ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 229, 2016-01-04 11:45

משה גפני: אני פותח את ישיבת ועדת הכספים בנושא תקנות הדואר.

משה גפני: מי מציג את התקנות?

משה גפני: בבקשה.

<ברוך משולם: אני מרשות המסים.

<ברוך משולם: אנחנו מבקשים מהוועדה להאריך את תקנות הדואר (הוראות מס), התשע"ו-2015.

<ברוך משולם: במסגרת תיקון 8 לחוק הדואר הפכה רשות הדואר לגוף לעניין מס כדין גוף אחר שאינו המדינה.

<ברוך משולם: במסגרת ההפרטה שעברה רשות הדואר בעבר, היו כספים שהיו מיועדים לפנסיה תקציבית עבור עובדי הדואר, שעברו לחברת הדואר החדשה והיא מנהלת אותם היום.

<ברוך משולם: הכספים האלה במקור אמורים להיות משולמים לעובדים - - -

משה גפני: ההפרטה הצליחה?

<ברוך משולם: ההפרטה התקדמה.

משה גפני: התקדמה, פירוש שאקבל מכתב במקום חצי שנה בעוד שלושה חודשים?

משה גפני: מה זה התקדמה?

<ברוך משולם: אנחנו לא מטפלים בנושא של ההפרטה, כבודו.

<ברוך משולם: אנחנו מטפלים בנושא של הפנסיה.

משה גפני: בסדר, אבל זה אחד תלוי בשני.

משה גפני: אני רוצה לדעת האם אנחנו במדינה מודרנית, שבה צריך שיהיה דואר.

משה גפני: לפני כמה חודשים היה דיון בוועדה, המנכ"ל החדש היה כאן – נדמה לי שהוא התמנה באותו יום – ואני רוצה לדעת האם זה התקדם.

משה גפני: מישהו יודע לענות על זה?

<הרצל בר מג: כן.

<הרצל בר מג: אני ממלא מקומו של המנכ"ל, המנכ"ל נמצא בחו"ל.

משה גפני: תגיד מה המצב.

משה גפני: אנשים מודאגים.

<הרצל בר מג: קודם כול, העברנו לוועדה דיווח מלא, נכון לסוף נובמבר – גם דיווח מפורט וגם דיווח עם מצגת.

<הרצל בר מג: אנחנו מראים שם שיפור ניכר, הן בהעברת המכתבים בארץ, הן בקבלת החבילות מחו"ל ובעיקר בזמני ההמתנה בסניפים שלנו.

<הרצל בר מג: אני חושב שהלקוחות כבר מרגישים בזה.

משה גפני: אמרתם שבתוך שלושה חודשים נראה שיפור משמעותי.

משה גפני: עברו יותר משלושה חודשים; מה היה אז ומה שונה היום?

משה גפני: מה הממוצע של קבלת מכתב, מכתב רשום, חו"ל, סניפים?

משה גפני: מה השתנה?

<הרצל בר מג: יש לנו תקן שאנחנו מחויבים אליו, של העברה של 61% מהמכתבים בארץ בתוך שלושה ימי עסקים - ואנחנו עומדים בזה – ו-100% בתוך שבעה ימי עסקים.

משה גפני: איך אנחנו יכולים לבדוק את מה שאתה אומר?

משה גפני: איזה דרך יש לנו לבדוק?

משה גפני: נשלח עשרה מכתבים ונראה מתי זה מגיע?

<הרצל בר מג: עשרה מכתבים זה לא מספיק.

משה גפני: נשלח 100.

<הרצל בר מג: אנחנו שולחים אלפי מכתבים.

משה גפני: איך אנחנו יכולים לבדוק אתכם.

משה גפני: מה שאתה אומר, אני מאמין לך.

<הרצל בר מג: מי שאמור לבדוק אותנו זה משרד התקשורת.

<הרצל בר מג: משרד התקשורת עוקב - - -

משה גפני: אבל אין לו שר עכשיו.

מיכל בירן: גם לו אין שר.

<הרצל בר מג: למה אין שר?

משה גפני: יש, סליחה.

משה גפני: אבל גם אנחנו צריכים לבדוק.

משה גפני: אנחנו צריכים לפקח על עבודת הממשלה.

משה גפני: אני מקבל תלונות – כולנו, כל חברי הכנסת – שלא מגיע בזמן.

משה גפני: יש איחור, אבל לא מגיע.

משה גפני: לא כמו שאתה אומר, ש-61% מקבלים את המכתב בתוך שלושה ימי עסקים.

משה גפני: איפה זה עומד.

<הרצל בר מג: אני יכול לומר לך שאנחנו שולחים אלפי מכתבי ניסיון והם משקפים יותר טוב.

