ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 231, 2016-01-05 10:50

משה גפני: אני פותח את הדיון בתקציב רשות ניירות ערך לשנת 2016.

<שמואל האוזר: אנחנו מתכבדים להציג בפני חברי הוועדה את הצעת התקציב.

<שמואל האוזר: הצעת התקציב מתבססת על כל התהליכים שהרשות מובילה והחובות שעליהן היא מופקדת.

משה גפני: יש לי שאלה טכנית ומהותית: מי מכין את התקציב?

משה גפני: אתם?

<שמואל האוזר: אנחנו מכינים את התקציב.

<שמואל האוזר: למרות שהתקציב עצמו לא נסמך על שולחן הממשלה, למרות שהוא לא מבוסס על כספי הממשלה, אנחנו מקבלים אישור של אגף התקציבים לפני שאנחנו מגיעים לכאן, והשר עצמו חותם על זה.

<שמואל האוזר: אני גם מזכיר שהתקנים של הרשות, גם הם באישור אגף התקציבים, וגם השכר שלנו, הוא מוכפף להוראות הממונה על השכר.

משה גפני: אז מאיפה הכסף?

<אילן פלטו: מהחברות.

<שמואל האוזר: הכסף עצמו הוא מהגופים המפוקחים, כפי שנהוג בעולם.

<עמי צדיק: מה קורה כשיש עודף?

<עמי צדיק: אתם מעבירים לאוצר?

<שמואל האוזר: לא, העודף נשאר אצלנו.

<שמואל האוזר: אבל כפי שכולם יודעים, בחמש השנים האחרונות, לפי בקשת הוועדה הזאת, עוד בתקופתך הקודמת, עשינו מהלך שבו נתנו הנחות מאוד משמעויות: במשך חמש שנים הנחות של 40%, 40%, 30% וכן הלאה.

<שמואל האוזר: אני מזכיר גם שאין לנו שום מקורות הון.

<שמואל האוזר: אין לנו בחוק אפשרות לקבל מאף אחד או לקחת הלוואות, וזה רק מבוסס על מה שאנחנו גובים.

משה גפני: בחוק כתוב שהאוצר צריך לאשר את זה?

<עודד שפירר: כן, אנחנו גוף מתוקצב, לא גוף נתמך.

<אייל לב-ארי: התקציב טעון אישור שר האוצר וועדת הכספים של הכנסת.

משה גפני: מה זה גוף מתוקצב?

<עודד שפירר: שאנחנו מאשרים את התקציב וזה - - -

משה גפני: זו הגדרה מדויקת.

<עודד שפירר: אנחנו מתוקצב אך לא נתמך.

<עודד שפירר: זאת ההגדרה.

משה גפני: נראה לי שאתם לא נתמכים בכלל, ואני אגיד לכם למה.

<שמואל האוזר: אנחנו לא יכולים.

משה גפני: בגלל שכשאני רואה את התקציב שלכם,,, התקציב המאושר שלכם ל-2015 הוא 184 מיליון, נכון?

<שמואל האוזר: כן.

משה גפני: התקציב שאתם מבקשים ל-2016 הוא 183 מיליון, שזה פחות או יותר אותו תקציב.

משה גפני: אם הייתם משרד ממשלתי שנתמך על ידי תקציב המדינה, לא היו מאשרים לכם את זה.

משה גפני: למה?

משה גפני: בגלל שבפועל הוצאתם רק 121 מיליון.

<עודד שפירר: לא, זה נכון עד ל-30 בספטמבר.

<עודד שפירר: הניצול התקציבי שלנו הוא קרוב ל-180 מיליון שקלים.

משה גפני: יש שרים שלקראת סוף שנת התקציב הם מריצים מהר, כי אגף התקציבים אומר להם "אתם מסתדרים עם פחות כסף".

<שמואל האוזר: אין לנו שום אינסנטיב לעשות את זה.

בצלאל סמוטריץ': אפשר להרחיב על ההכנסה?

בצלאל סמוטריץ': איך היא עובדת?

<שמואל האוזר: ההכנסות הן מהגופים המפוקחים, מהחברות.

בצלאל סמוטריץ': לפי היקף ההכנסות שלהן?

<שמואל האוזר: לא.

בצלאל סמוטריץ': אז איך כל אחד משלם?

<שמואל האוזר: יש מדרגות בחברות, מדרגות שנקבעות לפי ההון העצמי שלהן, וגובים לפי אותן מדרגות.

<שמואל האוזר: ויש גם כמה אגרות שמשלמים – אגרת רישום ואגרה קבועה.

<שמואל האוזר: בקרנות זה פונקציה של יצירות שהם יוצרים.

