ארי: לא, לא, רגע, חכה, רעות.

מירב בן ארי: אנחנו תיכף נתייחס לתקציב.

מירב בן ארי: ציפי תתייחס ואנחנו ניתן את ההתייחסות.

מירב בן ארי: אני רק רוצה לדעת האם לגבי השלטרים לצעירים יש לך התייחסות?

<יואב בן ארצי: לא, אנחנו עין בעין.

מירב בן ארי: מעולה.

<ציפי נחשון גליק: עכשיו לגבי השלטר הנוסף שאנחנו מקימים, שהוא מתקציב אחר, הוא לא מה-20 מיליון, זה לצעירות מהמגזר החרדי.

מירב בן ארי: נכון, שזה תקציב נפרד.

<ציפי נחשון גליק: כן, ושם אנחנו יוצאים למכרז.

מירב בן ארי: חייבים?

<ציפי נחשון גליק: אין ברירה.

מירב בן ארי: למה?

<ציפי נחשון גליק: כי אין רשות שתהיה מוכנה לקחת הוסטל כזה, שהוא להקים הלנת חירום ארצית.

מירב בן ארי: רגע, חשוב מה שאת אומרת.

מירב בן ארי: את אומרת שאין אף רשות במדינה שרוצה לקחת שלטר כזה לצעירים חרדים או צעירות חרדיות.

<ציפי נחשון גליק: צעירות חרדיות.

<ציפי נחשון גליק: את זה אנחנו כבר ממש כתבנו.

מירב בן ארי: למי פנית?

<יהודית גבאי: אנחנו לא שמענו על זה.

מירב בן ארי: רגע, למה עיריית ירושלים לא יכולה לקחת את זה?

<יהודית גבאי: אנחנו לא שמענו על זה.

מירב בן ארי: הרי מי שפגשתי במבשר הטוב, זה כולם כמעט הגיעו לירושלים, חברה צעירים.

<ציפי נחשון גליק: זה לבנים, אני מדברת על בנות.

מירב בן ארי: לא משנה, אני אומר שזו אותה אוכלוסייה שהגיעה מירושלים.

<איילה קדמי חקלאי: למה שלא נפתח את זה במסגרת של - - -

מירב בן ארי: ועוד יש לזה כסף צבוע.

<יהודית גבאי: אז אני מציעה שאולי נעשה על זה דיון.

מירב בן ארי: מזל שאנחנו עושים את הוועדה.

<יהודית גבאי: צריך לחשוב על זה.

מירב בן ארי: עיריית ירושלים, אתם לוקחים אפשרות לבדוק.

<יהודית גבאי: אנחנו נעשה דיון.

מירב בן ארי: מצוין.

<ציפי נחשון גליק: זה גם מקלט וגם הוסטל וזה ארצי.

<יהודית גבאי: אנחנו נבחן את זה.

<ציפי נחשון גליק: עיריית ירושלים לא רוצה להקים מסגרות ארציות, זה מה שנאמר לי.

<יהודית גבאי: נבחן את זה.

מירב בן ארי: לפחות יבחנו ויחליטו.

מירב בן ארי: לפחות ניתן להם את האפשרות לבחון.

<ציפי נחשון גליק: בסדר.

<ציפי נחשון גליק: גם הוסטל וגם - - -

<יהודית גבאי: הוסטל ודירת מעבר?

<ציפי נחשון גליק: לא, הוסטל והלנת חירום.

<ציפי נחשון גליק: עכשיו אני עוברת לנושא של ההוסטלים.

מירב בן ארי: רגע, אז את זה אנחנו בודקים ונשתדל לחזור לוועדה עם תשובה.

מירב בן ארי: עכשיו אנחנו עוברים להוסטלים השיקומיים.

<ציפי נחשון גליק: בדיוק.

<ציפי נחשון גליק: כמו שהסברתי בפעם הקודמת, שאנחנו מייצרים מענים על הרצף, כי המאפיינים שלהם הם על רצף הסיכון והסכנה ובהתאם לזה חשוב שלכל צעיר, בהתאם למאפיינים שלו, תהיה המסגרת המתאימה.

<עמית פרלסון: רגע, ציפי, מה עם לינת חירום בחיפה?

<ציפי נחשון גליק: לא, כרגע אנחנו לא פותחים הלנת חירום בחיפה.

מירב בן ארי: אין שלטר חירום.

מירב בן ארי: התקציב - - -

<ציפי נחשון גליק: מאפשר לנו כרגע 5.5 לא 6.

מירב בן ארי: לא, לא, תשמע, אני ישבתי וקיבלתי גם את המספרים של הצעירים.

מירב בן ארי: ישבתי עם אריה דרזי מחיפה, קיבלתי את המספר, אפשר לדבר עליו אם אתה רוצה, כשאני אהיה שם מחר, אבל הוא מדבר על משהו כמו 20-25 בגילאים מ-18 עד 28, ולכן מה שחשבנו כאן, וציפי תיכף תתייחס - - -

<רעות גיא: לא נכון.

<רעות גיא: קודם כל אני דיווחתי בוועדה הקודמת על 40 שאיתרנו.

<רעות גיא: עמית הוא מעמותת על"ם ואנחנו עובדים ברחוב בחיפה, בהעדר מענה.

<רעות גיא: זאת אומרת אין מענה פיזי שאפשר להביא אליו את הצעירים.

<רעות גיא: הכל מבוסס על עבודת רחוב רגלית.

<רעות גיא: אם תרצי להקדים, לבוא בשעה שבע בבוקר לאסוף עם עמית.

<רעות גיא: בחמש להסתובב בזולות, לפגוש את החברה.

<רעות גיא: 40 שאיתרנו ברחוב.

<רעות גיא: אז יכול להיות שמוכרים ללשכה 20, אבל זה לא אומר שאין עוד ברחוב.

<רעות גיא: את זה צריך להבין.

מירב בן ארי: כן, אבל כל הזמן היה לי את העניין הזה גם, שהאם אותו חסר בית שגר ברחוב, ונתקלתי בזה גם בסיורים שלי וגם בשיחות ובפגישות, זה שלא כל חסרי הבית שגרים ברחוב, בעצם רוצים מענה טיפולי.

<רעות גיא: מירב, אני לא מסכימה עם האמירה הזאת.

מירב בן ארי: לא אני אמרתי את זה.

<רעות גיא: אני מחכה לתורי להתייחס בצורה קצת יותר רחבה, אבל יש פה גם חברה צעירים וצעירות חסרי בית.

<רעות גיא: כדאי לשמוע אותם.

<רעות גיא: לתחושתי, אנחנו קצת רצים מהר מדי עם המבנים ועם הפתרונות, לפני שאנחנו מודעים גם למה שקורה ול - - -

מירב בן ארי: לא, לא, די, רעות, תפסיק להגיד - - -

<ציפי נחשון גליק: היא אומרת שבחיפה יש 40.

<רעות גיא: מי חי ברחוב ולא רוצה מענה?

<רעות גיא: כל אחד ברחוב רוצה מענה כשיורד עליו גשם.

<רעות גיא: באמת.

מירב בן ארי: שנייה, קודם כל לא אני המחליטה.

מירב בן ארי: בואו נשים את הדברים על - - -

<ציפי נחשון גליק: אבל לא אמרנו שלא צריך בחיפה.

<ציפי נחשון גליק: לקבל 20 מיליון זה עדיין תקציב שהוא מוגבל ויש סדרי עדיפויות.

<ציפי נחשון גליק: לא אמרנו שלא.

מירב בן ארי: נכון.

מירב בן ארי: כשנגיע לדירות, לנו גם - - -

<ציפי נחשון גליק: בחיפה, את הדירה - - -

מירב בן ארי: תיכף אנחנו נסיים את ההתייחסות של ציפי ואז אנחנו נפתח את זה להתייחסות של כולכם.

מירב בן ארי: אבל אתם חייבים להבין משהו אחד וציפי עכשיו גם אמרה את זה.

מירב בן ארי: יש לנו כאן 20 מיליון שקלים, תקציב ייעודי, באמת בפעם הראשונה שנועד לפתרון לחסרי בית.

מירב בן ארי: מתוכו יש לנו גם דירות, גם שלטרים וגם הוסטל חירום.

מירב בן ארי: אנחנו קודם כל שמים את כובד משקלנו על תל אביב וירושלים, חד משמעית, לאור המספרים וכמובן שיש לנו גם עוד מטרות.

מירב בן ארי: אם היה לנו מספיק כסף היינו פותחים בחיפה, אבל יש עוד פתרון שאנחנו עושים בחיפה ותיכף נתייחס אליו.

מירב בן ארי: בואי רגע נדבר על ההוסטל השיקומי הזה.

<ציפי נחשון גליק: אז כרגע אנחנו מפעילים שלושה הוסטלים שיקומיים, אחד לבנות, אחד לבנים בירושלים ואחד למגזר הערבי לבנות בצפון הארץ.

<ציפי נחשון גליק: אנחנו הולכים לפי התקציב שמאפשר לנו ועל פי סדרי עדיפויות שעשינו, ויש לנו נתונים, אנחנו הולכים להקים לאוכלוסיית להט"ב באזור המרכז - - -

מירב בן ארי: נכון, לא בתל אביב.

<ציפי נחשון גליק: לא בתל אביב.

מירב בן ארי: זה מה שדיברנו עליו.

<ציפי נחשון גליק: אז זה יהיה באזור המרכז, זה בסדר.

<ציפי נחשון גליק: זה לא יהיה גם באמצעות עיריית תל אביב ולכן זה ייצא למכרז.

מירב בן ארי: רגע, בת ים לא יכולה לקחת את זה?

<ציפי נחשון גליק: בת ים לוקחת דיורית.

<ציפי נחשון גליק: היא לא תיקח גם להט"ב?

מירב בן ארי: וחולון?

<ציפי נחשון גליק: לא.

<ציפי נחשון גליק: בת ים וחולון לוקחות דיורית.

<ציפי נחשון גליק: גם עיריית חיפה מתלבטת לגבי דיורית.

<ציפי נחשון גליק: תקשיבי, הרשויות לא מתלהבות.

<ציפי נחשון גליק: אומרת לי מנהלת המינהל בחיפה - - -

מירב בן ארי: כן, בחיפה הבנתי שיש בעיה.

<ציפי נחשון גליק: תקשיבי, את תפתחי לי עכשיו דיורית, 50% ייתן לי מענה, 50% מהסביבה, הם יהפכו להיות הדיירים שלי בעיריית חיפה, אני לא רוצה.

<ציפי נחשון גליק: תודה.

<ציפי נחשון גליק: אם את הולכת למכרז, ועמותה רוצות את הבית בחיפה, אין לי ברירה.

<ציפי נחשון גליק: אבל מרצון להגיד לך שאני מתנדבת, לא מתנדבת.

<ציפי נחשון גליק: זו המציאות.

<ציפי נחשון גליק: זה לשבת עם מנהלי מחלקות, זה לא יום וזה לא יומיים וזה שיחות וזה לשכנע ויש כאלה שלא משתכנעים.

<ציפי נחשון גליק: אז עיריית חיפה עוד לא השתכנעה שהיא רוצה את הדיורית.

מירב בן ארי: אני חייבת להגיד לך את זה, אין שם שיתוף פעולה.

<עמית פרלסון: אני יודע.

<רעות גיא: אז מה?

<רעות גיא: אז נעבוד רק איפה שיש לנו שיתוף פעולה?

מירב בן ארי: לא, זה לא נעבוד, אבל זה הרבה יותר מעכב.

<עמית פרלסון: אבל אנשים מכל הצפון באים לחיפה.

<ציפי נחשון גליק: אז זה יעכב.

<ציפי נחשון גליק: אז זה אומר שאני צריכה לצאת למכרז על דיורית באזור הצפון.

מירב בן ארי: נכון, אבל - - -

<ציפי נחשון גליק: אז אנחנו בינואר, אז אולי בינואר בשנה הבאה יהיה לנו מפתח.

<ציפי נחשון גליק: זו המשמעות.

<ציפי נחשון גליק: חשוב שאתם תדעו כנציגי עמותות שאתם באים לדיונים ולא תמיד אתם מבינים את הפרקטיקה של הדברים.

<ציפי נחשון גליק: כשעיריית חיפה אומרת לי – אני לא רוצה לקבל ממך את הכסף ולעשות, כי כשהיא תקבל ממני את הכסף היא תעשה, אחרי 4-5 חודשים זה פתוח.

<רעות גיא: ציפי, אבל גם בתל אביב, לפני שהופעל לחץ של כבוד חבר הכנסת מאיר כהן - - -

<ציפי נחשון גליק: נכון.

<רעות גיא: אז גם לא רצו, אז מה?

<ציפי נחשון גליק: נכון.

<רעות גיא: אבל הנה, הפעיל לחץ ורצו.

<רעות גיא: כשמגיע הכסף וכשמגיע הלחץ, אז פתאום רוצים.

מירב בן ארי: רעות, בגלל זה מחר אני בחיפה.

מירב בן ארי: זה בדיוק התפקיד שלי, לדבר עם ראש העיר ולהפעיל לחץ ובגלל זה אני מגיעה לשם.

מירב בן ארי: אם הייתי חושבת שזה אבוד לא הייתי הולכת.

מירב בן ארי: אני לא מבטיחה, לפחות אני - - -

<ציפי נחשון גליק: אחרי ההוסטל נעבור לדיורית.

<ציפי נחשון גליק: אז אנחנו רוצים לפתוח 4 דיוריות לאוכלוסייה הכללית, אחת באזור המרכז.

<ציפי נחשון גליק: אז כבר בת ים וחולון מוכנות וכבר מחפשים מבנה.

<מור הרפז: בנים או בנות?

<ציפי נחשון גליק: זה באזור המרכז.

<ציפי נחשון גליק: אני לא זוכרת.

<ציפי נחשון גליק: יכול להיות, תלוי גם במבנה, כי מצד אחד יש רשימת המתנה של בנות לדיורית הנוכחית, אבל מצד שני אם הם ימצאו מבנה שיש לו שני אגפים, אז יכול להיות שניתן אישור לשמונה מיטות לבנות ושמונה מיטות לבנים.

<ציפי נחשון גליק: בבאר שבע הם רוצים דיורית – 8 מיטות לבנים ו-8 מיטות לבנים.

<ציפי נחשון גליק: בחיפה היא צריכה להחזיר תשובה.

מירב בן ארי: אם היא רוצה בכלל.

<ציפי נחשון גליק: כן, אם היא רוצה כאילו להפעיל את זה.

<ציפי נחשון גליק: אם היא לא תרצה להפעיל, המשמעות שאני צריכה לצאת למכרז.

<ציפי נחשון גליק: דיורית בירושלים – אנחנו מקימים לאוכלוסייה חרדית במיזם משותף עם עמותה.

<ציפי נחשון גליק: דיורית נוספת לאוכלוסייה דתית אנחנו מפעילים מתקציב המוסד לביטוח לאומי כמפעל מיוחד, עם עמותת אותות שתפעיל את זה בתוך אוניברסיטת הר הצופים.