<הרצל בר מג: כאשר אנחנו מעבירים 2 מיליון פריטים ביממה, גם אם פרומיל מתוך זה לא מגיע בזמן - עדיין מדובר באלפים.

מיכל בירן: מי שיש לו דברים רעים להגיד מתלונן; מי שיש לו להגיד דברים טובים לא אומר.

<הרצל בר מג: לכן התלונות הן מאוד בולטות, אבל הן לא משקפות את הסך הכול.

<הרצל בר מג: קיבלנו עשרות מיליוני חבילות בתקופה האחרונה.

<הרצל בר מג: איימו עלינו עם כל המבצעים של ה-cyber day, singles dayו-black Friday , ואמרו לנו שלא נוכל לעמוד בזה.

<הרצל בר מג: ממש בימים האלה אנחנו מחלקים את החבילות האלה.

<הרצל בר מג: היום אתה יכול להיכנס לסניפים שלנו; אני מקבל כל שעה מה משך ההמתנה שנרשם בסניפים: היום זה פחות מעשר דקות בממוצע; אתמול היינו פחות מעשר דקות בממוצע; ביום שישי היינו פחות מעשר דקות בממוצע - שלושה ימים ברציפות.

<הרצל בר מג: נכון, זה לא משקף את הכול אבל זה משקף שינוי מגמה, ואנחנו מחלקים את כל החבילות האלה מבלי שמשתרכים תורים ארוכים.

<הרצל בר מג: איך אנחנו עושים את זה?

<הרצל בר מג: בנוסף על 650 היחידות הנייחות שלנו פתחנו 150 מרכזי מסירה בחנויות חיצוניות, שפועלות גם בשעות שהסניפים שלנו לא פועלים.

מיכל בירן: איך זה עובד?

מיכל בירן: זאת אומרת, איך אדם יודע להגיע?

<הרצל בר מג: עוד אחד מהשיפורים שעשינו, התחלנו לשלוח הודעות במסרונים ולא בהודעות כתובות.

<הרצל בר מג: במסרון הלקוח מקבל בדיוק לאן הוא צריך להגיע כדי לקבל את החבילה שלו; באמצעות המסרון, על-ידי כניסה לאפליקציה שלנו הוא יכול כבר להזמין תור וכשהוא מגיע הוא לא צריך לעמוד בתור, כי הוא הזמין תור והוא מקבל ישר את החבילה.

מיכל בירן: שיפור מבורך.

<הרצל בר מג: בנוסף על כך, הכנסנו שינויים טכנולוגיים שמאפשרים לפקיד לדעת מיד איפה נמצאת החבילה, ולכן זמן ההמתנה הוא הרבה יותר קצר, החתימה היא כבר אלקטרונית.

<הרצל בר מג: הוכנסו שיפורים רבים מאוד.

<הרצל בר מג: אני יכול לעבור על הכול, אבל ראית – זה מכתב ארוך, עם סעיפים רבים ועם דברים רבים שהשתנו מקצה לקצה.

משה גפני: תגיד את העיקריים שבהם.

משה גפני: אני רוצה שהציבור ישמע.

<הרצל בר מג: נכון למועד הדיווח, סוף נובמבר, היינו כבר עם תוספת של 124 מרכזי מסירה והיום, כשאני יושב פה, אנחנו כבר ב-150.

<הרצל בר מג: זה מראה באיזה קצב אנחנו פותחים את מרכזי המסירה האלה, שמקלים על זמן ההמתנה בתור ועל החלוקה של החבילות.

<הרצל בר מג: אנחנו מתכוונים להמשיך באותו קצב ולעצור רק כאשר נראה שהשירות השתפר בצורה קיצונית.

<הרצל בר מג: הרחבנו את שעות הפתיחה של 174 סניפים וסוכנויות דואר.

<הרצל בר מג: בסניפים יש לנו שלוש פעמים בשבוע פתיחה מ-8:00 בבוקר עד 20:00 ברציפות, ובסוכנויות יש גם כן פתיחה עד 20:00 יומיים בשבוע.

<הרצל בר מג: זה מאפשר ללקוחות שלנו להגיע אחרי שהם סיימו את העבודה כדי להסדיר את העניינים שלהם.

<הרצל בר מג: כפי שאמרתי, משך ההמתנה בתור ירד בצורה מאד משמעותית.

<הרצל בר מג: בימים רגילים, שבהם אין לנו עומס חריג של לקוחות, אנחנו עומדים בממוצע ארצי של בין 9 ל-13 דקות.

<הרצל בר מג: כפי שאמרתי, בשלושת הימים האחרונים אנחנו מתחת לעשר דקות.

משה גפני: מתי תגיעו לאיזון בעניין הזה?

משה גפני: לחזור מה שהיה פעם.