<שמואל האוזר: כל אחת מהאגרות, דרך אגב, מאושרת על ידי ועדת האגרות.

<שמואל האוזר: בעצם כל הכנסה וכל הוצאה שלנו מאושרת גם על ידי אגף התקציבים וגם על ידי ועדת הכספים.

מנואל טרכטנברג: האגרות מגיעות לכאן לאישור?

<שמואל האוזר: כן.

מנואל טרכטנברג: איך נעשית הבנייה של תקציב של 2016 נניח, בהינתן שיש אי-ודאות על ההכנסות?

מנואל טרכטנברג: הרי חברות נכנסות, חברות יוצאות, יש הכנסות מימון, שגם על זה יש אי-ודאות - - -

משה גפני: למה אתה לא שואל את זה על תקציב המדינה?

מנואל טרכטנברג: כי בתקציב המדינה יש זכות לגירעון, בעוד פה אני לא בטוח שיש זכות לגירעון.

<שמואל האוזר: אין זכות לגירעון, נכון.

מנואל טרכטנברג: ולכן יש כאן הבדל מהותי.

משה גפני: יש הבדל, אבל הוא לא גדול, מכיוון שאתה קובע בתקציב המדינה מהו יעד הגירעון - - -

מנואל טרכטנברג: אבל אני רוצה להבין פה איך הם עושים את ההערכות האלה.

<שמואל האוזר: זה נכון, אכן יש אי-ודאות, אבל האי-ודאות הזאת היא לא גדולה.

<שמואל האוזר: אם תסתכל על פני שנים, תראה שאנחנו מגיעים כמעט ל-100% במשך שנים.

<שמואל האוזר: כלומר, אנחנו יודעים להעריך את זה.

<שמואל האוזר: זאת בגלל שהשונות היא יותר גדולה על פני כמה שנים, בעוד במשך השנה מספר החברות ומספר הקרנות וכולי זה אותו דבר, אלא אם כן יש פעילות ברוח התקופה.

<שמואל האוזר: השנה הקודמת הייתה השנה הראשונה אי-פעם מאז שהרשות נוסדה שהייתה ירידה בתקציב, והשנה הזו היא השנה השנייה שאנחנו יורדים בתקציב.

<שמואל האוזר: חלק מזה נובע מזה שלא ביקשנו תקנים נוספים ואנחנו נמצאים באיזשהו מחסור, והמחסור שלנו הוא גם כן סוג של מימון ענפים שבא ממקום שבו אנחנו.

<שמואל האוזר: ..

<שמואל האוזר: זה כרית הביטחון שיש לנו, כספים לעונות סגריר - - -

בצלאל סמוטריץ': יש לך עוד עודפים - - - ?

<שמואל האוזר: יש לנו גם הערכות, מודלים מאוד מדויקים שאנחנו מנהלים, שמראים מתי זה הקו האדום, ואנחנו לא רחוקים משם.

<שמואל האוזר: ובמקרה שנגיע לשם אנחנו נצטרך לבוא לכאן ולבקש.

בצלאל סמוטריץ': זאת אומרת, אם יהיו לך פחות אגרות שנתיות ואתה תצטרך להשתמש יותר בעודפים, אתה תצטרך לחזור לפה, נכון?

<שמואל האוזר: אני לא יכול לסטות מהתקציב שמאושר פה.

<שמואל האוזר: כל סטייה.

בצלאל סמוטריץ': נניח שבאגרות לא יהיה לך 105 מיליון אלא 95 מיליון, כלומר, אתה תצטרך לקחת עוד עשרה מיליון מהעודפים – אתה צריך לבוא לפה?

<שמואל האוזר: כן, חייבים לבוא.

משה גפני: ימי עיון כמעט לא עשיתם השנה.

משה גפני: בפרקליטות השתמשתם באופן אפסי.

<עודד שפירר: לא, זה עניין של עיתויי תשלום.

<עודד שפירר: התשלום משולם דווקא ברבעון האחרון של השנה, ולכן אתה לא רואה את זה נכון ל-30 בספטמבר.

משה גפני: אז כן השתמשתם בפרקליטות?

<עודד שפירר: כן, הביצוע הוא 1.6 מיליון.

בצלאל סמוטריץ': גפני, כשהפרקליטות מביאה לנו תקציב הם מראים כהכנסות את מה שהם מקבלים מהרשות?

משה גפני: לא, זאת הפרקליטות שלהם.

<שמואל האוזר: בתוך הפרקליטות יש מחלקת ניירות ערך שאנחנו מממנים אותה - - -

בצלאל סמוטריץ': היא לא נמצאת בתקציב המדינה?