<ציפי נחשון גליק: כבר נמצא מבנה.

מירב בן ארי: יופי.

<ציפי נחשון גליק: בהתאם לתשובות האלה נראה.

<ציפי נחשון גליק: יכול להיות שיהיה לנו תקציב נוסף, אז יכול להיות שנוכל לפתוח דיורית נוספת בירושלים לאוכלוסייה הכללית, כי כיום הדיוריות שיש לנו בירושלים זה יהיו שתיים לדתית וחרדית.

<ציפי נחשון גליק: אני חושבת ואנחנו גם דיברנו על זה, מירב, שבכל התכניות האלה, לפחות 10% מהתקציב של ההפעלה הולך על שכר דירה.

<ציפי נחשון גליק: אם אנחנו נצליח להגיע בזכותך להסכמות עם משרד השיכון, שהוא מממן את שכר הדירה למענים האלה, אז זה ישחרר לנו כסף להקים עוד מסגרות.

<ציפי נחשון גליק: כי אם אנחנו עושים חשבון, אני עושה עכשיו חשבון מהיר, לפחות מיליון ומשהו שקלים הולכים על מה שהזכרתי עד עכשיו, רק על שכר דירה.

<ציפי נחשון גליק: אז אם זה ישוחרר לנו, כי אני חושבת שמשרד הרווחה תפקידו לתת את המענה הטיפולי, הסוציאלי, הליווי וכו'.

<ציפי נחשון גליק: לא תפקידי עכשיו להתעסק עם עיריית תל אביב שאומרת לי ציפי, עם כל הכבוד לך, כשכתוב במפרט שלך 150 אלף שכר דירה, זה לא מספיק לי.

<ציפי נחשון גליק: אני לא מבינה כמה זה עולה שכר דירה.

<ציפי נחשון גליק: זו הבקיאות של משרד השיכון, זו המציאות שלו.

<ציפי נחשון גליק: אז עיריית תל אביב תמצא בית להלנת חירום, שעולה 300,000 שקלים שכר דירה ומשרד השיכון יגיד בטח שזה ריאלי, אני מכיר, ושישלם גם את הכסף הזה.

<רעות גיא: זה לא רק שכר דירה, זה גם השיפוץ.

<קריאה: על שכר הדירה, שיפוץ ותיאום.

<ציפי נחשון גליק: מה - - - חד פעמי, אבל על אחזקה שוטפת.

<יהודית גבאי: ועל הרשויות זו בעיה, ההתאמות והשיפוצים.

<ציפי נחשון גליק: בנוסף לזה אני רוצה להגיד לך שכשמשרד הרווחה מקים פר כזה טיפול, למשל כמו בית חם או מרכז טיפול לנפגעות תקיפה מינית, אנחנו משלמים לעיריית ירושלים 300,000 שקלים שכר דירה למכרז לטיפול בצעירות ובנשים נפגעות התעללות מינית.

<ציפי נחשון גליק: מרכז תמר.

<ציפי נחשון גליק: את מבינה?

<ציפי נחשון גליק: אז אני אומרת על המרכזים האלה משרד השיכון - - -

מירב בן ארי: כמה כסף אתה משלם שכירות בלב, אתה יודע?

<ציפי נחשון גליק: 430,000 שקלים.

<ציפי נחשון גליק: תשאלי אותי.

<ציפי נחשון גליק: 430,000 לשנה.

<יואב בן ארצי: לא.

<ציפי נחשון גליק: בוודאי.

<ציפי נחשון גליק: למה?

<ציפי נחשון גליק: 43,000 שקלים בחודש.

<ציפי נחשון גליק: זה יותר מ-430,000 שקלים.

<ציפי נחשון גליק: בוודאי.

<ציפי נחשון גליק: למה את אומרת שלא?

<יואב בן ארצי: זה כמעט חצי מיליון.

<ציפי נחשון גליק: כן, כמעט חצי מיליון שקלים רק על שכר דירה.

<ציפי נחשון גליק: אז אני אומרת שלגבי מרכזי יום טיפוליים אנחנו ניקח את זה על עצמנו, משרד הרווחה והוא לוקח.

<ציפי נחשון גליק: אבל לא יכול להיות על מענה של לינה, כשמוציאים אנשים מהבתים, שמשרד הרווחה - - -

מירב בן ארי: יש כאן נציג של משרד השיכון?

מירב בן ארי: אה, אני שחררתי אותם בגלל - - -

<ציפי נחשון גליק: שחררת אותם, אז - - -

מירב בן ארי: לא, זה בסדר.

מירב בן ארי: קבענו איתם ביום שני.

<ציפי נחשון גליק: אז חשוב שאני אגיד את זה.

מירב בן ארי: כן, כן.

<ציפי נחשון גליק: אחרי הדיוריות אני עוברת למודל של דירות מעבר, שכרגע המשרד מפעיל 10 דירות מעבר ברשויות המקומיות.

<ציפי נחשון גליק: מתוך 10 דירות מעבר אחת היא ייעודית לנפגעות התעללות מינית ואחת היא ייעודית לצעירות טרנס ג'נדריות.

<ציפי נחשון גליק: בנוסף לזה יש לנו 30 דירות - - -

מירב בן ארי: מה עם הדירה של הטרנסיות בקינג ג'ורג' והניסיון להפוך את זה - - -

<ציפי נחשון גליק: היא פועלת.

מירב בן ארי: כן, הייתי שם.

מירב בן ארי: אני שואלת על הקצב של הדירה השנייה שביקשנו.

<יואב בן ארצי: לא, לא, היא לא - - -

מירב בן ארי: אבל הוא הוציא את התברואה שם מהמחסן שלו?

מירב בן ארי: או שאמרת לו שיורדים מזה?

<יואב בן ארצי: אנחנו יורדים מזה, זה לא מתאים.

מירב בן ארי: אז זו דירה נוספת של טרנסים?

<ציפי נחשון גליק: כרגע יש לנו אחת מתוך ה-10 ובנוסף ל-10 האלה, דרך הרשויות המקומיות, יש לנו עוד 30 דירות שאנחנו מפעילים במשותף עם עמותת ילדים בסיכון וזה - - -

מירב בן ארי: כן, הייתי גם בדירה כזאת במודיעין.

<ציפי נחשון גליק: דיוק, וגם חבר הכנסת מאיר כהן היה בירושלים דירה כזאת.

<ציפי נחשון גליק: יש לנו 30.

<ציפי נחשון גליק: מה שאנחנו הולכים לעשות בשנת 2016, זה להגביל מ-30 ל-40 דירות מעבר לחסרי עורף משפחתי, בוגרי פנימייה, פלוס 10 דירות ברשויות המקומיות, שאחת מהן תהיה לצעירים טרנס ג'נדרים.

<ציפי נחשון גליק: בנוסף למה שיש.

מאיר כהן: אני צריך ללכת.

מירב בן ארי: כן, רציתי שהיא תסיים ואז תתייחס, אבל אין בעיה.

מאיר כהן: בוקר טוב ושלום לכולם.

מאיר כהן: גברתי יושבת הראש, אני מכיר את ציפי ואני מכיר את עבודתה הנפלא, ואין על כך שום עוררין.

מאיר כהן: אני רק רוצה להגיד משהו שיהיה ברור.

מאיר כהן: האחד, הבעיה היא ממש לא של כסף, כי ברגע שמאשרים את הכסף - ואני שמח שהשר אישר תוספת משמעותית לתקציב – הבעיה מתחילה בחיפוש.

מאיר כהן: אני משער, כשאומרים לי מאיר, אנחנו מקימים 10 דירות, אז אני משער שזה ייקח בערך בין שנתיים לשלוש.

<ציפי נחשון גליק: לא, זה לא.

<ציפי נחשון גליק: שמונה חודשים.

מירב בן ארי: פחות.

מאיר כהן: אני שמח על האופטימיות שלכם, אבל אם אתן תראו לי שכל מה שמתוכנן ושרשום יהיה תוך 8 חודשים, אני מוכן לבוא לכאן ולהתנצל בפניכן.

מאיר כהן: ולמה זה קורה, גברתי יושבת הראש?

מאיר כהן: למה זה קורה?

מאיר כהן: זה קורה כי שימו לב מה אני שומע כאן.

מאיר כהן: אני שומע על חיפה למשל.

מאיר כהן: לגבי חיפה, אז אומרת יושבת הראש האנרגטית, שאני מאד מכבד אותה, אני מחר אסע לחיפה ואדבר עם ראש העיר וציפי תיסע לכאן, היא עברה ויה דלרוזה בכל מיני ערים.

מאיר כהן: לא את צריכה לעשות את זה, גברתי.

מאיר כהן: ממש לא.

מאיר כהן: צריך שציפי תיתן רשימה לשר, של ראשי ערים שבהן אנחנו מתכוונים לעשות את הדברים.

מאיר כהן: וכמו שעשיתי, ראשי הערים צריכים להגיע ללשכת השר ולשבת ולפנות אליהם אישית ולא לייצר שום מצב שראש עיר יגיד לכם לא.

מאיר כהן: הרי דרי הרחוב האלה לא נפלו משמיים.

מאיר כהן: אני מבין כשעיר מסוימת אומרת – יש לי בעיה כי כל הפריפריה אצלי.

מאיר כהן: כשאנחנו מסתכלים על תל אביב, אז זה ברור.

מאיר כהן: כשאני נפגש עם הטרנס-ג'נדרים, אז מכל ה-12, אף אחד לא מתל אביב, כולל הילד מדימונה.

מאיר כהן: אבל זה עדיין לא סיבה לייצר איזה שיח, שכאילו מישהו עושה לך טובה.

מאיר כהן: חברה', ככה זה נראה, האמירות מכאן צריכות להיות חדות כתער.

מאיר כהן: אין ראש עיר שיעז להגיד לשר או לוועדה, שהוא לא מקים בית ללהט"בים.

מאיר כהן: אין דבר כזה בעולם.

מאיר כהן: מה שצריך משרד הרווחה, זה לעשות את זה בפרישה הנכונה.

מאיר כהן: רק בשבוע שעבר אני נסעתי, על פי בקשתה של יושבת ראש העמותה, לעיר מסוימת בצפון שהחליט ראש העיר לא להקציב דירה לאנשים עם מוגבלויות.

מאיר כהן: הוסטל.

מאיר כהן: למה?

מאיר כהן: כי אתם מכירים את תופעת הנגבי.

מאיר כהן: אמרתי אין דבר כזה.

מאיר כהן: נכנסתי לראש העיר, ישבנו שם, שכנעו.

מאיר כהן: כלומר צריך לפני שאנחנו, או במקביל לזה שהשגנו את התקציבים ואנחנו מתחילים לחפש את הדירות, צריך – אני קורא לזה פעולה של הכשרת לבבות.

מירב בן ארי: אז הנה, אז אני הולכת להכשיר את הלב שלהם.

מאיר כהן: זה לא רק את, זה מה שאני מנסה להגיד.

מאיר כהן: הכשרת לבבות זה תפקידו של משרד הרווחה ושל ועדת הרווחה.

מאיר כהן: וזה את וזה יושב הראש וזה שר הרווחה.

מאיר כהן: אנחנו כבר נמצאים במקום אחרי שצריך לשכנע איזה ליצן בחשיבות של דירת מעבר.

מאיר כהן: הרי בדימונה, אם לא היינו פותחים את דירת המעבר, אז הבנות או הבנים האלה היו שוכבים ברחוב.

<רעות גיא: מגיעים לתל אביב.

מאיר כהן: או מגיעים לתל אביב.

<מור הרפז: ושוכבים ברחוב, בתל אביב.

מאיר כהן: לכן אני אומר, אני מברך וזה כל כך - - -

מירב בן ארי: גם כשאתה נותן דו"ח אתה נותן לכל מי שבא לתל אביב.

מירב בן ארי: אתה לא מבדיל.

מאיר כהן: אני כל כך שמח באמת, וכשקראתי את זה הרגשתי טוב.

מאיר כהן: אבל יחד עם זה, אנחנו צריכים לא להתעסק ולא להתנצל בפני אף אחד.

מאיר כהן: אף אחד מכם לא צריך להתנצל.

מאיר כהן: צריך להודיע לראשי ערים, להודיע לכם – יש כך וכך אוכלוסייה, אנחנו רוצים.

מאיר כהן: וההיפך, בערים עשירות אפשר בהחלט לבקש את ההשתתפות שלהם.

מאיר כהן: אני חייב לציין את עיריית תל אביב לדוגמא מצוינת, ואשדוד.

מאיר כהן: ערים שבאתי ישירות לראש העיר ואמרתי זאת האוכלוסייה, צריך להקים.

מאיר כהן: אמר לי בסדר, הולכים, קדימה.

מאיר כהן: ומה שקורה בחיפה צריך ברמה של השר.

מאיר כהן: תלכי את, תדברי, אני סומך עליך, אבל ברמה של השר.

מאיר כהן: זה לא צריך להיות שציפי צריכה לרוץ ואתם והעמותות.

מאיר כהן: זה דבר שהוא בנפשנו, הוא חלק מהחיים שלנו.

מאיר כהן: ראש עיר יודע שהוא בונה תיאטרון והוא בונה אצטדיון, אבל לפני זה הוא בונה בתים למי שצריך.

מאיר כהן: לכל המוגבלים ולכל חסרי הבית וכו'.

מאיר כהן: ולכן אני מבקש שבסיכום של הישיבה, שתהיה פניה לשר, לפנות לראשי הערים שאנחנו מצביעים עליהם כראשי עיר שהם קשיי עורף ולא מוכנים לפתוח אצלם.

מאיר כהן: זה יהיה קצת לא הוגן לשלוח אותך לריב איתם, תאמיני לי, מהניסיון הרב שלך.

מאיר כהן: זהו, תודה רבה ויופי שאתם עושים את זה.

מאיר כהן: אני מצטער, אני עובר לוועדה הבאה.

מירב בן ארי: תודה שבאת.

מאיר כהן: אני סומך עליך.

מאיר כהן: האינרציות שלך ושל ציפי - - -

מירב בן ארי: תודה רבה.

מאיר כהן: ותודה לכם גם, החברה מתל אביב.

מאיר כהן: תמיד טוב לראות אתכם.

מאיר כהן: תראו, יש כאלה שאני טיילתי איתם בלילות הגשומים ובלילות החמים, אבל גם בירושלים טיילתי.

מאיר כהן: תודה רבה.

מירב בן ארי: תודה לחבר הכנסת מאיר כהן.

מירב בן ארי: ציפי, את רוצה להשלים על הדירות?

<ציפי נחשון גליק: אני רוצה להשלים לגבי דירות המעבר.

<ציפי נחשון גליק: התקציב בנוסף ל-10 האלה, יש עוד 5 דירות לחסות הנוער - - -

מירב בן ארי: זה של טלי יוגב.

<ציפי נחשון גליק: כן, שזה מהתקציב של ה-20 מיליון שקלים.

מירב בן ארי: נכון.