משה גפני: פעם היו שולחים מכתב, היה מגיע אחרי יומיים.

<הרצל בר מג: לא נגיע למה שהיינו פעם כיוון שהתקן החדש של העברת דברי דואר שונה ממה שהיה פעם.

<הרצל בר מג: התקן הקודם היה חלוקה חמש פעמים בשבוע ועכשיו, לפי התקן החדש, אנחנו מחלקים רק יומיים וחצי בשבוע, זאת אומרת פעם ביומיים.

<הרצל בר מג: אז לא נגיע למה שהיינו פעם.

<הרצל בר מג: אני חייב לומר שזה התחיל מכך שהמתחרים שלנו, שפועלים מ-2006, לא חילקו את הדואר מדי יום ועכשיו התיישרנו לפיהם.

<הרצל בר מג: כמובן, לא החלטנו על זה בעצמנו, זו ועדה ציבורית שישבה וקבעה את הדברים הללו.

<הרצל בר מג: אנחנו עובדים כרגע לפי התקנים החדשים הללו.

משה גפני: כמה עובדים יש לכם היום?

<הרצל בר מג: יש לנו היום 5,400 משרות.

משה גפני: כמה היה לפני?

<הרצל בר מג: לפני היה 6,250.

<הרצל בר מג: כפי שאמרתי, השירות בדלפקים, הכנסנו טכנולוגיות חדשות והוא השתפר מאוד ונעשה יותר קצר.

<הרצל בר מג: המיון הממוכן שלנו לפני התוכנית לא הפיק מספיק דברי דואר ממוינים עד לאזור.

<הרצל בר מג: היינו ב-460,000 דברי דואר, היום הכפלנו את זה ואנחנו ב-900,000 דברי דואר שממוינים עד לאזור של הדוור, דבר שמקל מאוד על הדוורים.

<הרצל בר מג: הקלנו על הדוורים בעוד כמה אמצעים; העברנו את עבודת המיון שלהם לקבלני מיון וציידנו את הדוורים שלנו באופניים חשמליים - - -

מיכל בירן: אני מצטערת, פשוט כשאתה אומר "קבלנים" יש לי אלרגיה.

מיכל בירן: האם אתה יכול להסביר מה היא צורת ההעסקה?

מיכל בירן: כי כשאומרים "קבלן" נהיה לי - - -

<הרצל בר מג: אנחנו מדברים על פחות ממחצית המשרה.

מיכל בירן: אבל הם עובדים של הדואר או שהם - - -

<הרצל בר מג: הם לא עובדים של הדואר.

מיכל בירן: אז למה אתה בכלל משתמש במילה "משרה"?

<הרצל בר מג: משום שהחוק, סעיף 46 בחוק הדואר, מאפשר לנו להעסיק מחלקי דואר בחוזה קבלני, ככל שמדובר בהיקף ששווה ערך לפחות ממחצית המשרה.

<הרצל בר מג: זה לא משהו שהומצא היום.

מיכל בירן: אני לא אומרת שזה הומצא.

מיכל בירן: זה עדיין לא בסדר ונטפל בזה, כנראה, בדיון אחר.

<הרצל בר מג: אנחנו בתהליך של ציוד הדוורים שלנו בטלפונים סלולריים, טלפונים ניידים.

מיכל בירן: עניין הקבלנים מעניין אותנו, אנחנו רוצים קצת להרחיב בזה.

יוסי יונה: אדוני היושב-ראש, חל תהליך פיטורים של 1,200 בערך?

<הרצל בר מג: 1,200 משרות עד 2018.

משה גפני: מפריע לכם שאנחנו משלבים את הדיון?

משה גפני: זה בסדר?

משה גפני: אוקיי.

יוסי יונה: השאלה שלי, אדוני:

יוסי יונה: האם אנחנו לא רואים פה תהליך של החלפת עובדים בעובדים בתנאי תעסוקה שונים?

יוסי יונה: זאת אומרת, פוטרו 1,200 - - -

מיכל בירן: תחשוב על זה: אם הם מחלקים יומיים וחצי בשבוע, זה אומר שכמעט כל הדוורים הם חצי משרה.

מיכל בירן: אפשר את כולם להעביר להיות קבלנים.

משה גפני: מה שהוא אומר, שהוחלפו העובדים הקבועים של הדואר בעובדי קבלן.

מיכל בירן: זה מה שאני אומרת.

<הרצל בר מג: מדובר פה בתוספת זמנית בלבד עד למצב שבו נוכל למיין באופן מרכזי - - -

יוסי יונה: היא תחומה בזמן?

<הרצל בר מג: היא תחומה בזמן.

יוסי יונה: מה הזמן, בבקשה?

<הרצל בר מג: עד סוף 2016.