מנואל טרכטנברג: לא, זו הוצאה מותנית בהכנסה - - -

<עודד שפירר: לא, העובדים האלה הם עובדי הרשות לניירות ערך לכל דבר ועניין, והם כפופים מבחינה מקצועית לפרקליטת המחוז.

משה גפני: זאת הצגת תקציב לא טובה.

<עודד שפירר: למה?

משה גפני: כי אם אתה אומר שההוצאות הן 1.6 מיליון בעוד שפה כתוב רק 144, אז איו לנו תמונת מצב.

<עודד שפירר: ראשית, אנחנו עושים את זה כל שנה - - -

משה גפני: אז מה?

<שמואל האוזר: אבל אנחנו נגיד לך איפה זה עומד.

בצלאל סמוטריץ': אבל לפי מה שהסברת עכשיו, היושב-ראש צודק.

בצלאל סמוטריץ': הרי אם אתה אומר שאתה משלם את המשכורות שלהם, אז המשכורות לא אמורות להיות - - -

<שמואל האוזר: המשכורות לא נכנסות לסיפור הזה.

<עודד שפירר: לא, המשכורות נכנסות בסעיף שכר - - -

משה גפני: לא על זה שאלתי.

משה גפני: בואו ניקח רגע את הוצאות הפרקליטות.

משה גפני: כתוב שהתקציב המאושר זה 1.950 מיליון ל-2015, ואתם מבקשים 1.9 מיליון ל-2016, כאשר הביצוע שיש מול עיניהם של חברי הוועדה הוא שבשלושת-רבעי השנה הוצאתם 144,000.

משה גפני: כך שאם הוצאתם 1.6 מיליון, יש כאן הצגת תמונה לא טובה.

<עודד שפירר: לא, אני אסביר את זה.

<עודד שפירר: אנחנו מנסים להיות מדויקים עד כמה שניתן.

<עודד שפירר: את הצעת התקציב הזאת אנחנו מגישים לאגף התקציבים באוצר כבר בתחילת חודש נובמבר.

<עודד שפירר: בתחילת חודש נובמבר אין לנו עדיין את ההוצאות שאנחנו יודעים אותן כיום.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: אז מה עושים?

<עודד שפירר: אז אנחנו באים עם נייר ומדווחים לך על כל סעיף שתרצה לדעת, מה ההוצאה שלו בפועל.

משה גפני: הבנתי, אבל אני שואל מה עושים.

משה גפני: זאת לא הצגת תמונה.

משה גפני: אתה צודק, אתה קודם הולך לאגף התקציבים, ואגף התקציבים בנובמבר היה עסוק עם תקציב המדינה והראש שלו בכלל לא היה עליך - - -

<עודד שפירר: לא, אבל גם אין לנו את המספרים שיש לנו עכשיו.

<שמואל האוזר: המספרים שיש לנו עכשיו לגבי הסעיף המסוים הזה - - -

משה גפני: לא הסעיף המסוים, אני רוצה לשנה הבאה שהמספרים שיהיו כאן

משה גפני: כשאנחנו מאשרים את זה בדצמבר או בינואר יהיו מספרים - - -

<עודד שפירר: בשנה הבאה אנחנו נוסיף הערכה - - -

<טמיר כהן: אפשר שלקראת הדיון הזה בשנים הבאות, תכינו איזה דף עדכונים - - -

<שמואל האוזר: האמת היא שהכנו, ואנחנו נצרף אותו באופן פורמלי.

משה גפני: פרופסור האוזר, הדף הזה, או התקציב הזה, איננו משקף את המצב האמתי.

משה גפני: אנחנו יכולים לשמוע אתכם ולעשות את החשבון, זה בסדר, אני לא מעלה חשד כלשהו שיש פה משהו לא נכון – אבל זאת לא תמונת המצב.

משה גפני: אנחנו צריכים לאשר תקציב כאשר התמונה היא ברורה להיום.

<עודד שפירר: אני רק אסביר שנייה על הפרקליטות, גם בקשר לשאלה של חבר הכנסת סמוטריץ.

<עודד שפירר: השכר של עובדי הפרקליטות נכנס לתוך השכר של עובדי הרשות, שאותו אתם יכולים לראות בסעיפים אחרים.

<עודד שפירר: הוצאות הפרקליטות האחרות הן הוצאות שאנחנו משלמים עבור הפרקליטות לצורכי הדיור והצרכים הנוספים של הפרקליטים בפרקליטות עצמה; כי אנחנו משלמים את הוצאות הפרקליטות שם.

בצלאל סמוטריץ': מה זה ההוצאות המשפטיות?

<עודד שפירר: זה כל אוסף ההוצאות המשפטיות האחרות שיש לנו בארגון, כמו למשל חוות דעת משפטיות ויועצים משפטיים בנושא דיני מכרזים.