<ציפי נחשון גליק: היא מקבלת תקציב ל-5 דירות לבוגרי פנימיות של חסות הנוער ודירה אחת למכורים, שביקש מנהל השירות להתמכרויות, כי הוא הולך להקים שתיים בתל אביב – אחת למכורים ואחת למכורות.

<עמית פרלסון: אז למכורים יהיה 100% גם?

<ציפי נחשון גליק: מאה אחוז תקצוב?

<עמית פרלסון: תקציב.

<ציפי נחשון גליק: אני לא יודע.

<ציפי נחשון גליק: הוא ביקש מהתקציב הזה 250,000 שקלים, אז אני לא יודעת להגיד.

מירב בן ארי: מי זה הוא?

<ציפי נחשון גליק: מנהל השירות להתמכרויות.

<מור הרפז: 250,000 שקלים זה לשתי הדירות?

<ציפי נחשון גליק: לא, לדירה אחת.

<איילה קדמי חקלאי: רגע, יש לי שאלה.

<איילה קדמי חקלאי: מה עם האוכלוסייה של הערבים הישראלים ממזרח העיר, מזרח ירושלים.

<איילה קדמי חקלאי: אין להם פתרונות שם במזרח העיר, הם מגיעים למערב - - -

<ציפי נחשון גליק: את 10 הדירות ברשויות המקומיות אנחנו מחלקים לפי קריטריונים.

<ציפי נחשון גליק: אם ייפול בירושלים, אז תקימו אותה לאוכלוסייה ערבית.

<ציפי נחשון גליק: אין בעיה.

<ציפי נחשון גליק: אתם מקבלים את התקציב לדירות.

<איילה קדמי חקלאי: אז אנחנו מתוקצבים לדירות?

<ציפי נחשון גליק: לא.

<ציפי נחשון גליק: התקציבאית של האגף כרגע עושה חלוקת תקציב.

<ציפי נחשון גליק: בתכניות למשל של המרחבים, של הקטינות בזנות, בגלל שיש יותר רשויות שרוצות, אז אני לא יכולה לתת למי שאני רוצה.

<ציפי נחשון גליק: היא לוקחת את סך המאגר של התקציב, סך המאגר של הרשויות שמעוניינות וצריכות ובעצם היא מריצה לפי קריטריונים את הנתונים, ואז היא אומרת - בסדר העדיפות שלך לדירות מעבר זה 10 הדירות האלה, ובסדר העדיפות שלך לפתיחת מרחבים לקטינות בזנות, זה בסדר העדיפות הזה.

<ציפי נחשון גליק: כך לפי זה.

<איילה קדמי חקלאי: אנחנו צריכים במזרח העיר.

<ציפי נחשון גליק: בסדר.

מירב בן ארי: הבנתי, טוב.

מירב בן ארי: קודם כל תודה רבה.

<ציפי נחשון גליק: הדבר האחרון, הנושא של הסיוע בשכר דירה, שבעצם יש כבר נוהל שהוא כתוב והוא מקובל על משרד השיכון, לתת סיוע בשכר דירה לצעירות וצעירים בסיכון לפי הגדרה שאנחנו הגדרנו.

<ציפי נחשון גליק: כמו שאמרתי, אנחנו לא מגדירים אותם דרי רחוב.

<ציפי נחשון גליק: לפני שנה הם כבר אישרו לנו לצאת לתכנית משותפת ל-200 צעירים.

<ציפי נחשון גליק: בהתחלה הם דיברו בעלות של 1,000 שקלים שכר דירה לחודש לתת לכל אחד.

<ציפי נחשון גליק: אחר כך הם אמרו שאולי לרדת ל-800 שקלים.

<ציפי נחשון גליק: בכל אופן זה לא תורגם בסופו של דבר לסימון תקציב במשרד השיכון.

<ציפי נחשון גליק: אז כמו שאמרת, אנחנו צריכים לחזור למשרד השיכון ולבקש לסמן את התקציב הזה ל-200 צעירים בשנה.

<ציפי נחשון גליק: נתחיל.

<ציפי נחשון גליק: נראה.

<ציפי נחשון גליק: כאשר אני כן מבקשת שבכל זאת זה יהיה שכר דירה מוגדל, יותר מ-1,000 שקלים.

<ציפי נחשון גליק: זה פעם אחת.

<רעות גיא: זה יהיה גם לארבע שנים?

<ציפי נחשון גליק: לא, זה כל שנה בשנה בוחנים.

<ציפי נחשון גליק: כמו נשים מוכות.

<ציפי נחשון גליק: אתה מקבל סיוע בשכר דירה.

<ציפי נחשון גליק: כמו אסיר משוחרר.

<ציפי נחשון גליק: הסיוע בשכר הדירה ניתן לצעיר או צעירה כחלק מתכנית שיקום, כדי לא להכשיל אותם.

<ציפי נחשון גליק: מפני שצעירה שלא עובדת, לא יכולה לקיים את עצמה בדירה שכורה, גם אם היא מקבלת עזרה בשכר דירה, כי אחר כך היא גוררת חובות והיא נזרקת לרחוב.

<ציפי נחשון גליק: לכן זה חלק מתכנית שיקום.

<ציפי נחשון גליק: אז בתום שנה בוחנים האם הצעיר או הצעירה - - -

מירב בן ארי: אם היא צריכה להמשיך לקבל או שהיא יכולה כבר להתמודד בכוחות עצמה.

<ציפי נחשון גליק: ועוד פעם, במגבלה של - - -

<רעות גיא: זה לא מוגבל בזמן?

<רעות גיא: זאת השאלה שלי.

<ציפי נחשון גליק: זה לא מוגבל בזמן, אבל זה - - -

<מור ארם: זה עד ארבע שנים, מותנה בבקשה נוספת כל שנה.

<ציפי נחשון גליק: כל שנה לחדש, בדיוק, ולהצדיק שהיא באמת עדיין זקוקה לזה.

<ציפי נחשון גליק: זה בעצם מבחינת הנוהל.

<ציפי נחשון גליק: וכמו שאני אומרת, לחדד שוב שמשרד השיכון כן יממן את שכר הדירה במבנים של התכניות שלנו.

<ציפי נחשון גליק: אני מסיימת בזה שאני מאד שמחה ומאד מאושרת.

<ציפי נחשון גליק: בשבילי זה רגע נפלא בעבודה הסוציאלית, לקבל תוספת של 20 מיליון שקלים פה, עוד 30 מיליון שקלים לחרדים.

<ציפי נחשון גליק: אבל אני אומרת לך, אני אומרת את זה על השולחן פה, אנחנו חייבים תוספת כוח אדם של מפקחים, כי אתם לא מבינים מה המשמעויות של הדברים האלה.

<ציפי נחשון גליק: חוץ מזה שללכת לדבר בטלפון או להיפגש עם מנהלי מחלקות, שיסכימו לקבל את התכניות האלה.

<ציפי נחשון גליק: בחלק מהתכניות הרשויות צריכות לשלם 25% מהתקציב.

<ציפי נחשון גליק: חלק מהרשויות לא יכולות לתת 25% מהתקציב בזמן הזה של השנה, כי הם מכינים את התקציב שלהם באוגוסט ספטמבר.

<ציפי נחשון גליק: אז זה לשבת ולשכנע שזה שעת חסד, ואם היא לא תקבל את דירת המעבר עכשיו, לא בטוח שהיא תוכל בעוד שנה לקבל את זה, כי אולי לא תהיה הגדלת תקציב.

<ציפי נחשון גליק: זה המון עבודה.

<ציפי נחשון גליק: כל כתיבת המפרטים האלה, כל הדיונים עם ועדות המכרזים אצלנו, זה דברים שלוקחים ימים ולילות.

<ציפי נחשון גליק: לכן בלי כוח אדם אל תתפלאו שדברים מתעכבים.

<ציפי נחשון גליק: את זה אמרתי.

מירב בן ארי: אוקיי, למי הפנית את הבקשה שלך לכוח אדם נוסף, חוץ ממה שאני, כשאני אדבר, אבל צריך לדעת למי פנית בבקשה.

<ציפי נחשון גליק: אני פניתי למנכ"ל והוא אמר לי עכשיו תבחני כל מפקח מה הוא עושה ואיך הוא עושה.

<ציפי נחשון גליק: עבודה שתיקח לי לפחות חודשיים ואני רוצה את כוח האדם עכשיו.

<ציפי נחשון גליק: אה, וכל התכניות האלה דרך אגב, בסופו של דבר זה צריך להיות מתורגם לתקנות עבודה סוציאלית.

מירב בן ארי: נכון.

<ציפי נחשון גליק: צריך לשבת ולכתוב ולנסח.

מירב בן ארי: כן.

מירב בן ארי: תראי, קודם כל תודה רבה על הסקירה.

מירב בן ארי: אני רוצה לומר שני דברים.

מירב בן ארי: אחד, אם אתה יכולה להוציא מסמך כתוב לוועדת המשנה לחסרי בית צעירים, על כל התכנית הזאת שעכשיו דיברת.

<ציפי נחשון גליק: מה, לא רשמתם פרוטוקול?

מירב בן ארי: קודם כל את הפרוטוקול את לא רוצה.

מירב בן ארי: לא, תקשיבי ציפי - - -

<ציפי נחשון גליק: בסדר.

<ציפי נחשון גליק: ביום שישי בין שלוש לחמש, עד כניסת השבת, אני - - -

מירב בן ארי: תקשיבי, אני לא אומרת לך תכתבי את זה מחר, אבל אני אומרת שצריך להיות איזה שהוא סיכום של ירושלים, תל אביב, לפי רשויות, שגם נדע.

מירב בן ארי: אני גם רושמת לי כל פעם דברים, אבל נראה שפשוט על התכנית הזאת, של ה-20 מיליון שקלים, ועזבי את הנושא של החרדים, בזה את יכולה להתייחס רק למה שדיברנו, אבל שנקבל איזה שהוא פירוט קצת יותר מובנה, שכל החברים בוועדה הזאת, לפחות החברים הקבועים, יוכלו לדעת ויהיה להם משהו לעבוד איתו.

מירב בן ארי: דבר שני, לגבי ראשי הערים המתנגדים, כן אז אני יכולה לעשות לך את החיים קלים.

מירב בן ארי: את בסך הכל צריכה לשלוח מיילים עם המתנגדים.

מירב בן ארי: שבוע הבא השר מגיע לוועדת העבודה והרווחה, נעלה בפניו את העניין.

מירב בן ארי: ירצה לדבר על זה בנפרד, נדבר איתו, אבל חבר הכנסת כהן צודק.

מירב בן ארי: את לא צריכה.

מירב בן ארי: אני יודעת שיש קושי בחיפה, אז אני אלך לשם, אבל אם אני אצפה התנגדות עדיין, אז אני אבוא ואסביר לשר מאיפה זה מגיע, כי אני יודעת שחיפה זה מטרופולין, אני לא צריכה הסבר, אני מכירה את חיפה.

מירב בן ארי: אני יכולה להגיד לך גם שאני הלכתי לכחלון, שהוא חיפאי וחבר טוב של ראש העיר, ואמרתי לו תשמע, יש לי שם התנגדות והשר אמר לי – מירב, מה שאת צריכה לטפל בראש העיר, תעשי כל מה שאת צריכה.

מירב בן ארי: תעשי מה שאת חושבת.

מירב בן ארי: אם זה תקשורת, אם זה להביא אותו לשר הרווחה.

מירב בן ארי: תעשי.

מירב בן ארי: זאת אומרת אני מראש באתי ודיברתי עם השר שלי, כי אני יודעת שהוא בעניין והוא מכיר אותו טוב והוא אמר לי – מה שצריך לעזור לחבורה המוחלשת הזאת, תלכי קדימה ותעזרי כאן.

מירב בן ארי: ולכן כל מה שאת צריכה להגיד זה מי הם המתנגדים.

מירב בן ארי: הרי אין לך כאלה כל כך הרבה.

מירב בן ארי: גם בתל אביב היא לוקחת שלושה שלטרים ואומרת לכם לגבי ההוסטל השיקומי – בואו תעשו את זה במקום, זה בסדר.

מירב בן ארי: הנה, אני לוקח על עצמי שלושה שלטרים ולא מדברים עוד על הדירות של הטרנסים.

מירב בן ארי: זה בסדר.

מירב בן ארי: אבל מישהו שמראש אומר לא אצלי, כל תופעת הנימבי הזאת, אז זה משהו שאנחנו צריכים להתערב בו, כי זה התפקיד שלי, בדיוק בשביל זה ואת לא צריכה ללכת עכשיו - - -

<קריאה: מה זה נימבי?

מירב בן ארי: נימבי - Not in my backyard.

מירב בן ארי: זה לא משהו חדש.

מירב בן ארי: זה יותר ישן ממני.

מירב בן ארי: כולם יודעים מה זה נימבי?

מירב בן ארי: זה ראשי תיבות.

מירב בן ארי: זה תופעה של מה שנקרא האוכלוסיות המוחלשות.

<ציפי נחשון גליק: חשוב להקים.

<ציפי נחשון גליק: לא בבית ספרי.

מירב בן ארי: אוקיי, בסדר גמור.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: עיריית ירושלים, אתם רוצים להתייחס?

<יהודית גבאי: אני רק אגיד והוסיף שאני מקבלת את העניין הזה של פנייה ישירה.

<יהודית גבאי: יחד עם זאת אני אומרת, יש כמה דברים שבאמת אפשר, כדי להקל על כל הפרוצדורות שהוזכרו פה, כי גם רשות, כל רשות אני מניחה, אבל אני נתקלת בזה בהרבה פרויקטים, כל התקשרות שאנחנו צריכים לעשות, כל פרוצדורה מכרזית היא פרוצדורה מאד ארוכה, מאד מסורבלת ולוקחת זמן; והרבה פעמים אנחנו באמת מבקשים שהמשרד בעצם או שייצא עם איזה שהוא מכרז וזה מקל, או לעשות איזו שהיא התקשרות כזאת.

<יהודית גבאי: יש כל מיני פרוצדורות שבאמת מקלות על העניין, אבל אחרת אנחנו באמת מחויבים לעשות את כל התהליכים האלה.

<יהודית גבאי: זה דבר אחד.

<יהודית גבאי: דבר שני, איפה שיש שכר דירה, בסדר.

<יהודית גבאי: יש הרבה פרויקטים שחברות מתקשות בהם, כי משרד הרווחה לא תמיד מתקצב שכר דירה.

<יהודית גבאי: כל הנושא של התאמות של מבנים, הנה, גם המבנה שהראנו לשלטר בביקור חולים, אז זה דורש הרבה שיפוץ, התאמות.

<יהודית גבאי: לא יהיה את התקציב הזה, אז תהיה לנו באמת בעיה.

<יהודית גבאי: וגם הנושא של הצטיידות, זה דברים שהם הרבה פעמים מכבידים ומקשים עלינו באמת, כי רצון, מוטיבציה, חשיבות לזה, אז אנחנו מגויסים באמת לגמרי, אבל הדברים האלה הם הרבה פעמים מכשולים מאד מאד גדולים.