<הרצל בר מג: בסוף 2016 אנחנו מקימים מרכז מיון חדש לחבילות שבאמצעותו נמיין את החבילות ונעביר אותן ישירות אל הקצוות, ואז כבר לא יהיה צורך בתגבור הזה.

מיכל בירן: יש תכנון לעוד עובדי קבלן בתוך הרפורמה הזאת?

מיכל בירן: אני חברה של הדואר, באתי לכאן לעזור, אני חושבת שאתם עושים מאמצים חשובים, אבל לא אתן את ידי להכנסה של עבודה קבלנית, ואני רוצה להבין.

מיכל בירן: אתה אומר שאלה, ספציפית במיון, ב-2016 זה לא אמור להיות יותר והכול אמור להיות in-house.

מיכל בירן: אני רוצה לדעת אם יש לי עוד הפתעות שמחכות בסעיפים אחרים על מלאכות שייעשו בצורה קבלנית.

<הרצל בר מג: לא יכולות להיות, משום שיש לנו שני הסכמים – אחד עם העובדים וההסתדרות והשני עם המדינה.

<הרצל בר מג: הסכם המימון לא מאפשר לנו לחרוג מהמכסה שנקבעה לנו, כך שאפילו אם היינו מאוד רוצים לא היינו יכולים לעשות את זה.

משה גפני: לא כל כך הבנתי.

משה גפני: בהסכם שנעשה אתכם אתם צריכים לקחת עובדי קבלן?

<הרצל בר מג: לא לא.

<הרצל בר מג: בהסכם שנעשה אתנו הוגבלה היכולת שלנו להעסיק עובדי קבלן.

<הרצל בר מג: הורידו לנו את מה שעשינו למכסה מסוימת ואמרו: מהמכסה הזאת אתם לא יכולים לחרוג.

משה גפני: כמה עובדי קבלן יש היום?

<הרצל בר מג: יש בהיקף של כ-300 משרות.

<הרצל בר מג: יש הרבה יותר עובדי קבלן, אבל ההיקף הוא כ-300 משרות.

<שלמה קוגן: 600.

<שלמה קוגן: הם עובדים חצי משרה.

משה גפני: 300 משרות, הכוונה 600 עובדים?

<שלמה קוגן: פחות.

משה גפני: כמה?

משה גפני: אתם יודעים להגיד?

מיכל בירן: נרצה תשובה מדויקת לוועדה.

תמר זנדברג: עד כדי כך עובדי קבלן הם לא, שאנחנו אפילו לא יודעים כמה יש, סמנכ"ל משאבי אנוש?

תמר זנדברג: כמה עובדים, בני אדם?

<הרצל בר מג: אנחנו יודעים – יש 300 משרות.

<הרצל בר מג: מספר העובדים משתנה כי אנחנו מדברים על עבודה זמנית.

<הרצל בר מג: חלק גדול מהעובדים האלה באים לשבוע והולכים, אז אני לא יכול להגיד לך בדיוק כמה.

תמר זנדברג: כמה מהם באים לשבוע והולכים וכמה מהם הם עובדים שעובדים כל השנה, רק לא במודל העסקה - - - ?

<הרצל בר מג: צריך לשבת ולבדוק את זה.

מיכל בירן: בקיצור, אנחנו רוצים תשובה מדויקת ומפורטת.

מיכל בירן: יושבים פה במקרה אנשים שמתעסקים בעניין הזה בהרבה תחומים והשיטה הזאת, בין היתר, מטרתה להעלים את הנתונים.

מיכל בירן: אנחנו לא רוצים להעלים את הנתונים, אנחנו רוצים את הנתונים המדויקים.

מיכל בירן: אנחנו מתעניינים באנשים, לא במשרות.

מיכל בירן: אז אני מבקשת שבהקדם נקבל תשובה רשמית לוועדה.

משה גפני: אין יותר עובדי קבלן?

משה גפני: 300 משרות וזהו?

<הרצל בר מג: מעבר לזה אסור לנו להעסיק.

משה גפני: ולא תעסיקו יותר.

תמר זנדברג: אבל ה-300 משרות נשארות.

<הרצל בר מג: ה-300 משרות נשארות, הן לא תחומות בזמן.

מיכל בירן: אז מה תחום בזמן?

תמר זנדברג: מעבר ל-300 אסור להעסיק אחרי 2016.

תמר זנדברג: אבל 300 – עכשיו שמנו פלומבה על 300 משרות קבלניות בדואר ישראל.

<הרצל בר מג: לדואר יש הרבה עבודות זמניות.

מיכל בירן: ה-300 לא תחומים בזמן משום שלדואר יש הרבה עבודות זמניות.

מיכל בירן: יש לנו פיקים, אנחנו לא יכולים שלא להשתמש - - -

מיכל בירן: אין לנו בעיה עם הפיקים, יש לנו בעיה עם השקר.