<עודד שפירר: אנחנו גם מוציאים 650,000 בשנה על מימון של תובענות ייצוגיות - -

<שמואל האוזר: עבור משקיעים.

<עודד שפירר: - - שאנחנו מממנים את חוות הדעת שלהן.

בצלאל סמוטריץ': גם פה המימוש בפועל לא משקף מצב אמתי?

<עודד שפירר: אני אתן לך את המספר המדויק של המימוש בפועל: 715,000 שקל.

מנואל טרכטנברג: יש לי שאלה נוספת ביחס להכנסות.

מנואל טרכטנברג: בהערות השוליים בעמוד 2 מדובר על ההפחתות באגרות שנקבעו בהוראת שעה.

מנואל טרכטנברג: מתי נקבעה הוראת השעה הזאת?

<עודד שפירר: ב-2011.

מנואל טרכטנברג: אז אתם כבר הורדתם ב-40%, הורדתם כבר ל-30%, ועכשיו מגיעים ל-20%?

<עודד שפירר: נכון.

<שמואל האוזר: פעמיים 40%, פעמיים 30% ו - - -

מנואל טרכטנברג: אם כך, אני רוצה להבין משהו.

מנואל טרכטנברג: ניקח את התחזית ל-2016, את ה-56,600 נגיד - - -

<עודד שפירר: תחזית ההכנסות?

מנואל טרכטנברג: כן.

מנואל טרכטנברג: האם זה לוקח בחשבון את ה - - - ?

<עודד שפירר: זה לוקח בחשבון את ההפחתות, בהחלט.

מנואל טרכטנברג: זה אומר שיש גידול במספר הרישיונות או התשקיפים, כי אם לא - - -

<אילן פלטו: לא, יש ירידה.

<אילן פלטו: קיטון.

בצלאל סמוטריץ': ב-2015 הוא נתן 30% הנחה, ועכשיו הוא נותן רק 20%.

מנואל טרכטנברג: לא, אני אומר שכדי שהסכום יהיה אותו סכום, אז צריך להיות גידול.

<אילן פלטו: לא, הוא מעלה את התעריפים.

<אילן פלטו: בעצם מה שמסתתר בתקציב השנה זה גידול של 10% באגרות.

מנואל טרכטנברג: כלומר, זה קיטון בהנחה.

<עודד שפירר: קיטון בהנחה.

<אילן פלטו: יש פה גידול באגרות - - -

בצלאל סמוטריץ': מה זה האגרות השנתיות, שגדלות כל כך, מ-81 ל-105?

<עודד שפירר: בתחום של האגרות השנתיות נגמרו חמש השנים של ההפחתות, וה-20% נשארו כנגררת, רק על יועצי השקעות ומנהלי תיקים וחתמים.

<עודד שפירר: זאת המשמעות.

<עודד שפירר: החוק בהקשר שלהם נכנס רק ב-2012, כי התשלום שלהם משולם רק בתחילת השנה.

בצלאל סמוטריץ': כלומר, על אגרות תשקיף ואגרות שנתיות אין בכלל הנחה השנה.

<עודד שפירר: נכון.

בצלאל סמוטריץ': אז למה אין גידול באגרות תשקיף?

<עודד שפירר: כי יש פחות אגרות תשקיף, לפי הצפי כמובן.

משה גפני: פרופסור האוזר, האם אתה יכול לאפיין את 2015?

משה גפני: האגרות גדלו?

משה גפני: הפעילות קטנה?

משה גפני: מה סדרי הגודל של הפעילות?

<שמואל האוזר: האמת היא שהיקפי הפעילות שלנו גדלים הרבה יותר, וזה דורש מאתנו להתייעל יותר מאי-פעם, משום שבנוסף לכל הדברים שעשינו.

<שמואל האוזר: ..

<שמואל האוזר: ב-2015 עשינו מערכת הצבעות שמאפשרת לכולם להצביע מהבית ולהשתתף באספות הכלליות.

<שמואל האוזר: בנוסף, אנחנו קידמנו הרבה חוקים, לרבות מימון המונים, מו"פ, מדרג רגולציה וכן הלאה.

<שמואל האוזר: אבל, חלק ניכר בהיקפי הפיקוח נוגע לזירות מסחר ולתעודות סל וחברות דירוג.

<שמואל האוזר: אלה גופים שנכנסו תחת המטרייה של הרשות לניירות ערך בשנה האחרונה, והם דורשים תשומות גדולות מאי-פעם.