מירב בן ארי: אבל יש לנו תקציב להפעיל שלטר כזה באופן שוטף, הרי מראש יש לך תקציב בירושלים של 1.8 לשלטרים - - -

<יהודית גבאי: 1.2 לשלטר אחד, שגם עשינו לגבי זה הערה וזה לא מספיק.

<ציפי נחשון גליק: 1.25 לשלטר אחד.

<ציפי נחשון גליק: זה 1,250,000 מיליון.

מירב בן ארי: אז אני תוהה האם התקציב הזה לא מספיק בשביל לעשות את השיפוץ?

<יהודית גבאי: לא.

<יהודית גבאי: לא להצטיידות ולא ל - - -

מירב בן ארי: רגע, סליחה רגע, האם עיריית ירושלים, בעצם הרי כל הכסף הוא כסף צבוע של משרד הרווחה.

מירב בן ארי: מה בעצם העירייה נותנת?

<יהודית גבאי: חוץ מההשקעה המאד מאד גדולה של כל - - -

מירב בן ארי: זה שאתם עושים עבודה מצוינת - - -

<יהודית גבאי: לגבי עניין של כספים?

מירב בן ארי: כן.

<יהודית גבאי: אני לא יכולה לתת על זה את התשובה.

מירב בן ארי: אני לא מצליחה להבין משהו אחד.

מירב בן ארי: הרשות נותנת מבנה - - -

<איילה קדמי חקלאי: לא.

<איילה קדמי חקלאי: היא לא נותנת מבנה.

<איילה קדמי חקלאי: לא.

מירב בן ארי: יש פטור מארנונה?

<איילה קדמי חקלאי: הכסף הוא כסף של רווחה ולפי המודל התקציבי של הפעלת שלטר, 1.2 מיליון לא מספיקים.

מירב בן ארי: אבל למה עיריית ירושלים לא עושה אפילו שיפוץ?

מירב בן ארי: הרי יש לה כבר.

מירב בן ארי: אני רוצה להגיד לכם שבשנת 2008 פתחתי מרכז לנוער בסיכון בהרצלייה והבאתי את קרן רש"י, אבל מי ששיפץ והכין לי את המבנה, זו הייתה התרומה של העירייה.

מירב בן ארי: הרי חצי מהחברה האלה הם חברה ירושלמים.

<יהודית גבאי: עיריית ירושלים, כמות השירותים, המוסדות שקיימים - - -

מירב בן ארי: את רוצה להגיד לי שעיריית ירושלים לא יכולה לשים 300-400 אלף שקלים לשיפוץ של מבנה?

<יהודית גבאי: אני לא אדבר בשם.

מירב בן ארי: כשעוד המשרד שם כל כך הרבה כסף?

<ציפי נחשון גליק: זה בדיוק מה שאומר מנהל אגף התקציבים.

<ציפי נחשון גליק: אני מתקצב לך את כל הפעילות, שהעירייה תעמיד מבנה ושהיא תשפץ.

<ציפי נחשון גליק: זו בעיה.

מירב בן ארי: אמרו לכם לא, או שזה לא עלה?

<ציפי נחשון גליק: מבחינת שכר דירה, מה שמאושר במודל זה 150,000 שקלים שכר דירה.

מירב בן ארי: שאת משלמת.

מירב בן ארי: לא, אני שואלת אותך מה את מקבלת מעיריית ירושלים.

<ציפי נחשון גליק: כלום.

<ציפי נחשון גליק: הסכמה שהם מוכנים להפעיל את התכנית.

<יהודית גבאי: מה זאת אומרת?

<יהודית גבאי: הסכמה והרבה הרבה עבודה ומחויבות וכל החלקים האלה.

מירב בן ארי: כסף.

מירב בן ארי: אתם לא שמים כסף?

<יהודית גבאי: זה לא יכול להתקיים.

<יהודית גבאי: לגבי כספים - - -

<ציפי נחשון גליק: זה גם מה שמנהל אגף התקציבים טוען.

<יהודית גבאי: שוב, יש המון המון - - -

<ציפי נחשון גליק: בעיקר גם בתכניות שהמשרד מתקצב ב-100%, בלי 25% רשות מקומית.

<ציפי נחשון גליק: שלפחות יעמידו מבנה או שבוודאי יציידו אותו.

<ציפי נחשון גליק: על שיפוץ אין על מה לדבר.

<יהודית גבאי: ברוב התכניות יש השתתפות של 25% לפחות, של עיריית ירושלים ברוב התכניות.

<יהודית גבאי: זו עיר שבאמת יש בה המון המון תכניות, המון המון שירותים.

מירב בן ארי: רגע, 25% מהשתתפות - - -

<ציפי נחשון גליק: בדרך כלל.

<יהודית גבאי: בשלב הראשון אין.

<יהודית גבאי: כשיהיו השמות - - -

<ציפי נחשון גליק: לא יהיו השמות בהלנת חירום.

<ציפי נחשון גליק: לא יהיה.

<יואב בן ארצי: אל תכניסי את זה.

<יהודית גבאי: לא, לא, אני לא רוצה, אבל אני אומרת - - -

<ציפי נחשון גליק: זה ויכוח פנימי של המשרד עם הרשויות המקומיות.

מירב בן ארי: הוא קיבל עכשיו בהעברות תקציביות 300 מיליון שקלים, ראש העיר שלכם, לירושלים.

מירב בן ארי: אין בעיה, אני אפנה לשר לענייני ירושלים.

מירב בן ארי: מה זה הדבר הזה, אני לא מצליחה להבין.

מירב בן ארי: מה, רק אני פה בשוק?

מירב בן ארי: מה, אתה פותח מבנה, נותן שירות, חצי מהאנשים הם - - -

<ציפי נחשון גליק: נכון, אבל גם בעיריית תל אביב יש את הבעיה.

מירב בן ארי: נכון, מטרופולין.

<ציפי נחשון גליק: אם השר לא היה מתערב עם פתיחת תכנית הלב, את יודעת כמה אנחנו השקענו בשיפוצים?

<ציפי נחשון גליק: 600,000 שקלים המשרד השקיע.

<ציפי נחשון גליק: עיריית תל אביב לא נתנה שקל.

<רעות גיא: נתנה לנו פטור מארנונה.

<ציפי נחשון גליק: נחמד.

<יהודית גבאי: וכן להדגיש שבאמת מעל לפחות 50%, אם לא יותר, הם לא מירושלים.

<יהודית גבאי: אז גם את זה צריך להגיד.

מירב בן ארי: לא אמרתי.

מירב בן ארי: את יודעת מה, 25% מירושלים.

<יהודית גבאי: בסדר, אני רק אומרת שזה באמת לא רק - - -

<ציפי נחשון גליק: הויכוח לא פתור עם המשרד.

<ציפי נחשון גליק: אבל מה, אנחנו כן הצלחנו להתגבר, בגלל שבכל זאת הם יכולים לקבל את ה-1.2 מיליון שקלים.

<מריה פודגייצקי: יש לך את זה גם בתל אביב, גם בירושלים, לכולם.

<מריה פודגייצקי: יש לנו דירה לנשים במעגל הזנות, אותו סיפור.

<מריה פודגייצקי: המשרד צריך להביא כסף לשיפוץ.

<קריאה: סלעית אותו דבר.

מירב בן ארי: טוב, בסדר, הבנתי את הנקודה.

מירב בן ארי: אני אנסה לעזור.

מירב בן ארי: זה רק יעזור לכם.

מירב בן ארי: עוד התייחסות של עיריית ירושלים?

מירב בן ארי: איילה?

מירב בן ארי: אני עוברת לעיריית תל אביב.

מירב בן ארי: יואב, אתה רוצה להתייחס?

<יואב בן ארצי: לא, אחרי ההשמצות האלה אין לי מה להגיד.

מירב בן ארי: איזה השמצות?

מירב בן ארי: אני עוד לא הגעתי לתל אביב, חכה, אני עדיין בענייני ירושלים.

<יואב בן ארצי: לא, אני חושב שהכל פורט.

<יואב בן ארצי: שתי הדירות האלה, כמו שאמרנו של מכורים נקיים לא צעירים, מכורים נקיים.

מירב בן ארי: הנה, נגיד בדירה כזאת של המכורים הצעירים - - -

<יואב בן ארצי: לא צעירים.

מירב בן ארי: הבנתי.

מירב בן ארי: המכורים - - -

<ציפי נחשון גליק: בדירות מעבר יש השתתפות רשות 25%.

מירב בן ארי: יופי.

<מור הרפז: אבל היא מיועדת לצעירים, כי - - -

<ציפי נחשון גליק: הוא מדבר על הדירות למכורים.

מירב בן ארי: אני שומעת את יואב.

מירב בן ארי: יהיה לכם זמן התייחסות, אל תדאגי.

<יואב בן ארצי: אני חייב לציין שהדירות האלה הועברו אלינו אחרי שסגרנו תקציב של שנת 2016 וניתן אישור חריג ל-120,000 שקלים להשתתפות שלנו, על ידי המנכ"ל.

<יואב בן ארצי: אז זה קורה גם כן.

<ציפי נחשון גליק: יפה, נכון.

מירב בן ארי: יפה מאד.

<יואב בן ארצי: בספטמבר, אוקטובר.

<רעות גיא: ורק לציין שהתרענו מאוגוסט חצי שנה קודם, על זה שהחוזה נגמר.

מירב בן ארי: אה, אני מכירה את זה.

מירב בן ארי: אפשר היה כמובן לעשות את זה לפני.

מירב בן ארי: יפה לפחות שזה נעשה.

<רעות גיא: לגמרי.

<יואב בן ארצי: תקשיבו, הייתה התנגדות.

<יואב בן ארצי: נשים את זה על השולחן, הייתה התנגדות.

<יואב בן ארצי: אישור ההשמות הוא מאד מאד מגביל.

<יואב בן ארצי: אתה צריך לעמוד כל הזמן במכסה מלאה - - -

<ציפי נחשון גליק: נכון.

<יואב בן ארצי: ובהתחלה אתה צריך לעבוד בלי אגורה ובלי אנשים ואתה אמור לשלם על זה כסף.

<יואב בן ארצי: הסיפור של השמות מגביל.

<יואב בן ארצי: העיריות, אני יכול להגיד עיריית תל אביב, לא מוכנה להיכנס להרפתקאות האלה.

<יואב בן ארצי: זה לא משתלם לה.

<יואב בן ארצי: אבל היות ומדובר ברצף טיפולי מקצועי, שאנחנו מאד מאמינים בו ואני מאד מאד מאמין בו, אמרתי – בואו נמצא מכניזם כדי שכן נוכל לעמוד בזה, ולכן לקחנו את עמותת אותות, שהיא מפעילה וזה היה איזה שהוא סוג של פשרה, שהעירייה הסכימה והמנכ"ל הסכים שהוא מאשר את ה-120,000 שקלים, 25%.

מירב בן ארי: אני הייתי מעורבת, אני דיברתי עם תמר מאותות.

מירב בן ארי: מי פה מאותות?

מירב בן ארי: דיברתי עם תמר מאותות והייתי מעורבת לפחות בלדבר איתם ולהכניס אותם.

מירב בן ארי: זה אותן דירות מעבר, נכון?

מירב בן ארי: בירושלים יש דירות מעבר כאלה?

<יהודית גבאי: יש של חסות הנוער, של טל יוגב, אבל לא - - -

<איילה קדמי חקלאי: יש דירות מעבר של קידום נוער, הן פועלות קצת אחרת בתקציבים של העירייה מ - - - עד - - - אחוז.

מירב בן ארי: של העירייה, אוקיי.

מירב בן ארי: יופי.

מירב בן ארי: אני שמחה לשמוע על הדירות האלה, זה היה מאד חשוב.

מירב בן ארי: עוד משהו שרציתי, לגבי הטרנסים, הדירה בקינג ג'ורג' תישאר שם?

<יואב בן ארצי: כן.

מירב בן ארי: הדירה ממול לא רלבנטית.

<יואב בן ארצי: לא, כי מדובר על f -to -m.

<יואב בן ארצי: כרגע יש m -to –f ומחפשים להפוך – ל-f-to-m.

<יואב בן ארצי: אמרו שהדירה - - -

<ציפי נחשון גליק: כן, מתחם יש, כן.

<יואב בן ארצי: כן, הוא קצת בעייתי מבחינת השילוב של שניהם ביחד.

<ציפי נחשון גליק: אנחנו הצענו הצעה מרחיקת לכת, אבל - - -

מירב בן ארי: שמה?

<ציפי נחשון גליק: שמכיוון שיותר קשה למצוא מבנה מאד גדול ל-12 מיטות ויותר קל למצוא דירת מגורים, שלושה חדרים ששם אפשר לשכן 4 אנשים או 5 אנשים, זה כן להפוך את שתי הדירות האלה בקינג ג'ורג' להוסטל, כל הלנת החירום ולחפש שתי דירות.

מירב בן ארי: ו-?

<ציפי נחשון גליק: לא מתלהבים.

מירב בן ארי: לא מתלהבים.

<רעות גיא: ושוב הופתענו.

מירב בן ארי: זה בסדר.

<יואב בן ארצי: זה מאד בעייתי.

מירב בן ארי: נכון, בסדר גמור.

מירב בן ארי: יופי, תודה.

מירב בן ארי: רעות, עמותת על"ם, בבקשה, התייחסות.

<רעות גיא: אני לא אבזבז זמן כל פעם מחדש להזכיר שזה חשוב והנוכחות שלך והדחיפה והאינטנסיביות של הדבר הזה.

<רעות גיא: אנחנו לא מכירים בסדר גודל כזה, אז תודה על זה.

<רעות גיא: אני רוצה להגיד משהו, אבל אני לא רוצה שזה יתפרש כאיזה משהו חתרני, מתנשא, או לא יודעת מה.

<רעות גיא: אני באמת אומרת את הדברים מהשטח, כמו שהם.

<רעות גיא: אני לא סתם הערתי את ההערה הזו.

<רעות גיא: אנחנו באים לכאן לוועדה, אנחנו אומרים את מה שאנחנו רואים, כשאנחנו עובדים ברחוב, ממש ברחוב, בזירות, בבניינים הנטושים - - -

מירב בן ארי: למה הרשויות לא מסכימות עם המספרים שלכם?

<רעות גיא: רגע, אני אגיד.

<רעות גיא: אבל אני רוצה שהדברים יתקבלו לפחות בבית הזה, בחדר הזה, באיזה שהוא-, כי אני אף פעם לא אגיד מספר שאני לא יכולה לעמוד מאחוריו, שאני לא יכולה להעביר לך רשימה עם תעודות זהות, או שמית, עד כמה שאני יכולה.

<רעות גיא: וגם ראית, כשסגרנו את הדירות העברתי רשימה.

<רעות גיא: אנחנו לא ממציאים לא מספרים ולא אנשים.

<רעות גיא: אנחנו מדווחים על מה שאנחנו רואים.

<רעות גיא: אני אומרת את זה בצניעות, אבל גם באחריות – מה שאני פוגשת במשאבים המוגבלים שלי, זה לא מעיד על היקף התופעה.

<רעות גיא: להיפך, זה קצה הקרחון.