מיכל בירן: יש לנו בעיה עם אנשים שעובדים קבוע ואתה קורא להם "עובדי קבלן" ונותן להם חצי משרה כדי שלא תיקח עליהם אחריות.

מיכל בירן: אף אחד מאתנו אין לו בעיה לשבועיים בשנה כשאתה צריך להביא אנשים זמניים.

מיכל בירן: אין בעיה עם עובדים זמניים, יש בעיה עם שיטה שמסתמכת על אנשים שעובדים כל הזמן וכל השנה ורק נמצאים בכובע אחר שמפלה אותם ופוגע בזכויות שלהם.

מיכל בירן: אני מדברת בשם עצמי, ואני בטוחה שחברי יצטרפו, אני לא מקבלת את זה כעובדה מוגמרת ומבקשת שאולי בפעם הבאה נעשה דיון עם כל האנשים הרלוונטיים בעניין של ההיתר שלכם להעסיק עובדי קבלן - גם 300 - אחרי 2016.

מיכל בירן: מבחינתי זה לא מקובל.

תמר זנדברג: קודם כול, השאלה הבסיסית שלא מתקבלת עליה תשובה, ואני חייבת להרים על זה גבה; יושב סמנכ"ל משאבי אנוש ולא יודע כמה עובדים מועסקים, זאת בעיה שנוגעת לליבה.

<הרצל בר מג: הסברתי.

משה גפני: הוא הסביר.

משה גפני: זה לא עובדים קבועים.

משה גפני: לפעמים צריך יותר, לפעמים צריך פחות.

מיכל בירן: די, גפני.

מיכל בירן: זה השקר הקבוע.

תמר זנדברג: בדיוק.

תמר זנדברג: אנחנו רוצים לדעת כמה מה-300 האלה מועסקים לשבועיים, לשבוע, לפיק, לקיץ וכמה לא.

תמר זנדברג: כל ה-300 הם עובדים לפיקים ולשבוע פה שבוע שם?

תמר זנדברג: אנחנו מטילים בזה ספק גדול, מהניסיון שלנו בתחום.

תמר זנדברג: אבל אין לזה תשובה כרגע.

יוסי יונה: אולי לחדד את השאלה הזו.

יוסי יונה: סמנכ"ל משאבי אנוש, האם אתה יכול לומר כמה מתוך ה-300 הללו מועסקים ברצף כל השנה?

תמר זנדברג: כן, זה מה שאנחנו מנסים לברר.

יוסי יונה: נניח, יש כאלה של שעתיים בשבוע – אני מגזים; אבל האם מתוך ה-300 הללו אתה יכול להצביע על מספר כלשהו, שהם עובדי קבלן ומועסקים בחצי משרה באופן קבוע כל השנה?

<שלמה קוגן: אני לא יודע להגיד עכשיו מספר נתון, אבל רובם מועסקים בעיקר בעבודות מיון ושליחויות.

<שלמה קוגן: יש תחלופה גדולה, מכיוון שאלה עבודות פיזיות.

<שלמה קוגן: אנחנו מקצים תקציב ולפיו אנחנו מנהלים את האנשים.

יוסי יונה: אתה יודע מה התחושה שלנו.

יוסי יונה: ברור שזו עבודה פיזית.

תמר זנדברג: זה לא פיקים וזה לא שום דבר.

תמר זנדברג: זה עובדים בעבודות הקשות ביותר, שמועסקים בתנאים הגרועים ביותר במשך כל השנה, וזה לא הולך להיפסק.

מיכל בירן: וגם, אף אחד לא אומר שאם היו נותנים להם את האופציה לעבוד במשרה מלאה, שהם היו בוחרים לעבוד בחצי משרה; אנחנו מכירים את זה גם מהעוזרים הפרלמנטריים.

מיכל בירן: אתה, במיוחד כשזו עבודה קשה, מרוויח מהעובד יותר כשהוא בחצי משרה – אתה לא מקבל אותו עם זמני העייפות שלו, אתה לא מקבל אותו עם - - -

תמר זנדברג: הוא גם עובד יותר מחצי משרה, כי אין לו ברירה.

מיכל בירן: איפה הוא אמור למצוא את חצי המשרה האחרת?

מיכל בירן: אני מצטערת, כל השיטה הזאת נראית לי מפוקפקת.

מיכל בירן: אני מבקשת: א', שנקבל נתונים מדויקים של דפוסי ההעסקה של העובדים האלה; ב', נעשה את הבירורים שלנו.

מיכל בירן: אני רוצה לראות איפה אנחנו יכולים לפתוח את הסעיף הזה, כי מבחינתי זה ייהרג ובל יעבור.