<שמואל האוזר: ואני מזכיר לכם, תשומות גדולות מאי-פעם נכנסות עכשיו, ובפועל אנחנו נצטרך להגדיל תשומות בפיקוח עליהם, ואנחנו עושים את זה למרות שאנחנו נדרשים לרדת בתקציב בגלל רוח התקופה.

<שמואל האוזר: אז מה שצפוי לנו זה גידול בתשומות של הפיקוח, במיוחד בזירות המסחר.

<שמואל האוזר: זירות המסחר, למי שלא זוכר, זה כל מה שאנחנו קוראים בעיתונים בזמן האחרון, כל הפורקסים – שאנחנו אמורים לתת להם רישיונות השנה.

<שמואל האוזר: אבל זה לא רק הפורקסים, זה גם כל המיזמים האחרים, מיזמים אינטרנטיים, שבמקרים שזה נופל על חוק ניירות ערך, אנחנו מחויבים גם לפקח עליהם.

<שמואל האוזר: גם מימון ההמונים, שאושר בשבוע שעבר בקריאה שנייה ושלישית, מחייב אותנו בסוג של - - -

משה גפני: מה זה?

<שמואל האוזר: Crowd funding.

<שמואל האוזר: שאנחנו מאפשרים לציבור לגייס סכומים מאוד קטנים גם בלי הפיקוח של הרשות; כי אם העלויות של הפיקוח היו מושתות עליהם, זה היה מאוד בעייתי.

<שמואל האוזר: זה כן מחייב אותנו לסוג של פיקוח על אותה פלטפורמה.

<שמואל האוזר: זה אמנם פיקוח מוגבל, אבל גם הוא ידרוש מאתנו תשומת לב.

משה גפני: אבל מה שמאוד מעניין אותי זה האם הפעילות – לא שלכם – גדלה או קטנה במדינה?

משה גפני: לא הפעילות שלכם, מבחינת הפיקוח וכולי, אלא אני שואל האם יש יותר חברות, יותר אנשים וכולי.

משה גפני: האם קרה משהו במשק הישראלי בעניין הזה יחסית ל-2014?

משה גפני: האם יש יותר פעילות?

<שמואל האוזר: יחסית ל-2014 מספר החברות קטן בכמה.

<אילן פלטו: נמחקו 22 חברות ב-2014.

משה גפני: כמה זה באחוזים?

<אילן פלטו: זה מתוך 470 בערך.

<שמואל האוזר: לא, יש גם חברות אג"ח, שזה כמעט עוד 70 חברות, כך שזה בערך 550.

<שמואל האוזר: אבל אכן 22 חברות - - -

משה גפני: היה משהו דרמטי השנה הזאת מבחינת סגירת חברות?

<שמואל האוזר: לא משהו דרמטי.

<שמואל האוזר: רוב החברות זה או חברות שהגיעו לסוף דרכן, או חברות שצריכות להתמזג, או בגלל חוק הריכוזיות.

<שמואל האוזר: אבל כן צריך להבין שאנחנו כבר כמה שנים בתהליך של צמצום מספר החברות, ואנחנו פועלים לשנות את הדינמיקה הזאת.

משה גפני: למה זה קורה?

<שמואל האוזר: מכמה סיבות.

<שמואל האוזר: קודם כול, חלק גדול מהחברות זה חברות או שהגיעו לסוף דרכן הכלכלית או שהתמזגו.

<שמואל האוזר: אבל חלק לא קטן מהחברות, בגלל שהן מבקשות או ביקשו להתמזג, או בגלל ועדת הריכוזיות - - -

משה גפני: אבל הנוהג בעולם הוא שכשנמחקים ישנים נולדים חדשים.

<שמואל האוזר: אני רוצה לומר שגם בעולם יש ירידה בעשור האחרון במספר ההנפקות.

משה גפני: למה?

<אילן פלטו: עודף רגולציה.

משה גפני: תכף אתה תגיד.

<שמואל האוזר: כי יש טענה בעולם שמאז שנת 2008 הרגולציה הלכה למקום - - -

משה גפני: בעולם, לא רק אצלנו.

<שמואל האוזר: כן, התופעה הזאת היא כלל-עולמית, אבל גם אצלנו.

<שמואל האוזר: התופעה הזאת גורמת לכך - - -

משה גפני: אתה מודאג מזה?

<שמואל האוזר: אני מזכיר לאדוני שחלק מהתכנית הגדולה שלנו היא לשנות את הדינמיקה הזאת, וזה בא לידי ביטוי בכמה חוקים מאוד משמעותיים שאנחנו מקדמים: חוק המו"פ, שמאפשר הקלות; חוק - - - חדשות שעומד לבוא לשולחן הזה; מדרג רגולציה; שינוי מבני בבורסה; ועוד סדרה גדולה - - -

מנואל טרכטנברג: אני רוצה להגיד על זה כמה דברים.