<רעות גיא: עמותת על"ם אולי עושה הרבה רעש, אבל היא לא נמצאת בכל מקום ולא רואה את הכל.

<רעות גיא: אז לא יכול להיות שאם אני אומרת שיש בתל אביב כ-200-185 צעירים וצעירות חסרי בית שאנחנו פגשנו ברחוב, אמיתי, שמות, שבאים למרחבים או פגשנו בבתים נטושים – יגידו לי לא, את מגזימה, תחתכי בחצי?

<רעות גיא: לא.

<רעות גיא: זה לא נכון.

<רעות גיא: זה מה שראינו.

<רעות גיא: אתם רוצים אפילו אולי תכפילו, תגיעו למספר האמיתי.

<רעות גיא: בירושלים אותו דבר – 200.

<רעות גיא: בחיפה – עמית שדיבר קודם ואולי ידבר גם אחר כך, הוא עובד רחוב של עמותת על"ם, מסתובב עם הניידת שלו.

<רעות גיא: בהעדר מענה, בהעדר מבנה, בהעדר שירותים אפילו להעניק לחברה שהוא פוגש ברחוב, זה מה שהוא פוגש.

<רעות גיא: 40 צעירים וצעירות, קהל היעד שלנו שאנחנו מנגישים לו מענה.

<רעות גיא: ואם היו לנו משאבים ואם היה לו, שהרי הוא עובד ברבע משרה על הדבר הזה, אם הייתה לו משרה מלאה ובמקום פעם בשבוע הוא היה מסתובב חמש פעמים בשבוע בשעה שבע בבוקר ומחלק תה חם ושוקו ולחמניות, כנראה שהוא היה פוגש יותר מ-40.

<רעות גיא: יש היגיון במה שאני אומרת, זה לא איזו המצאה.

<רעות גיא: וככל שאנחנו נרחיב את המענה, וזה גם הלקח שלי מההפעלה של הלב 24/7.

<רעות גיא: למי שלא יודע – לב 24/7 – היה פרויקט קטן, צנוע, שעבד עם נוער בזנות, 4 פעמים בשבוע לכמה שעות כל פעם.

<רעות גיא: והסיפור הזה שהפכנו והתחלנו לעבוד סביב השעון 24/7, שבעה ימים בשבוע, כולל הלנה, כולל מרחב שעובד, כולל להרחיב את אנשי הצוות מארבעה אנשי צוות ל-19 אנשי צוות, זה לא צמצם את הבעיה.

<רעות גיא: זה הביא לפתחנו עוד ועוד ועוד בעיות.

<רעות גיא: אני לא רוצה לקרוא לצעירים כמובן בעיות, אבל זה הביא עוד צעירים ועם הצעירים הגיעו הבעיות והמשברים, וגם צריך להבין שכשאנחנו נותנים להם מקום שנותן להם הגנה 24/7, יש גם משהו בהם שטיפה רגע מתרווח, יושב על הכסא.

<רעות גיא: זה לא שהם באים לארבע שעות, אוכלים, מתקלחים, מתחבקים, לא יודעת, יושבים לאיזו שהיא שיחה ויוצאים חזרה לרחוב.

<רעות גיא: כשהם ברחוב הם חייבים להיות חזקים ולשרוד, כשאנחנו מאפשרים להם לנוח.

<רעות גיא: באמת הפוגה מהרחוב האמיתי, הגנה הוליסטית ואמיתית, אז אנחנו רואים שגם יש התפרקות מסוימת.

<רעות גיא: ואז אנחנו צריכים יותר להתכנס, יותר להרחיב את הסיוע, יותר להרחיב את המשאבים.

<רעות גיא: אני רוצה להגיד עוד משהו ואני בכוונה אומרת את זה בזהירות.

<רעות גיא: המבנים והפרויקטים ואני מתחברת לכל מה שאמרו פה, ובטח על השיפוץ ועל ההתאמות וכל מה שצריך לעשות, זה מאד מאד חשוב.

<רעות גיא: אבל הסוד והקסם בעבודה עם צעירים וצעירות חסרי בית, על כל הרצף שלהם – מאלה שמוצאים לעצמם סידורי הלנה נצלניים כאלה ואחרים אצל גברים כאלה ואחרים, ועד כאלה שמתחבאים בגנים, או כאלה שעולים ומטפסים על גגות ומקלטים, לא יודעת מה – הסוד הוא להיות נוכחים בשטח וברחוב, ובשביל זה צריך הרבה מאד משאבים וכוח אדם, שנמצא רלבנטי איתם ברחוב.

<רעות גיא: ואני לא יודעת כמה התכניות האלה לקחו בחשבון ואנחנו יושבים גם עם ציפי, שהיא שותפה מקצועית אמיתית, אמיתית אני אומרת, באמת שותפה אמיתית במשרד לדבר הזה, אבל יש בינינו גם פערים בתפיסות המקצועית וגם בתקצוב של הדברים וצריך להגיד את זה.

<רעות גיא: כי אנחנו מאד משקיעים בעבודת הרחוב.

<רעות גיא: אנחנו אמנם עושים את זה בהפעלה של מכרזים, אבל זה לא הוזיל את העלות של זה, כי מכרזים, אני לא יודעת אם אתם יודעים, זה לא כוח אדם זול, זה כוח אדם שצריך להכשיר אותו ולאמן אותו, וזה אנשים טובים ומסורים, אבל זה עולה כסף, הדברים האלה.

<רעות גיא: ואני חושבת שרק לעשות שירותים, רק לעשות מבנים ולא לעבוד במקביל ולעשות את כל העבודה של הליווי, תמיכה, סיוע, הנגשה ושירותים זה שעות על שעות.

<רעות גיא: יצירת קשרים, לבנות את האמון מחדש.

<רעות גיא: אני לא יכולה להסביר כמה שעות אנחנו "שורפים" על הדבר הזה, כי זה לא שורפים.

<רעות גיא: זה אמיתי מה שעוזר להם להיחלץ מהרחוב.

<ציפי נחשון גליק: מה הבעיה.

<רעות גיא: מה הבעיה?

<רעות גיא: שזה לא מתוקצב בתכניות.

<ציפי נחשון גליק: אבל אנחנו עושים עבודת רחוב איתכם כבר הרבה שנים.

<רעות גיא: בסדר.

<ציפי נחשון גליק: לפני 3 שנים העלינו על כל ניידת רבע משרה של עובד סוציאלי.

<ציפי נחשון גליק: מאתרים את הבעיות, מוצאים להן מענה, זה הזמן עכשיו להגיד דברים אחרים?

<ציפי נחשון גליק: באמת, עם כל הכבוד.

<רעות גיא: אלה דברים שונים, ציפי.

<ציפי נחשון גליק: לא, זה ממש לא, סליחה.

<ציפי נחשון גליק: אני מנהלת את השירות, אני מטפלת באוכלוסייה מגיל 13 עד גיל 25.

<ציפי נחשון גליק: אני קוראת יותר טוב ממך את הצרכים שלהם, כי אני מתקצבת גם אותך וגם אותה וגם אותו וגם אותה.

<ציפי נחשון גליק: עובדת עם 28 עמותות שונות, שומעת את הצרכים של כולם ומנסה לייצר מענים.

<ציפי נחשון גליק: אז סוף סוף מייצרים פה מענים, בדיוק לאלה שברחוב.

<ציפי נחשון גליק: אז כרגע עוד לא הגענו להלנת חירום בחיפה.

<ציפי נחשון גליק: נגיע, אבל אני אומרת, יש לנו כרגע שעה מצוינת, שסוף סוף ניתנו 20 מיליון, באמת, שעת חסד.

<ציפי נחשון גליק: בואו נתאסף בהקמה הזאת.

<ציפי נחשון גליק: יהיה לנו זמן בעוד חצי שנה לדון מה עוד חסר.

<ציפי נחשון גליק: אבל הדיונים האלה שכל הזמן מתעסקים במה עוד חסר ולא מתעסקים בפיתוח, באמת, זה לא הוגן.

<ציפי נחשון גליק: אנחנו בני אדם.

<רעות גיא: אבל איך אפשר - - -

<עמית פרלסון: אבל רגע, כשיש מענים - - -

<ציפי נחשון גליק: כשיש מענים זה לא טוב, כשאין מענים זה רע.

<ציפי נחשון גליק: תחליטו.

<ציפי נחשון גליק: כל המענים האלה זה בדיוק תוצרים בשביל עבודת הרחוב שנעשית.

<רעות גיא: אין לי השגות בכלל על מה שנעשה ואנחנו היינו שותפים מלאים גם בהקמה של הוועדה וגם בלרתום את מירב לסיפור הזה והיא סיירה איתנו ברחוב וראתה את העבודה שלנו.

<רעות גיא: אני לא מבינה למה את מתרגזת אפילו.

<רעות גיא: אין לי השגות על מה שנעשה.

<רעות גיא: אני רק אומרת שאי אפשר לזלזל במספרים שאנחנו רואים.

מירב בן ארי: רעות, שנייה.

מירב בן ארי: אני רוצה לחדד משהו.

מירב בן ארי: ציפי אומרת כאן וזה גם מה שאמרתי בפתח הדברים שלי, זה שיש עכשיו באמת שעת חסר ולא סתם אנחנו אומרים את זה.

מירב בן ארי: זה במונחים של ציפי יישר חסד, אני קוראת לזה שיש פעם ראשונה, באמת - - -

<רעות גיא: בסדר, אבל משהו - - - היא לא נפלה עלינו משמיים.

מירב בן ארי: את יודעת מה, רעות, אני רוצה להגיד לך משהו.

מירב בן ארי: אתם עושים עבודה מדהימה ובאמת עבדתם מאד קשה, באמת ואין ספק שציפי נחשון עושה את עבודתה ואת עושה את עבודתך, אבל אני רוצה להגיד לך, אפילו בתוך הבית הזה, ראית מי ישב פה – אחד שגם ישב פה פעם שעברה, שהיה שר הרווחה לפני כן.

מירב בן ארי: זה לא ממש מעניין.

<רעות גיא: שמתי לב.

מירב בן ארי: בואי נשים את הדברים על השולחן.

מירב בן ארי: חסרי בית צעירים הם לא כוח.

מירב בן ארי: הם לא מצביעים אפילו בקלפי.

מירב בן ארי: בואי נשים את הדברים.

<רעות גיא: זה גם לא נכון.

<רעות גיא: אפילו להצביע לקחנו אותם.

מירב בן ארי: עזבי אותך.

מירב בן ארי: כמה הלכו?

<רעות גיא: הלכו.

מירב בן ארי: בואי, בואי, הם לא כוח אלקטוראלי.

מירב בן ארי: הם פחות מעניינים.

מירב בן ארי: יושב פה יואב בן ארצי, שעוד כשהייתי חברת מועצת העיר ובאתי אליו, הסתכל עליו ואמר לי – מירב, תעזבי.

מירב בן ארי: הגעתי לאתנחתא, מוסד ירושלמי מוכר, אני לא דיברתי על הבית ברחוב חיים.

מירב בן ארי: אני נכנסתי הוא אומר לי –תשע שנים לא נכנס לפה חבר כנסת.

מירב בן ארי: לא נכנס בכלל.

מירב בן ארי: יש בעיה.

מירב בן ארי: יש לנו בעיה.

מירב בן ארי: ולא דיברתי על המבשר הטוב שאני באתי ואמרו לי על מה את מדברת.

<רעות גיא: מירב, אני הרי הצפתי את הבעיה בפנים.

מירב בן ארי: אז אני רוצה להגיד לך משהו.

מירב בן ארי: אני יודעת שיש בעיה במספרים ותיכף יואב גם יתייחס לזה.

מירב בן ארי: גם דיברתי על זה עם יואב אתמול בערב בשיחה שלנו.

מירב בן ארי: אמרתי לו תשמע, יש פער ולכן דרך אגב כשבאנו ואמרנו את הדברים, לא אמרתי את ה-50, אמרתי 200.

מירב בן ארי: מצאנו את העמק השווה פה באמצע.

מירב בן ארי: הדברים שאת אומרת, את יודעת שאני תמיד שומעת אליהם.

מירב בן ארי: אני שומעת אליך, אני שומעת לרשות, אני שומעת למשרד.

מירב בן ארי: אני מנסה למצוא את האיזונים פה, אבל יש כאן, וגם אמרתי לך כשדיברנו אתמול על הפערים, לפני הישיבה הזאת היו הרבה הרבה שיחות, נמצא.

מירב בן ארי: הנה, ראית.

מירב בן ארי: הבנתי שהכסף שלה, שאת אומרת לא מספיק, גם היא אומרת לא מספיק.

מירב בן ארי: גם הם אומרות לא מספיק.

מירב בן ארי: אז אולי אני צריכה גם להתערב ולפנות לשר לענייני ירושלים ולהגיד לו תשמע, הנה, זה פה, אולי צריך - - -

<רעות גיא: או שבאמת צריך להתכנס לכל התקציב הזה ולראות את החלוקה.

<רעות גיא: קודם כל יש לי אמון בעבודה של הוועדה הזאת, בעבודה של הרשות, של עיריית ירושלים, של ציפי, של המשרד, הכל בסדר.

<רעות גיא: אין לי השגות ו - - -

מירב בן ארי: יש לך השגות על הכמות.

<ציפי נחשון גליק: בואי אני אקצר לך.

<ציפי נחשון גליק: אם את מתכוונת שנגיד לך עכשיו תגידי לנו, למשרד הרווחה, איך לחלק את ה-20 מיליון, אז את טועה.

<רעות גיא: זה מה ששמעת שאמרתי?

<ציפי נחשון גליק: כן, כן.

מירב בן ארי: לא, לא, ציפי.

<רעות גיא: אני לא אמרתי את זה.

<ציפי נחשון גליק: לא, אני רק רוצה להבהיר את זה.

<רעות גיא: ציפי, את מאד רגישה.

<ציפי נחשון גליק: לא, אני לא רגישה.

<רעות גיא: אני לא אמרתי את זה.

<ציפי נחשון גליק: על"ם היא לא היחידה שאנחנו עובדים איתה וממנה אוספים נתונים.

<ציפי נחשון גליק: יש הרבה מאד עמותות בשטח ואנחנו עובדים עם כולן.

<רעות גיא: ציפי, אין לי שום ויכוח איתך בכלל.

<ציפי נחשון גליק: לא, יש לך ויכוח.

<רעות גיא: אנחנו עמותה שחרטה על דגלה לסייע לחסרי בית, כבר 10 שנים עובדת בתל אביב, בחיפה ובירושלים.

<רעות גיא: אני תפקידי זה להבהיר לוועדה, כפי שאת רואה, וזה מה שאני עושה.

<רעות גיא: זה לא בא כביקורת על מה שאתם כבר עושים.

<רעות גיא: מה שעושים זה על הכיפאק, רק צריך להגיד מה עוד חסר וזה התפקיד שלי, וזה לא בא - - - לאף אחד.

<רעות גיא: אני לא יודעת למה זה כל כך מרגיז.