תמר זנדברג: חד-משמעית.

תמר זנדברג: אני מצטרפת לדברים.

יוסי יונה: השאלה היא מי נתן את ההיתר.

מיכל בירן: כן.

מיכל בירן: אני אומרת שיש לנו עבודה לעשות מאחורי הקלעים.

משה גפני: גבירותי ורבותי, זה סעיף בפני עצמו, קודם נראה איפה אנחנו עומדים עם הדואר.

משה גפני: אגב, זה ההסכם של חברת הדואר עם משרד התקשורת, שעליו אנחנו מדברים?

<הרצל בר מג: לא.

<הרצל בר מג: דיברתי על הסכם המימון עם האוצר.

משה גפני: ומה שאנחנו אומרים על העובדים, זה באותו הסכם?

<הרצל בר מג: ההגבלה?

<הרצל בר מג: כן.

משה גפני: זה אותו הסכם.

משה גפני: יש לנו את ההסכם פה?

<טמיר כהן: כן.

תמר זנדברג: דרך אגב, אדוני היושב-ראש, אני עוברת על המצגת תוך כדי שהוא מציג.

תמר זנדברג: יש פה המון סעיפים שמתמקדים בשירות, במיכון וכל מה שהוא ציין, והסעיף האחרון, מס' 16 - צמצום מספר המשרות על פי היקף המימון.

תמר זנדברג: חלק מהבעיה שלשמה נתכנסנו היא בעיה של דרדור השירות, ואנחנו יודעים שהיא, בין היתר, כתוצאה מכוח אדם.

תמר זנדברג: שמענו, זה גם סוקר בתקשורת, על עובדים שקורסים וכו'.

תמר זנדברג: איך עולה בקנה אחד מצד אחד שיפור השירות, מצד שני סוגיית עובדי הקבלן שדיברנו עליה כאן, ומצד שלישי צומצמו 522 משרות כבר צומצמו ונותרו 78 לצמצם?

תמר זנדברג: המשרות שצומצמו הן משרות קבועות?

<שלמה קוגן: 400 מתוכן משרות קבועות והשאר עובדים - - -

תמר זנדברג: וה-300 הנוספות, של משרות קבלניות שהולכות להישאר אתנו.

תמר זנדברג: ההבראה הזאת היא לא באמת הבראה.

תמר זנדברג: בסוף הלחם והחמאה של שירות זה נותני השירות, זה העובדים.

תמר זנדברג: אז אוקיי, יש התייעלות, אולי נגיע למצב של חברת החשמל, שעכשיו יש מצד אחד את סוגיית העובדים המושמצים, מה שנקרא, ומצד שני העובדים הארעיים, שלעולם לא ייקלטו.

תמר זנדברג: עכשיו אותו דבר חוזר פה עם סוגיית עובדי הקבלן; נצמצם כדי להתייעל, נשפר את השירות בכל מיני דרכים באמצעות מעקב אחרי העובדים הקיימים ומיכון, והעובדים שיעבדו יהיו עובדי קבלן.

משה גפני: אנחנו מדברים על סוגיה יותר מסובכת מאשר חברת החשמל.

משה גפני: חברת החשמל מסובכת כשלעצמה, אנחנו מכירים את הסוגיה.

משה גפני: הדואר נמצא במצב יותר מסובך.

משה גפני: למה הוא במצב יותר מסובך?

משה גפני: בגלל שבניגוד לחשמל שצריך לספק כל הזמן, הדואר לא מספק כל הזמן את השירות.

משה גפני: התכנסנו לגבי העניין הזה, גם בפעם הקודמת וגם עכשיו, כדי שהאזרחים יקבלו שירות.

משה גפני: זה לא חשמל.

משה גפני: אם אין חשמל המדינה קורסת.

משה גפני: כאן, הדואר לא מגיע ולא קורה שום דבר.

משה גפני: זו סוגיה אחת, שהיא הסוגיה המרכזית מבחינתנו, לפני שאנחנו מדברים על אופן ההסכם - שצריך ללמוד אותו, אני מסכים לחלוטין.

משה גפני: זה דבר אחד.

משה גפני: דבר שני, הנושא של ההתייעלות.

משה גפני: הדואר נמצא בגירעון מאוד גדול.

משה גפני: בא משרד האוצר ואומר: אני מוכן לסייע לכם, ובתנאי שתהיה התייעלות.

משה גפני: התייעלות כוללת במקום חלוקה של חמישה ימים בשבוע רק 2.5, מספר העובדים הוא כזה - - -

מיכל בירן: התייעלות וצמצום זה לא תמיד אקוויוולנטי.

משה גפני: רגע, תיכף אגיע לבעיה שהתוודענו אליה עכשיו.