משה גפני: בבקשה.

מנואל טרכטנברג: השאלה ששאלת, אדוני היושב-ראש, היא שאלה קריטית.

מנואל טרכטנברג: הרי לרשות ניירות ערך יש פונקציה חשובה ביותר, שהיא לקבוע את כללי המשחק כדי שחברות יוכלו ליהנות משוק ההון, חברות ציבוריות.

מנואל טרכטנברג: עכשיו, מה שקורה בארץ, שגם קורה בעולם אבל אני חושב שבארץ זה יותר מודגש, זה שיש בעיה: המפגש בין החסכונות של הציבור לבין צורכי המימון וההשקעות של החברות הוא מאוד בעייתי במדינת ישראל.

מנואל טרכטנברג: והפונקציה של שוק ההון, של הבורסה, כמקום מרכזי שאליו היו צריכים להתכנס החסכונות אל מול צורכי המימון של הפירמות – התפקיד הזה לא נעשה במידה המספקת על מנת לספק את הצרכים של החברות בארץ.

מנואל טרכטנברג: יש מספר גורמים שתורמים לכשל הזה, ומנסים לתקוף את זה מכל מיני זוויות.

מנואל טרכטנברג: מה שהרשות עושה הוא כיוון מאוד נכון, אבל אני חושב שצריכה לצאת מפה אמירה מאוד ברורה: שצריך ללכת בתהליך הזה ביתר שאת, התהליך של – אני לא רוצה לקרוא לזה "הקלת הרגולציה", כי זה נשמע כאילו אתה יותר רך, אלא התאמת הרגולציה לצרכים של מדינת ישראל.

מנואל טרכטנברג: זו הנקודה.

מנואל טרכטנברג: ופה יש צורך אקוטי לעודד את המפגש בין חסכונות לבין הצרכים של הפירמות.

מנואל טרכטנברג: שאלת קודם מה קורה במקרו.

מנואל טרכטנברג: יש משבר השקעות במדינת ישראל.

מנואל טרכטנברג: אין השקעות יצרניות.

מנואל טרכטנברג: מצד אחד הריביות הן אפסיות, ומצד שני הפירמות מתקשות לממן פעילות יצרנית.

מנואל טרכטנברג: כך שיש פה קושי מאוד גדול.

מנואל טרכטנברג: ולכן ברשות, אם בזמנו הדגל המרכזי היה להשליט משטר תאגידי נכון ולמנוע כל מיני בריחות ולהגן על המשקיעים, עדיין זה הדגל הזה, אבל התפקיד הנוסף המשמעותי זה עידוד אקטיבי של שוק ההון, שנמצא במצב כמעט משברי.

משה גפני: אבל פרופסור האוזר אומר שזו מגמה עולמית.

מנואל טרכטנברג: אבל בארץ הקושי הזה במפגש בין חסכונות לבין צורכי הפירמות הוא קושי הרבה יותר גדול.

מנואל טרכטנברג: היום יש הר של כסף במוסדיים, ולא מוצאים דרך להפגיש את זה עם צורכי המימון של הפירמות.

משה גפני: מה אתם עושים עם מה שהוא אומר?

<שמואל האוזר: כל החקיקה הזאת, המשמעות שלה.

<שמואל האוזר: ..

<שמואל האוזר: מה שפרופסור טרכטנברג ציין פה, התאמת הרגולציה – זה התהליך שעליו אנחנו מדברים.

<שמואל האוזר: אנחנו שואלים איפה חסר, למשל בחברות הסוחר למיניהן או בחברות הדירוג.

<שמואל האוזר: אנחנו גם שואלים איך אנחנו יכולים להתאים.

<שמואל האוזר: בעצם הרבה תהליכים - - -

מנואל טרכטנברג: מימון המונים זה מקרה קלאסי של התאמה.

מנואל טרכטנברג: הרי זה לא עניין של להקל, כי זה משהו חדש, שאתה צריך בעצם לייצר סביבה רגולטורית מתאימה למציאות הזאת.

משה גפני: אני מצטרף לבקשה של פרופסור טרכטנברג: אתם צריכים לעשות שיעורי בית ולהגיד לנו מה...

משה גפני: אנחנו נקיים מפגשים על העניין.

<שמואל האוזר: אנחנו מקבלים את זה בהבנה, ואני מצטרף בבקשה אליכם לעודד את זה.

<שמואל האוזר: צריך לזכור שבכל פעם שאנחנו מדברים על העולם התאגידי וכל העולמות שאנחנו מפקחים עליהם, אז בכל פעם שאנחנו באים עם עוד איזה פטיש על הראש יש לזה משמעות.