מירב בן ארי: אני באמת אומרת שאת שותפה מלאה ודעתך נשמעת, ובאותה מידה אני גם מבינה את ציפי ואת הדברים שהיא אומרת, כי באמת לבוא ולשים את זה, יש כאן מה שנקרא כוחות שאנחנו צריכים כל כך לחזק ולא לחשוב איך אנחנו באים ואנחנו יודעים שיש בעיה.

מירב בן ארי: כשהוא הגיע מחיפה, אמרתי לו שאני יודעת.

מירב בן ארי: אני מכירה את הבעיה ואנחנו תיכף נתייחס לזה.

<רעות גיא: רק דבר קטן ואחרון.

<רעות גיא: כל הדברים האלה, בין אם זה ייקח 8 חודשים, שאנחנו נהיה כבר בקיץ 2016, לבין אם זה ייקח שלוש שנים בתחזית האפורה של חבר הכנסת מאיר כהן, החורף כאן, שלג בירושלים עוד מעט.

<רעות גיא: יש דברים שהם חירום, שהם עניין של חיים ומוות.

<רעות גיא: אני באמת אומרת, אם הוועדה הזו יכולה לפחות, לא יודעת, חלק מהמשאבים שלה, מהזמן שלה, מתשומת הלב שלה להפנות לעניין הזה.

<רעות גיא: כשאנשים חסרי בית ברחוב הם מתים.

<רעות גיא: הם מתים לנו מהיפו-תרמיה.

<יהודית גבאי: אני רוצה שנייה להתייחס מטעם עיריית ירושלים.

<יהודית גבאי: חשוב לי כן להדגיש ולציין - - -

מירב בן ארי: מה המענה?

<ציפי נחשון גליק: יש 250,000 שקלים שהם מממנים בתי מלון בינתיים.

<יהודית גבאי: בדיוק.

<יהודית גבאי: מה שאני רוצה לומר - - -

מירב בן ארי: אני שמעתי על בית המלון הזה.

<איילה קדמי חקלאי: אם יש בעיה של שלג בירושלים, אוטוטו אין - - -

<יהודית גבאי: רגע שנייה, מה שחשוב להגיד פה לגבי עיריית ירושלים, שאני חושבת שפה באמת אני אתייחס לחלק שלך רעות, שאני חושבת שיש משהו שאתם באמת הרבה פעמים באים ומציפים ומראים וחושפים ואני חושבת שמה שקורה בתהליך בירושלים, שזה דווקא בהובלת ראש העיר, ניר ברקת, מאז הסיפור וכל העניין של הזולות.

<יהודית גבאי: אנחנו נרתמנו כל השירותים בעיר, גם החטיבה לקידום נוער, היחידה למתבגרים, אגף הרווחה, עמותות, כל העמותות למיניהן יחד, אנחנו יושבים ובאמת יש תהליך שבתוכו יש כל מיני רבדים וכל השירותים והעמותות חברו יחד, כדי לטפל בעניין.

<יהודית גבאי: גם ספציפית לעניין של הזולות, אנחנו פשוט פרקנו שם שם, כולם הגיעו לראש העיר, אנחנו גם ישבנו בישיבה, אחד אחד עברנו, לבנות לכל אחד תכנית.

<יהודית גבאי: יש משהו שבאמת כל השירותים לקחו אחריות משותפת יחד.

מירב בן ארי: אנחנו חייבים פשוט לקצר, כי אין לנו הרבה זמן.

מירב בן ארי: אם יש חסר בית עכשיו בירושלים, שהוא צריך מענה, האם הוא יכול ללכת למלון הזה בבית ה - - -

<איילה קדמי חקלאי: לא, הוא לא יכול.

<איילה קדמי חקלאי: זה בדיוק העניין וזאת בדיוק הבעיה.

<ציפי נחשון גליק: אז תשבו עם העירייה.

<ציפי נחשון גליק: מה את מצפה, שהיא תיתן לך פתרון?

<ציפי נחשון גליק: תשבו עם העירייה ותטכסו עצה מה לעשות.

<איילה קדמי חקלאי: רגע, רגע, הבעיה קשורה לאוכלוסייה.

<איילה קדמי חקלאי: יש לכאורה מלון, המלון פתח את דלתותיו בעיתות חירום, כולל אותם מפוני זולה שהראו ושיש להם צורך אמיתי בקורת גג ושהראו נזקקות מאד מאד גדולה, ודאגו גם לשמור על כך שהמלון יסכים להשאיר אותם בפנים.

<איילה קדמי חקלאי: השורה התחתונה היא שהמלון לא מוכן, וזה המלון האחרון בירושלים.

<ציפי נחשון גליק: הוא לא מוכן, למה?

<איילה קדמי חקלאי: הוא לא מוכן, נפתח שם, סליחה על הביטוי, בית זונות.

<איילה קדמי חקלאי: נתפתחה שם תחנה למסחר בסמים.

<איילה קדמי חקלאי: הייתה שם התנהגות מאד מאד אלימה, שלא הייתה נקודתית.

<איילה קדמי חקלאי: לא היה אירוע אחד אלא רצף.

<איילה קדמי חקלאי: גנבו לו חדרים ומפתחות לחדרים והמלון האחרון בירושלים, שהסכים להתקשר איתנו בחוזה - - -

מירב בן ארי: סגר.

מירב בן ארי: בואי נתקדם.

מירב בן ארי: מה הפתרון היום לחסר בית שיושב בשלג בירושלים.

<איילה קדמי חקלאי: לא יודעת.

<יהודית גבאי: צריך לשבור את הראש.

מירב בן ארי: רגע, רגע.

מירב בן ארי: גם בנות, גם בנים, אין להם פתרון?

<יהודית גבאי: יש את אתנחתא לקטינים.

מירב בן ארי: דרת רחוב בת 50 בירושלים?

<יהודית גבאי: יש את השלטר של מצבי חירום באגף הרווחה בעיריית ירושלים והם דואגים לאוכלוסייה הזאת.

מירב בן ארי: מישהי שהיא חסרת בית בת 30?

<יהודית גבאי: גם, גם.

מירב בן ארי: היא יכולה ללכת למבוגרים?

<יהודית גבאי: בוודאי.

<מריה פודגייצקי: מירב, הפתרון שקיים שם הוא פתרון לא מוצלח.

<מריה פודגייצקי: אנחנו מודעים לכך.

<מריה פודגייצקי: מלון הבירה נותן היום מענה לדרי רחוב - - -

<איילה קדמי חקלאי: הוא לא נותן מענה.

מירב בן ארי: אני לא יכולה לצאת מהוועדה הזאת בלי לדעת, ומחר כנראה יהיה שלג בירושלים, ואין לי מענה לחסרי בית.

<יהודית גבאי: רגע, סליחה, עיריית ירושלים כבר הוכיחה את עצמה שהיא עובדת בצורה - - -

מירב בן ארי: יועץ השר.

מירב בן ארי: בוא תצטרך.

מירב בן ארי: אתה יכול להצטרף אלינו.

מירב בן ארי: חנן, אתה מבין שיש בעיה.

<ציפי נחשון גליק: מירב, הפתרונות הם מדשדשים עד שלא יהיו הלנות חירום.

<ציפי נחשון גליק: בשנה הזאת יהיה פתרון שהוא יהיה עדיין מדשדש, אין מה לעשות.

<ציפי נחשון גליק: הם ימצאו.

<ציפי נחשון גליק: אם לא מלון הבירה, הם ימצאו מלון אחר.

<ציפי נחשון גליק: בסוף הם ימצאו.

מירב בן ארי: רגע, מה זה בסוף?

מירב בן ארי: אין לי זמן.

מירב בן ארי: יש כאן יועץ של השר, סליחה.

מירב בן ארי: זה התפקיד שלי כרשות מחוקקת.

מירב בן ארי: התפקיד שלי הוא לפקח על עבודת - - - זה הוגדר בחוק יסוד הכנסת.

מירב בן ארי: חנן, יש לנו כאן בעיה, שהמלון האחרון שהיה מוכן לקבל חסרי בית, נסגר.

<ציפי נחשון גליק: בירושלים.

<יהודית גבאי: לא, הוא לא נסגר.

מירב בן ארי: סגר את שעריו, נו, חברה, בואו נתקדם.

<יהודית גבאי: לא לכולם גם.

מירב בן ארי: תעזבו, הוא סגר את שעריו לרוב חסרי הבית הצעירים, הירושלמים.

מירב בן ארי: ההגדרה מקובלת?

מירב בן ארי: חנן, האם יכול להתערב השר ולמצוא, כי יש לפנינו סוף שבוע שהולך לרדת בו שלג.

מירב בן ארי: באמת, בשביל זה יש שר רווחה, שגם מאד מאד מה שנקרא ליבו אל החלשים.

מירב בן ארי: אתה יכול להעלות את זה בפניו להגיד לו – אם יש אפשרות לעזור לעיריית ירושלים למצוא איזה שהוא מקום עבור חסר בית צעיר, שהוא לא אישה, הוא גבר ובכוונה אמרתי את זה, ולתת לו פתרון.

<חנן הרטמן: אני אתייחס.

<חנן הרטמן: יש פה סוגיה רחבה וסוגיה צרה.

<חנן הרטמן: הרחבה היא היערכות המשרד מול הרשויות המקומיות לחורף, או למצב חירום שמוגדר כחורף.

<חנן הרטמן: בפן הזה אנחנו ערוכים.

<חנן הרטמן: זאת אומרת מחלקת הביטחון של משרד הרווחה - - -

מירב בן ארי: למי שיש לו בית?

<חנן הרטמן: אני מדבר כרגע על הפן הרחב יותר.

מירב בן ארי: הרחב של חורף.

<חנן הרטמן: גם בית יכול להיות מוצף ויכול להיות אינו ראוי למגורים במצב חירום.

<חנן הרטמן: אז מהפן הזה, אנחנו ערוכים לעניין הזה.

<חנן הרטמן: מהפן הצר של הסוגיה הספציפית של מה קורה בערים כמו ירושלים וכרגע מיוחס פה מצב חירום, אני מבקש מהוועדה ומכבוד יושבת ראש הוועדה, לעשות איזו בחינה, הערכת מצב אצלנו במשרד ולחזור עם תשובה כבר לפני השלג הראשון, כדי לראות איך אנחנו ערוכים ומה המענים המידיים ומה המענים ארוכי הטווח שאנחנו יודעים לעשות.

<חנן הרטמן: אז ברשותך, אני רוצה לחזור למשרד, לבחון את זה בחינה מעמיקה וגם להציג לכם, לוועדה, איך אנחנו יודעים לתת מענה.

מירב בן ארי: אוקיי, זה מאד חשוב.

<חנן הרטמן: אנחנו גם נעשה את זה ואני מניח שכל השחקנים בצד הזה של השולחן קואופרטיבים לעניין, ואנחנו כמובן נעשה את זה בשיתוף פעולה.

מירב בן ארי: בכל השולחן.

<חנן הרטמן: בכל השולחן.

<חנן הרטמן: אני מדבר בשם חברי.

מירב בן ארי: בסדר.

מירב בן ארי: אז אנחנו נחכה לתשובה של השר לעניין הזה של חסרי הבית.

מירב בן ארי: שוב פעם, אנחנו מדברים על גברים צעירים.

<ציפי נחשון גליק: דרך אגב, בעיתות שלג משרד הרווחה יודע לתת מענה גם למשפחות, לא רק לצעירים.

<חנן הרטמן: זהו.

<חנן הרטמן: זו נקודה חשובה.

<יהודית גבאי: גם עיריית ירושלים.

מירב בן ארי: סליחה, אל תגידי לי מה הסדר.

מירב בן ארי: אני יודעת מה הסדר.

מירב בן ארי: הוועדה הזאת צריכה להיות אופרטיבית.

מירב בן ארי: יש לי כאן בעיה, אני רוצה שהעובד הסוציאלי או המתנדב בעל"ם, שיוצא לרחוב בזמן הקרוב ויראה חסר בית צעיר ברחוב, שיגיד לו יש לך פתרון.

<איילה קדמי חקלאי: יש לך לאן ללכת, כן.

מירב בן ארי: בדיוק, זה הכי קריטי מבחינתי עכשיו.

<רעות גיא: וגם בתל אביב.

מירב בן ארי: אוקיי.

מירב בן ארי: עוד מישהו מעל"ם?

מירב בן ארי: יוסי, בבקשה.

<יוסי זרבאילוב: שלום, קוראים לי יוסי זרבאילוב ואני הייתי דר רחוב והייתי נתמך בשירותים של עמותת על"ם כמה שנים טובות.

<יוסי זרבאילוב: עדיין משתמש בהם, אבל לא מנקודה של דר רחוב.

<יוסי זרבאילוב: גם, ישבתי פה ושמעתי את כל מה שיש פה לכולם להגיד.

<יוסי זרבאילוב: כמה נקודות שאני חושב שאיך שהוא מתפספסות.

<יוסי זרבאילוב: כשאמרו קודם שראש העיר בונה אצטדיון ובונה כל מיני שטויות וצריך לבנות גם בית, הוא בכוונה בונה את האצטדיון בידיעה שבשביל ההומלס זה גם בית, כי הוא הולך לבוא לשם בשביל לנסות להשיג כסף והוא גם הולך לישון שם, כי זה המקום הכי קרוב למקום שממנו הוא יכול להשיג כסף בבוקר והוא ילך לעמותה אחרת, או ילך לאכול שם ויחזור לאיפה שהאנשים עוזרים לו.

<יוסי זרבאילוב: כי עד היום פיקוח כלשהו באמת לא היה.

<יוסי זרבאילוב: כשאנחנו גרים ברחוב, אני לקחתי לראות עם אנשים שהם בני 40, הם השתמשו במזרקים לידי כשהייתי בן 16.

<יוסי זרבאילוב: עזרתי להם עם אור ואז הלכתי לישון בכיכר דיזנגוף.

<יוסי זרבאילוב: ממש.

<יוסי זרבאילוב: אם אני לא טועה זה היה בית ספר נטוש.

<יוסי זרבאילוב: לכל אחד היה שם חדר משלו וזה היה מקום ענק.

<יוסי זרבאילוב: היה שם מקום לעוד משהו, אם שמים שניים בחדר, עוד משהו כמו 400 הומלסים בכללי.

מירב בן ארי: לפני כמה זמן זה היה?

מירב בן ארי: בן כמה אתה היום?

<יוסי זרבאילוב: היום אני בן 21.

מירב בן ארי: לפני 6 שנים?

<יוסי זרבאילוב: שש שנים בכללי.

<יוסי זרבאילוב: בוא נגיד 4 שנים בכללי אני מסתובב ברחובות בתל אביב, בין אם זה ספסלים, הייתי גר בכיכר ביאליק בתל אביב.

מירב בן ארי: למי הלכת לבקש עזרה?

<יוסי זרבאילוב: לעמותת על"ם.

<יוסי זרבאילוב: את האמת, אני פניתי להרבה מקומות וכן בנקודה שלי היו המון שהציעו עזרה, אבל, ויש כאן את האבל החשוב, אני גם גדלתי ב-12 מסגרות בשש שנים, מגיל 10.