משה גפני: אי אפשר לדבר רק על זה כשאנחנו לא מדברים על כל הבעיה, צריך לראות את המכלול.

משה גפני: בתוך ההתייעלות הזאת, פתאום אנחנו יודעים על עוד משהו שאנחנו לא יכולים להסכים אתו.

משה גפני: העוד משהו הזה הוא שעובדים מפוטרים ובמקומם באים כאלה שיהיו עובדים זמניים ללא תנאים, הם יהיו עובדי קבלן.

משה גפני: אנחנו לא יכולים להסכים לזה, ולכן צריך לקבל את ההסכם, ללמוד אותו.

משה גפני: הרי שני צדדים חתמו עליו.

משה גפני: אנחנו נרדמנו בשמירה.

משה גפני: כן, חבר הכנסת יונה.

יוסי יונה: אני גר במרכז תל-אביב, ואני חייב להעיד שהדואר מתקתק.

מיכל בירן: נכון.

מיכל בירן: מתקתק.

משה גפני: באמת?

משה גפני: אז למה לא בבני ברק?

אראל מרגלית: למה לא בירושלים?

תמר זנדברג: אני מעידה.

תמר זנדברג: אנחנו חולקים אותו סניף.

<הרצל בר מג: בבני ברק פתחנו לאחרונה מרכזי מסירה, ואנחנו הולכים לפתוח עוד כמה בבני ברק.

יוסי יונה: אני חייב להעיד, אפילו מאתמול, שהדוור חיפש אותי בטלפון באופן מאוד מאוד אישי.

יוסי יונה: הוא אמר: יש לי חבילה עבורך, מתי נוח לך שאגיע אליך הביתה?

יוסי יונה: זה מתועד.

יוסי יונה: זה מאוד יפה.

יוסי יונה: אנחנו מקבלים כבר יחס אישי בדואר, וזה יופי.

יוסי יונה: אבל, לפחות חברות וחברי הכנסת שיושבים כאן, כולנו בעד התייעלות אבל לא נהיה מוכנים למצב כזה שההתייעלות תהיה על חשבון תנאי ההעסקה של העובדים.

יוסי יונה: זה כמו שמישהו פעם אמר לי: פטיש בישראל עולה 50 שקל, אביא לך מסין ב-25 אגורות.

יוסי יונה: אמרתי לו: מה, לא אכפת לי מהעובד הסיני שצריך למות בשביל הפטיש הזה?

יוסי יונה: אותו דבר גם פה – אנחנו רוצים התייעלות, אבל מצד שני אנחנו רוצים שיהיה יחס הוגן ותנאי העסקה הוגנים לעובדים.

יוסי יונה: מבחינתנו, זה איזון שפועל בשני הצדדים הללו.

משה גפני: את ההסכם הזה אישרה הוועדה הזמנית של ועדת הכספים, בראשותו של חבר הכנסת ניסן סלומינסקי.

משה גפני: ביקשתי להמתין עם זה עד שתהיה ועדה קבועה; לא המתינו ואישרו.

מיכל בירן: פספסתם את העניין של ההעסקה הקבלנית, אראל.

אראל מרגלית: רצו להעביר ברגע האחרון חצי מיליארד שקל כדי שהם יקבלו את המשכורות שלהם.

מיכל בירן: כנראה שפספסנו.

מיכל בירן: זו אותה שיטה: מרעיבים אותך, אומרים לך שחייבים לשחרר כסף מהר ואז אתה מגלה שמכניסים לך חתול בשק.

אראל מרגלית: זה היה חלק מההסכם שהעברנו את החצי מיליארד?

<הרצל בר מג: כן.

<הרצל בר מג: זה אותו הסכם, הסכם המימון, והוא כולל בתוכו גם את המגבלה שדיברתי עליה.

אראל מרגלית: לא הבנתי, תסביר לי.

אראל מרגלית: הרי אורי יוגב ואבי ניסנקורן, ישבנו אתם והיו דיונים שלמים על החצי מיליארד האלה כי לא רצינו לאשר.

אראל מרגלית: זה היה מהרגע להרגע, לא הבנו מאיפה זה בא.

משה גפני: "בוקר טוב מר יונה, יש לך חבילה אצלי.

משה גפני: צור קשר.

משה גפני: הדוור יום-טוב".

משה גפני: אמיתי.

משה גפני: אני מבקש להסתפח למרכז תל-אביב, ויכול להיות שגם את ירושלים נחבר.

<הרצל בר מג: גם אתה תקבל הודעות.

משה גפני: אבל אני עדיין לא מקבל.

מיכל בירן: אבל הם כתבו שהם מכניסים את זה.

מיכל בירן: זה חדש, מכניסים את זה בעוד ועוד מקומות.