משה גפני: כמה עובדים יש לכם?

<שמואל האוזר: יש לנו 260 עובדים, ואנחנו כבר שנתיים לא הגדלנו - - -

משה גפני: מי מפקח על המשכורות?

<שמואל האוזר: הממונה על השכר.

<שמואל האוזר: על כל הוצאה של שכר אנחנו מקבלים אישור מהממונה על השכר, גם לגבי הדרגות והמתח של הדרגות.

משה גפני: תודה.

משה גפני: אילן פלטו, מנכ"ל איגוד החברות הציבוריות, בבקשה.

<אילן פלטו: קודם כול, בניגוד להרגלי אני רוצה לפתוח בכמה מילים חיוביות וטובות לרשות ניירות ערך.

<אילן פלטו: סך הכול אנחנו רואים שיש בתקופה האחרונה מודעות ברשות לבעיות, ובאמת נוקטים במהלכים וצעדים להתאמות, או הקלות, ברגולציה.

<אילן פלטו: נכון שלטעמי אפשר יותר... אגב, הם גם לא הרגולטור היחיד, יש לנו לא מעט רגולטורים נוספים – משרד המשפטים, אגף שוק ההון, ועוד הרבה רגולטורים.

<אילן פלטו: דרך אגב, האחרים דווקא פחות מודעים לפעמים; משרד המשפטים פחות, וכך גם משרד האוצר, שעדיין דוחף חוקים של החמרות ברגולציה ולא הקלות.

<אילן פלטו: אבל בעניין הזה אפשר להגיד מילה טובה לרשות ניירות ערך ולשמוליק האוזר, שעומד בראשה, למרות שאני לא יודע אם זה עוזר לך או לא...

משה גפני: מילה טובה היא תמיד טובה.

משה גפני: הרבה פעמים אני אומר מילה טובה לאיזה חבר כנסת שרחוק מהשקפת העולם שלנו, והוא אומר לי "אתה תגרום לי נזק בפריימריז".

משה גפני: אבל מתברר שקורה ההפך.

<אילן פלטו: שמוליק, אז אני מקווה שזה לא יזיק לך.

משה גפני: לא יזיק לו, אתה יכול להגיד לו את זה כל שבוע.

משה גפני: אם זה נכון.

<אילן פלטו: נחזור לדיון על התקציב של רשות ניירות ערך.

<אילן פלטו: אני מתחבר למה שהזכרת קודם בעניין של אגף תקציבים.

<אילן פלטו: אין ספק שאם זה היה מתקציב המדינה, אגף תקציבים היה הרבה יותר קשוח.

<אילן פלטו: למשל, הוצאתי את תקציב 2006 של רשות ניירות ערך: במחירים של היום, לא במחירים של אז, זה היה 108 מיליון שקל, לעומת 180 ומשהו מיליון שעכשיו דורשים.

<אילן פלטו: מדובר על גידול של כ-70%, כשעיקר הגידול הוא בכוח אדם.

משה גפני: מה היה תקציב המדינה ב-2006?

משה גפני: לא בדקת.

<אילן פלטו: הוא בטח לא גדל ב - - -

משה גפני: בטח שגדל.

<אילן פלטו: ריאלית?

משה גפני: מה זה ריאלי?

משה גפני: יש מספרים.

<אילן פלטו: הוא לא גדל ריאלית בקרוב ל-80%.

משה גפני: אני מציע לך לקחת את העולם לא בשחור-לבן, העולם הוא אפור.

משה גפני: אם האוצר היה זה שמחליט, האגרות היו גדלות הרבה יותר.

משה גפני: מה דעתך?

<אילן פלטו: התכוונתי שאם האוצר היה מחליט וזה היה בא מתקציב המדינה.

משה גפני: אז הוא היה מגדיל את האגרות.

<אילן פלטו: עכשיו, כפי שנאמר קודם, בעצם חבוי בתקציב הזה גידול באגרות שמושתות על החברות.

<אילן פלטו: ובעצם מה שאני מבקש ורוצה, לנוכח המצב שהשוק נמצא בו ולנוכח המצב הקשה של החברות הציבוריות, זה לא להגדיל את האגרות של החברות בשנה הבאה, אלא להשאיר אותן ברמה של 2015.

<אילן פלטו: זה מצטבר, דרך אגב, לגידול אגרות אחר שגם חל עלינו בשנה הזאת, שלא קשור לפה, גידול שקשור לחברה לרישומים בבורסה.

<אילן פלטו: הבורסה עשתה שם שינוי וכתוצאה מזה יש שם גידול באגרות.

משה גפני: אתה מבקש שירסנו את הגידול באגרות.