<יוסי זרבאילוב: הייתי בפנימיות, הבית ברחוב חיים, אתנחתא, מקום אחר, מקום בלב.

<יוסי זרבאילוב: 90% מהזמן, בוא נגיד בעיות התנהגות שלי, אבל אחרי זה, כשאני מגיע לגיל 16 ואני אוטודידקט ואני מגיע לפסיכולוגיה ומתחיל לקרוא, אני מבין שרגע, יש כאן בעיות שלי, אבל הבעיות הן שיש גוף כלשהו, שיש מיליון ואחד דברים כאלה ואחרים.

<יוסי זרבאילוב: שום דבר לא היה מותאם לי טכנית.

<יוסי זרבאילוב: אם מסתכלים על זה ככה, הייתי ילד שנזרק לרחוב, נפלט, נפל בין הכיסאות, אבל איך שהוא הגענו למצב שבסוף אנחנו כן הגענו לזה שאני מדבר אתכם היום, אחרי שאני הייתי ברחוב כמה שנים טובות.

מירב בן ארי: איפה אתה גר היום?

<יוסי זרבאילוב: היום יש לי דירה ברמת גן.

מירב בן ארי: מה זה יש לי דירה?

<יוסי זרבאילוב: אני משכיר דירה, מקבל סיוע בשכר דירה, כי אני משתמש בו, לא מגיע לתיק אישי, לא מגיע לסמים, לא מגיע לדברים כאלה.

<יוסי זרבאילוב: והיום אני מתחיל לעבוד.

<ציפי נחשון גליק: כל הכבוד.

<יוסי זרבאילוב: תודה.

<יוסי זרבאילוב: אני מתחיל לעבוד.

מירב בן ארי: במה אתה עובד?

<יוסי זרבאילוב: עכשיו עובד בחנות חיות ועובר לעבוד בתחנת דלק, כי המשכורת יותר גבוהה.

<ציפי נחשון גליק: יפה מאד.

מירב בן ארי: איזה עוד סיוע אתה מקבל מהמדינה, חוץ משכר הדירה?

<יוסי זרבאילוב: אם זה לא שיחות של על"ם ואם זה לא-.

<יוסי זרבאילוב: אפשר להגיד סיוע של אנשים.

<יוסי זרבאילוב: אנשים שהיו לפני ונפלטו מהמערכת, שעברו, חוו על בשרם המון, או שהם הגיעו לתפקיד כלשהו בתוך המדינה, או שהגיעו לתפקיד כלשהו מחוץ למדינה, אבל הם האנשים היחידים.

<יוסי זרבאילוב: יש לי כאן משפט ש"ש, שנת שירות.

<יוסי זרבאילוב: מישהו מפנימיית ארזים שהייתי בה לפני 7 עד 8 שנים.

<יוסי זרבאילוב: הייתי שם בגיל 12, אז אפשר להגיד גם 8-9 שנים.

<יוסי זרבאילוב: כשנפגשתי איתו ברחוב, הדבר היחיד שעשינו זה פשוט צחקנו, נקרעו מצחוק כמה שניות עד שיכולנו לדבר.

<יוסי זרבאילוב: הוא היה מהאנשים שאני זוכר עד היום, אני זוכר אותם לפי שם, כי הוא כן היה מהאנשים שבאים ושואלים – הכל איתך בסדר?

<יוסי זרבאילוב: ולא המדריך שבשתיים בלילה הוציא אותי מהמיטה, הרים אותי כי רציתי לשירותים וצריך לבקש אישור.

<יוסי זרבאילוב: עשה לי "הולדינג" גרד לי את הפנים על הרצפה.

<יוסי זרבאילוב: ושוב, שתיים בלילה.

<יוסי זרבאילוב: הפרגולה בחוץ קרה וכל הילדים הדתיים יושבים בחוץ.

<יוסי זרבאילוב: היה לי אולר בכיס, ניסיתי להחביא את האולר ואותו מדריך אומר שאני ניסיתי לתקוף אותו, שרציתי להרביץ לו.

<יוסי זרבאילוב: המדריך פוטר, כי אותם אנשים שכן הכירו, כן עמדו לצידנו, הילדים, שמחפשים את העזרה.

<יוסי זרבאילוב: אז בין אם יש בן אדם שעוזר לך ואתה הולך אליו, לבין אם יש מקום שיש בו בן אדם שעוזר לך ובן אדם שאומר שאתה רוצה לתקוף אותו עם סכין, תלך למקום הזה, היותר קטן.

<יוסי זרבאילוב: שם יש את האנשים שעוזרים.

מירב בן ארי: רגע, אז היום אתה מקבל סיוע בשכר דירה מהמדינה, 1,170 שקלים.

<יוסי זרבאילוב: כן, עגול.

מירב בן ארי: זו שנה ראשונה שאתה מקבל סיוע בשכר דירה?

<יוסי זרבאילוב: לא, שנה שנייה.

מירב בן ארי: יופי, אז לפחות תהנה ששנה שלישית לא יורידו לך את הסיוע בשכר הדירה.

<יוסי זרבאילוב: כן.

מירב בן ארי: זה חשוב.

מירב בן ארי: אני שמחה לראות.

מירב בן ארי: אנחנו רואים את האנשים.

מירב בן ארי: שאלה אחרונה, איפה היית צריך עזרה ואין לך היום?

מירב בן ארי: מי מחזיק אותך?

מירב בן ארי: יש לך הורים?

<יוסי זרבאילוב: אמא.

<יוסי זרבאילוב: אבא שלי נפטר.

מירב בן ארי: אתה בקשר איתה?

<יוסי זרבאילוב: כן.

מירב בן ארי: יש לך מבוגר שאתה מתייעץ איתו, מדבר איתו?

<יוסי זרבאילוב: כן, יש לי מישהי.

<יוסי זרבאילוב: אני אגיד לך ככה, יש פה גם - - -

מירב בן ארי: את החברה מעל"ם, אני יודעת.

<יוסי זרבאילוב: ויש גם עוד קבוצה קטנטנה של אנשים מבחוץ, שהם נטו אנשים, כמוש אמרתי לך, שהם עברו דברים שקטונתי לידם, כמה שאני אגיד, כמה ש - - - לידי, אני כלום והם האנשים שאני נעזר בהם.

מירב בן ארי: זה מאד מעניין, כי גם כשהייתי בדירת המעבר של על"ם, אז ישבנו שם עם בחור שהתחיל והוא אמר שמי שכל הזמן החזיר אותו לתלם, זה החברה הוותיקים בדירה.

מירב בן ארי: זאת אומרת ההוא שכבר שנה בדירה.

מירב בן ארי: היה שם בחור אתיופי, שהוא עבר שנה שם, שהוא עובד ומרוויח הרבה כסף.

מירב בן ארי: הוא אמר לי – אני עושה 10,000 שקלים, אני כבר על הגל, וההוא, הבחור שהגיע חדש, אמר שהניסן הזה תמיד מיישר אותו ומכניס אותו.

מירב בן ארי: עם מי אתה גר?

<יוסי זרבאילוב: עכשיו אני גר עם שותפים, אבל בגלל שאני גם פעיל למען בעלי חיים, אני מחפש לעבור לדירה לבד.

<יוסי זרבאילוב: חשבתי גם לקחת הפסקה מזה - - -

מירב בן ארי: יש לך הרבה בעלי חיים?

<יוסי זרבאילוב: יש לי שלושה חתולים, אם את מחפשת.

מירב בן ארי: לא.

מירב בן ארי: הנה, אתה יכול לדבר עם העוזרת שלי, המומחית לחתולים.

<יוסי זרבאילוב: וגם כלבים.

<יוסי זרבאילוב: בעתיד אני יודע שאני רוצה לעבוד בטיפול עם בעלי חיים.

<יוסי זרבאילוב: זה גם אחד הדברים שטוב עבורי.

מירב בן ארי: כל הכבוד.

מירב בן ארי: אני מאד מודה לך שבאת לוועדה הזאת ושיתפת אותנו בסיפור הזה.

מירב בן ארי: זה גם הרגיע קצת את מה שהיה כאן לפני כן וזה גם מאד חשוב לי.

מירב בן ארי: כל פעם שיש כאן ועדה מדברים או מדברות חסרי בית ומספרים לנו את הסיפור שלהם.

מירב בן ארי: תודה.

<יוסי זרבאילוב: בשמחה.

מירב בן ארי: שיהיה לך בהצלחה גם.

<יוסי זרבאילוב: תודה רבה לכולם.

מירב בן ארי: התייחסות של מור.

<מור ארם: טוב, אני אתחיל עם הדברים של יוסי, שבאמת אני מאד מעריכה את זה שבאת.

<מור ארם: לא פלא שיוסי הוא יוסי ולא מור או מורן, כי צעירות לא מקבלות בדרי רחוב, לא מקבלות סיוע.

<מור ארם: נדיר נדיר ש - - -

מירב בן ארי: את מדברת על סיוע בשכר דירה?

<מור ארם: כן, סיוע בשכר דירה.

מירב בן ארי: אני יודעת.

מירב בן ארי: אבל בואי, אנחנו מטפלים בזה.

<מור ארם: בסדר, אז אני אומרת, נורא חשוב שהנהלים החדשים שאתם מטפלים בהם, יותאמו לצעירים.

מירב בן ארי: לקחנו את המסמך שלכם, תאמיני לי, אני כל כך מעורית.

מירב בן ארי: מתוכו בנינו את הקריטריונים.

מירב בן ארי: אין יותר מלקחת ולקרוא את מה שאתם עושים, להביא את זה לשולחן חברי הכנסת ולעשות עם זה את העבודה שלנו.

<מור ארם: ואנחנו עובדות עם רות מנע כבר למעלה משלוש שנים.

<מור ארם: כל עוד לא יהיה באמת כסף צבוע, זה לא משנה איזה נהלים אנחנו עושים, כל עוד לא יהיה כסף.

מירב בן ארי: נכון, אתן עושות עבודה - - -

<מור ארם: בסדר, אבל אני רק רוצה - - -

מירב בן ארי: אנחנו לוקחים אותך, לא דמותך, אבל את דברייך.

מירב בן ארי: הנה, זה כאן – לרות מנע, ביום כך וכך.

<מור ארם: רות מנע מכירה - - -

מירב בן ארי: אנחנו בונות עכשיו נוהל ל-200.

<מור ארם: אז הפורום עשה עבודת המשגה ייחודית ומובילה.

<מור ארם: זאת אומרת מבחינה גילית ומגדרית, אם אתם רוצים, אנחנו מאד מאד נשמח להיות חלק מהתהליך, יחד עם רות מנע שמכירה אותנו כבר.

מירב בן ארי: אני יודעת, מור, אני יודעת.

מירב בן ארי: תאמיני לי, דבריך נפלו על אוזני ששמעו וכתבו.

<מור ארם: ולא סתם אנחנו שמות את הצעירות במרכז.

מירב בן ארי: נכון, ואתן עושות עבודה חשובה מאד ובגלל זה את סמוכה פה על שולחן הוועדה.

<מור ארם: דבר נוסף, עלה כאן עניין הועדות ההשמות.

<מור ארם: אני רוצה להגיד שאנחנו חוקרות את הנושא הזה.

<מור ארם: הועדות זו שיטה שידועה רק למשרד הרווחה, אם אני לא טועה, ובפורום לקחנו על עצמנו גם לברר ולחקור את - - -

<ציפי נחשון גליק: למה, משרד הבריאות זה לא נקרא הועדה, ששולחים מישהו לטיפול פסיכיאטרי?

<ציפי נחשון גליק: אם הוא מגיע לטיפול, הפסיכיאטר או הפסיכולוג הוא מקבל.

<ציפי נחשון גליק: אם הוא לא מגיע לטיפול, הוא לא מקבל.

<מור ארם: לא, אנחנו מדברות על השמות במסגרות.

<מור ארם: הועדות.

<מור ארם: השיטה של המטצ'ינג, משרד הרווחה והעיריות.

<מור ארם: זו שיטה שאנחנו לקחנו לעצמנו - - -

<ציפי נחשון גליק: זה שני דברים שונים.

מירב בן ארי: בסדר גמור, תודה מור.

מירב בן ארי: עיריית חיפה, בבקשה.

<מומי אלמוג: אני מומי אלמוג, מנהל המחלקה.

מירב בן ארי: כבוד בשבילנו שהגעת, נשמח לשמוע.

מירב בן ארי: בבקשה.

<מומי אלמוג: ראשית אני רוצה להגיד גם לעל"ם בחיפה בנושא קורת הגג, אני כמנהל מחלקה אחראי גם על נוער ועד גיל מאה, גם על דרי הרחוב וגם על הצעירים בעיר חיפה.

<מומי אלמוג: כשיש לנו בעיה של דר רחוב, או צעיר, קודם כל מצפים שהמתנדבים הנחמדים, היקרים, הכי טובים בעולם, גם של על"ם, מביאים אלינו את הרשימות ועובדים ביחד, כדי שמור יקבל התייחסות של הרשות המקומית ויראה את כל התמונה, וזה מאד חשוב הרצפים הטיפוליים.

<מומי אלמוג: לא יתכן מצב שמור יתמודד לבד עם עצמו וכאשר הוא רק נעזר באנשים שנגמלו או שיצאו מזה, או מתנדבים.

<מומי אלמוג: זה לא עובד ככה.

<קריאה: קוראים לו יוסי.

<מומי אלמוג: הרשות המקומית חייבת לדעת מהשמות האלה, כי הרשות המקומית היא גם הגוף הראשוני שיכול אחר כך לנתב אותו למסגרות שיש בהן סלי שירותים, שהיא צודקת, שיש על זה הועדות וכסף.

<מומי אלמוג: רק לציין שיש פה בלבול אחד גדול.

<מומי אלמוג: חסרי קורת גג הם לא דרי רחוב, אני מצטער מאד.

מירב בן ארי: אמרנו את זה.

מירב בן ארי: באת באיחור.

מירב בן ארי: זה היה הדבר הראשון שאמרנו.

<מומי אלמוג: אוקיי, נכון, אבל אין במדינה הזאת, גם במשרד השיכון, סל שירותים לצעירי 18 פלוס.

<מומי אלמוג: צעיר שהוא יום אחד אחרי גיל 18, עד גיל 21 - - -

מירב בן ארי: סליחה, אתה פשוט הגעת באיחור.

מירב בן ארי: הוועדה הזאת נועדה לבגירים.

<מומי אלמוג: רגע, אני רוצה להגיע למצב שאת הגעת לכתובת.

<מומי אלמוג: את יכולה להגיע לכתובת שישאלו וגם אותי זה מטריד.

<מומי אלמוג: גם בעיר חיפה.

<מומי אלמוג: מה הכתובת מחר בבוקר לצעיר בגיל 19, איפה אני שם אותו?

<מומי אלמוג: אם יש לך את הכתובת, או לציפי, תנו לי את השם ואת הכתובת.

<מומי אלמוג: גם אני רוצה לדעת.

<מומי אלמוג: ואז מדובר פה על סל שירותים - - -

מירב בן ארי: אני רוצה להגיד לך שאנחנו עובדים בימים אלה בשיתוף עם מנכ"ל משרד העבודה והרווחה, על הקמת, כמו שהיה עם דו"ח שמידט ו-360 רשות לנוער בסיכון, להקים רשות לצעירים בסיכון.

<ציפי נחשון גליק: תכנית לאומית.

מירב בן ארי: תכנית לאומית.

<מומי אלמוג: אבל זה גדול.

<מומי אלמוג: את שאלת שאלה פשוטה.

<מומי אלמוג: מחר בבוקר שלג, איפה הבחור, האישה בת ה-50 הולכים?

<מומי אלמוג: המלון לא, זה לא.

<מומי אלמוג: אותו דבר בחיפה.

<מומי אלמוג: על מה אנחנו מדברים?

<מומי אלמוג: אנחנו מדברים פה על גרושים, שמה שאנחנו עושים כרגע וגם כשעל"ם מגיע אלי, הוא מקבל פתרון מאולתר, יצירתי, אבל הבחור לא יישן ברחוב.

<מומי אלמוג: אבל זה לא הגיוני.

<מומי אלמוג: אם יש לנו סל שירותים לכל עיר, שאומרים זה הסל של צעיר שלא מוכר, ללא הועדה - - -

<ציפי נחשון גליק: אתם רוצים שלטר בחיפה?

מירב בן ארי: אתה רוצה שלטר בחיפה?

מירב בן ארי: אנחנו נביא לך שלטר בחיפה.

מירב בן ארי: אתם לא רוצים שלטר.

<מומי אלמוג: מי לא רוצה שלטר בחיפה?

<מומי אלמוג: יש לי דירת מעבר אחת לצעירים, של ארבע מיטות.

<מומי אלמוג: מה אני עושה עם הצעיר החמישי?

מירב בן ארי: מה עם הדיורית?

<ציפי נחשון גליק: דיורית זה משהו אחר.

<מומי אלמוג: לא, אין לי כזה דבר.

<מומי אלמוג: אין לי דיורית.

<מומי אלמוג: לי אין שום דבר.

<מומי אלמוג: אני אומר לך אישית, אם מחר בבוקר, והייתי בהרבה ועדות כנסת, הייתי גם בוועדה של אורלב, אני אמרתי את זה, אם מחר בבוקר יימצא מישהו שהוא לא עונה לסל קליטה – לא של דרי רחוב, לא של זה - הוא ימות ברחוב.

<מומי אלמוג: אין לנו פתרון.

<מומי אלמוג: אנחנו צריכים לייצר אותו.

<מומי אלמוג: צריך להיות מספיק יצירתי כדי לפתור את זה.

<ציפי נחשון גליק: שמשרד השיכון יממן לנו את שכר הדירה בשלטרים השונים ואנחנו נקים הלנת חירום נוספת בחיפה.

<מומי אלמוג: הפתרון הוא באמת סל של כסף לרשות המקומית, כי מכיוון שגם אני לא יודע מה מחר בבוקר, איזה צעיר אני פוגש, האם נשר מפנימייה, האם הוא נשר ממוסד או שהוא יצא מהכלא.

<מומי אלמוג: אני אמור לייצר לו - - -

מירב בן ארי: דווקא דרך אגב, למי שיוצא מן הכלא יש.

<מומי אלמוג: אין לו, אין לו.

<מומי אלמוג: רבותי, הבעיה היא יותר קשה.

<מומי אלמוג: זו ועדה בפני עצמה.

<מומי אלמוג: אין להם.

מירב בן ארי: שיקום האסיר, נכון.

מירב בן ארי: זה גם.

<מומי אלמוג: הם עשו הפרטה והיה להם שני הוסטלים וגם סגרו.

<מומי אלמוג: יש להם בעיה של תזרימי כספים.

<מומי אלמוג: אז אסיר שמשתחרר היום, אין לו שום קורת גג.

<מומי אלמוג: אנחנו רוצים לייצר פתרונות בעיר, רוצים לייצר פתרונות עם סל שירותים שנמצא אצלנו או שנייצר אותו ביחד.

מירב בן ארי: סליחה רגע, אני רק רוצה להבהיר משהו לפרוטוקול.

מירב בן ארי: גם ציפי, את אמרת ורשמתי את זה.

מירב בן ארי: אנחנו פונים אליך, מומי, מעיריית חיפה.

<ציפי נחשון גליק: אני דיברתי עם המנהלת שלו לגבי דיורית.

מירב בן ארי: בניגוד לערים שנתנו תשובה ישר – הנני כאן, קיבלת תשובה - - -

<ציפי נחשון גליק: ואחרי שניסיתי לשכנע אותה שהיא תשקול והיא תחזור אלי.

מירב בן ארי: היא הייתה אצל המנהלת שלך, ניסתה לשכנע אותה להקים דיורית - - -

<מומי אלמוג: מה זה דיורית?

<מומי אלמוג: אני אחראי על כל התחום הזה.

מירב בן ארי: אבל אני נותנת לך פיתרון וגם על זה אתם חושבים.

<מומי אלמוג: לא.

<מומי אלמוג: הפתרון הוא שהיום או מחר את רוצה כתובת - - -

מירב בן ארי: מה היום או מחר?

מירב בן ארי: אני נותנת לכם פה דירה ואתם אומרים שאתם צריכים לחשוב על זה.

<מומי אלמוג: נקבל אותה בשמחה.

<מומי אלמוג: אם זאת הדירה שעונה על מה שמור מחפש, אני אקח אותה באהבה.

<מומי אלמוג: אני אחתום עליה בכייף.

מירב בן ארי: יוסי.

מירב בן ארי: הנה, בבקשה.

מירב בן ארי: זה בפרוטוקול.

<מומי אלמוג: כן, שיהיה בפרוטוקול.

<מומי אלמוג: כן, אני רוצה לשמוע.

<מומי אלמוג: לא שמעתי על דיון כזה.

<מומי אלמוג: הדיון צריך להיות איתי.

מירב בן ארי: הוא לא היה בדיון?

<מומי אלמוג: אני מוכן ואני רוצה לקבל כזו דירה.

<ציפי נחשון גליק: זה היה בשיחת טלפון.

מירב בן ארי: אה, שיחת טלפון?

מירב בן ארי: אה, הבנתי.

<מומי אלמוג: אז את יכולה לרשום את זה ואני מתחייב גם להרים את זה ולקחת את זה.

מירב בן ארי: מצוין, הנה.

מירב בן ארי: הוועדה היום, עולם ורוד.

מירב בן ארי: אנחנו דואגים לזה, אני מבטיחה לך.

<מומי אלמוג: ואני אדאג להפעיל את זה.

מירב בן ארי: בסדר גמור, יופי.

מירב בן ארי: הערה אחרונה חביבה, אני יודעת שנורא דחוף לך.

<מור הרפז: משפט אחד קטן.

<מור הרפז: יואב בן ארצי דיבר קודם על שתי דירות מעבר שהולכות להיפתח, אחת לבנים, אחת לבנות.

<מור הרפז: הדירה שהולכת להיפתח לבנים, אם הבנתי נכון, היא לגילאי 30-40.

<מור הרפז: זה שוב משאיר אותנו חסרי מענה לצעירים בשיקום, מכורים, בגילאי 18.

<מור הרפז: רק מהשבוע האחרון, יש לי פה תיעוד מהשבוע האחרון, של שבעה צעירים שאין להם מענה - - -

<יואב בן ארצי: לא, לא, לא, מור.

<יואב בן ארצי: סליחה.

<יואב בן ארצי: אפשר?

מירב בן ארי: בוודאי.

מירב בן ארי: יואב תסכם, תתייחס.

<יואב בן ארצי: מור, אני אמרתי שהדירה מיועדת ל-18 עד 120.

<יואב בן ארצי: אמרתי שמתוך ההיכרות שלי בשטח, היא תהיה יותר מתאימה לגילאי 30-40.

<יואב בן ארצי: אני לא פוסל 18 ויום, נקודה.

<יואב בן ארצי: דבר שני, מי שיהיה בדירה הזאת, יהיה כמובן תחת תהליך טיפולי מסודר, ביחידות שלנו לטיפול במקרי סמים.

<יואב בן ארצי: לא תהיה הגבלה של גילאים.

<מור הרפז: מעולה.

<מור הרפז: צריך משהו שהוא נותן מענה למאפיינים אחרים.

מירב בן ארי: סיימנו.

מירב בן ארי: קודם כל אני מסכמת.

מירב בן ארי: אני רוצה להודות לכל מי שהגיע והשתתף בדיון החשוב הזה.

מירב בן ארי: הוועדה הבאה שלנו מתכנסת שוב.

מירב בן ארי: נשלח לכם זימון.

מירב בן ארי: הוועדה היום הייתה מאד מאד חשובה, מאד יעילה.

מירב בן ארי: רואים שכל מי שנמצא כאן שולט בחומר ומכיר את זה ואני מאד מאד מודה לכם.

<יואב בן ארצי: ב-13 בינואר?

מירב בן ארי: יופי, ב-13 בינואר.

מירב בן ארי: תחכו לזימון, אבל זה שתדעו.

מירב בן ארי: אני רוצה לומר שלפעמים יושבים ביחד, מדברים ופתאום עולים כאן דברים ונפתרים.

מירב בן ארי: זו נקודה מאד חשובה, כי כמו שאמרתי לכם בתחילת דברי - - -

<ציפי נחשון גליק: ב-13 בינואר?

מירב בן ארי: כן.

מירב בן ארי: אנחנו נדבר על זה עם האורחים המרכזיים כאן.

מירב בן ארי: יש כאן כמה החלטות שאתם צריכים לחזור לוועדה עם תשובה.

מירב בן ארי: אחד, הנושא של השלטר של עיריית ירושלים לבנות חרדיות.

מירב בן ארי: יש לנו כאן מימון מלא של משרד הרווחה.

מירב בן ארי: במקרה הזה אנחנו יודעים שיש פה הרבה כסף לנושא הזה.

מירב בן ארי: אנא מכם, עיריית ירושלים, תבדקו ייתכנות האם אתם מוכנים.

<ציפי נחשון גליק: גם למקלט וגם להוסטל.

מירב בן ארי: בדיוק, גם להוסטל שיקומי וגם לשלטר לחרדיות.

<ציפי נחשון גליק: וגם דיורית לאוכלוסייה הכללית.

מירב בן ארי: יפה, ודיורית לאוכלוסייה הכלכלית.

מירב בן ארי: מעיריית ירושלים אנחנו עוברים לעיריית חיפה.

מירב בן ארי: מחר אני אצלכם בכל מקרה, גם בסיור וגם אצל ראש העיר.

מירב בן ארי: תוכלו גם לומר לי מחר את מה שלא הספקתם לומר לי.

מירב בן ארי: אל תדאגו, אנחנו נשב ונדבר.

מירב בן ארי: אנחנו רוצים תשובה סופית בעניין.

מירב בן ארי: הייתה כאן התחייבות, אנחנו רוצים תשובה סופית שאנחנו באמת הולכים לעשות את הדיורית.

מירב בן ארי: לגבי תקנות התע"ס, על פי המלצה של ציפי וכמובן הגורמים הרלבנטיים, גם מריה, אנחנו נשים את התקנות שקשורות לחסרי בית צעירים בנפרד מדרי רחוב, מתוך ההנחה גם של מדיניות, שאנחנו לא מציעים שאותם חסרי בית צעירים יהיו ב - - -.

מירב בן ארי: אנחנו רוצים לתת להם מסגרת שתיתן להם מענה שבסופו של דבר תוציא ולכן אנחנו מוציאים אותם גם פיזית מהתקנות וגם - - -

<יואב בן ארצי: שזה יהיה תהליך טיפולי.

מירב בן ארי: בדיוק.

מירב בן ארי: בנוסף, אני מבקשת מציפי, נכון שאין לך זמן ואת לחוצה, לעשות לוועדה סיכום מסודר, של כל רשות מה הולך להיות בה ולתת לאותם חברים מרכזיים בוועדה.

מירב בן ארי: אנחנו פונים כאן לשר העבודה והרווחה - - -

<ציפי נחשון גליק: אמרתי לך, ביום שישי, משלוש עד חמש.

מירב בן ארי: כן, משלוש עד חמש.

מירב בן ארי: אז הנה, בדיוק בנקודה הזאת חנן, תראה, הוועדה פונה - - -

<חנן הרטמן: אנחנו צריכים לזה זמן, לסעיף האחרון.

<ציפי נחשון גליק: אמרתי לה.

מירב בן ארי: אנחנו פונים אל השר לתת לציפי נחשון גליק - שאמונה על התחום, שגם קיבלה אליו תקציבים – סיוע כדי שהיא תוכל לעבוד בצורה - - -

<קריאה: סיוע של כוח אדם.

<יהודית גבאי: גם ברשויות.

<יהודית גבאי: אני הזכרתי בדיון הקודם וזה לא נכנס לפרוטוקול.

מירב בן ארי: כן, אבל יש לנו כאן דמות - - -

<יהודית גבאי: בהחלט, בהחלט.

<יהודית גבאי: הרבה כבוד.

<יהודית גבאי: אבל גם על הרשויות המקומיות.

מירב בן ארי: זה משהו לא הגיוני, תשמע.

מירב בן ארי: לא הגיוני.

מירב בן ארי: פה יש לך את עיריית ירושלים, יש אנשים ברשויות ואנחנו חייבים לתת כאן סיוע.

<ציפי נחשון גליק: לא לשכוח שאני מנהלת שירות.

<ציפי נחשון גליק: זה לא דבר - - -

מירב בן ארי: אני יודעת, אני יודעת.

מירב בן ארי: אנחנו פונים לשר כמובן, כמו שהובטח לנו, לקבל איזה שהוא פתרון חירום לנושא של צעירים גברים בעיריית ירושלים, חסרי בית.

מירב בן ארי: וכמובן, לסיכום הוועדה: הוועדה תתכנס שוב לדון בנושא של דרי רחוב ואנחנו רוצים בכלל לדבר עליו באופן, ובכוונה אמרתי דרי רחוב ויואב יודע וגם מריה יודעת גם למה, כדי לחשוב על פתרונות.

מירב בן ארי: אני מציעה שאולי נעשה משהו לפני כן.

מירב בן ארי: אולי אני ואתה בתל אביב, קצת לפני הדיון.

מירב בן ארי: אני כמובן מודה למשרד השיכון על ההחלטה שלו לא להוריד את הסיוע בשכר הדירה בשנה השלישית והרביעית.

מירב בן ארי: זו החלטה חשובה.

מירב בן ארי: כמובן שהוועדה, ביחד עם משרד השיכון, תפעל על מנת שבשנת 2017, בתקציב 2017 – ננסה להגדיל את הסיוע בשכר דירה לחסרי בית ולדרי רחוב, בשל העבודה שזה סיוע נמוך, ושכר הדירה, כמו שאנחנו יודעים, עולה.

מירב בן ארי: אני מאד מודה לכם שהגעתם.

מירב בן ארי: תודה רבה.