<אילן פלטו: אני מבקש לא להגדיל את האגרות השנה, גם אם זה כרוך באיזשהו קיצוץ תקציבי ברשות.

<שמואל האוזר: אני מזכיר שאנחנו בעצם לא הגדלנו, מה שגדל זה רק אותה הנחה שהתבטלה אחרי חמש שנים.

<אילן פלטו: זו סמנטיקה.

<אילן פלטו: האגרות גדלות בשנה הבאה.

<אילן פלטו: אפשר לקרוא לזה קיטון בהקטנה, אבל האגרות גדלות בשנה הבאה.

בצלאל סמוטריץ': כמה עודפים יש לכם?

בצלאל סמוטריץ': הרי אני רואה שבשנה שעברה מימנתם 34 מיליון כמעט מהעודפים - - -

<שמואל האוזר: והשנה אנחנו גם מממנים מהעודפים - - -

בצלאל סמוטריץ': כמה עודפים יש?

בצלאל סמוטריץ': כמה שוכב היום בקופה שלכם?

<שמואל האוזר: יש לנו 200 מיליון בערך, אבל אני מזכיר שחלק מהסיפור היה בקשה להוריד את זה.

<שמואל האוזר: .. בזמנו הורדנו סדר גודל של 35% בעודפים.

<שמואל האוזר: חלק מהמודל שלנו הוא מודל שבא לענות על ההערה שנאמרה על ידי פרופסור טרכטנברג, שאם יש פתאום ירידה, שאין פתאום פעילות - - -

<אילן פלטו: עם 200 מיליון אפשר עוד שנה בלי להעלות את האגרות.

<שמואל האוזר: אנחנו לא יכולים...

<שמואל האוזר: מבחינתנו אנחנו קרובים לקו האדום.

<שמואל האוזר: אתם לא יודעים, אבל אני זוכר שנים שהיינו קרובים לאותו קו אדום.

<שמואל האוזר: המשמעות היא שאנחנו מוותרים על הפיקוח, ואנחנו ממש-ממש לא יכולים לעשות את זה, זה מביא אותנו למקום ממש לא נכון.

<שמואל האוזר: אנחנו משתדלים - - -

בצלאל סמוטריץ': יש לך היום בעודפים יותר מתקציבך.

<שמואל האוזר: ממש לא.

<שמואל האוזר: במשך כמה שנים אנחנו נכנסנו לתקציב גירעוני, אנחנו הלכנו לקראת החברות, ואין לנו שום - - -

משה גפני: אנחנו מבקשים שתבדקו את העניין הזה מחדש.

מנואל טרכטנברג: כמה זה אגרה?

משה גפני: דקה, פרופסור טרכטנברג.

משה גפני: אנחנו מבקשים שתבדקו מחדש את העניין, כדי להקל על החברות.

בצלאל סמוטריץ': מותר לו בלי שאתה מאריך את הוראת השעה בוועדה?

<שמואל האוזר: לא, אני אצטרך לבוא לכאן.

מנואל טרכטנברג: כמה זה אגרה שנתית?

<עודד שפירר: זה תלוי בהון העצמי של החברה.

<עודד שפירר: יש ארבע רמות, וזה מגיע עד כ-150,000 שקל.

<עודד שפירר: זה מתחיל מ-30,000 או 40,000, אני לא זוכר בדיוק כמה.

<שמואל האוזר: לשנה.

<עודד שפירר: וחוץ מזה, משלמים שלושה פרומיל על כל הנפקה.

<עודד שפירר: זה במודלים של החברות הציבוריות, בעוד במודל של הקרנות זה שלושה פרומיל על יצירות-פחות-פדיונות.

משה גפני: זה בחוק או בתקנות?

<עודד שפירר: בתקנות.

משה גפני: אנחנו מבקשים שתבחנו את העניין מחדש, גם לאור הירידה ולאור הנושאים שהועלו כאן.

משה גפני: אם מה שהעלה פרופסור טרכטנברג מצריך תקציב או חקיקה, אנחנו כמובן רוצים לשמוע את זה ולקדם את זה.

משה גפני: ואם אפשר להקל על החברות, אנחנו מאוד מעוניינים בזה, מכיוון שפעילות מופחתת היא רעה מבחינת המשק, רעה מבחינתכם, וצריך להקל עליהם.

משה גפני: אני מבקש לאשר את תקציב רשות ניירות ערך לשנת 2016.

משה גפני: מי בעד אישור התקציב?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: הצבעה בעד אישור התקציב – פה אחד תקציב רשות ניירות ערך לשנת 2016 אושר.

משה גפני: תקציב הרשות אושר.

משה גפני: בהצלחה.