מיכל בירן: צריך גם לברך על דברים טובים לפעמים, אי אפשר רק לבקר.

משה גפני: מאה אחוז, אני בעד.

משה גפני: הלוואי שהבעיה תיפתר, אנחנו הראשונים שנברך על הכול.

אראל מרגלית: עובדי הקבלן לא קשורים לחצי מיליארד שהעברנו אז.

אראל מרגלית: מה זה קשור?

משה גפני: ועדת הכספים אישרה את ההסכם.

משה גפני: הובא הסכם, יש סעיף שמדבר על זה.

משה גפני: זה הכול, מה לעשות.

מיכל בירן: אני מתכוונת לנסות לתקן.

משה גפני: ננסה יחד, ברשותך מיכל.

משה גפני: אני פשוט מבקש את ההסכם ונעביר אותו לחברי הוועדה.

משה גפני: הוא לא סודי, נכון?

משה גפני: זה לא כמו בוועדה המשותפת של תקציב הביטחון.

<הרצל בר מג: לא, אישרתם אותו.

<הרצל בר מג: הוא הוגש לוועדה.

מיכל בירן: ההיתר הזה, שמאפשר העסקת עובדי קבלן, נמצא בחוק.

תמר זנדברג: אני מניחה שהסעיף לא מחייב לעשות את זה, הוא רק מאפשר.

משה גפני: אדוני הסמנכ"ל, הריני מודיע בזאת שוועדת הכספים מבקשת ממך את ההסכם.

משה גפני: ההסכם יופץ בין חברי הוועדה, יעבור גם את העין הבוחנת של הלשכה המשפטית, בגלל שבחוק אתם צריכים להעסיק עובדים שיש יחסי עובד ומעביד.

<הרצל בר מג: הסעיף בחוק לא מתייחס לעבודת קבלן.

משה גפני: בסדר, לא אמרתי כלום, אני לא משפטן.

משה גפני: אנחנו רוצים לבחון את העניין הזה.

משה גפני: יכול להיות שלא יהיה מנוס מלהסכים.

משה גפני: הוועדה אישרה את ההסכם הזה – הוועדה הזמנית של ועדת הכספים.

משה גפני: יכול להיות שאם הייתי היושב-ראש גם הייתי מאשר, אבל יכול להיות שלא.

משה גפני: אבל יש הסכם ויש רציפות שלטונית.

משה גפני: אנחנו רוצים לבחון – גם מיכל בירן, גם יוסי יונה, גם תמר זנדברג וגם אני.

משה גפני: יכול להיות שאנחנו נגיד: מה לעשות, כשלנו בתפקידנו והמציאות היא שיש את הסעיף הזה.

משה גפני: יכול להיות שאנחנו יכולים לשנות את זה, גם לטובתכם.

משה גפני: אתם לא צריכים להחזיק עובדים שאין להם יחסי עובד ומעביד, אין להם זכויות, אין להם שום דבר וזה לעולם ועד.

משה גפני: הרי אתם משערים שהחברה תעלה על דרך המלך.

משה גפני: אנחנו לא רוצים שהיא תהיה חברה סינית, אנחנו רוצים שהיא תהיה חברה שיש בה עובדים ויש בה חלוקת דואר כפי שצריך.

משה גפני: כולנו מייחלים ליום הזה.

משה גפני: אפשר הלאה לגבי העניין הזה?

<הרצל בר מג: מי שרוצה יכול לקרוא את זה, זה מפורט מאוד.

<הרצל בר מג: הדבר החשוב ביותר שאנחנו מקבלים תגובות מהציבור, שמרגיש בזה.

<הרצל בר מג: אנחנו מקבלים הרבה תגובות כאלה.

<הרצל בר מג: ברור שזה לא יקרה ביום אחד.

<הרצל בר מג: לצערנו, בשנה שחלפה הפכנו להיות ממש פולקלור ומאוד קשה לשרש את התדמית שנוצרה לנו.

<הרצל בר מג: מה עוד שהמאמצים שלנו לוקחים זמן; אנחנו לא יכולים להחיל את זה בכל הארץ בבת אחת, זה נעשה בהדרגה.

מיכל בירן: לי זה נשמע הגיוני.

מיכל בירן: זה נשמע שיש פה מאמצים מאוד גדולים לשיפור השירות, וגם את זה צריך להגיד.

מיכל בירן: שוב, אנחנו רוצים שגם בפריפריה אנשים יקבלו את אותו שירות שמקבלים במרכז תל-אביב, שקיבל חבר הכנסת יוסי יונה.

<הרצל בר מג: במרכז הארץ ירדנו לחלוקת דברי דואר אחת ליומיים; בפריפריה, כל קווי הדואר הנע פועלים חמש פעמים בשבוע.

<הרצל בר מג: זאת אומרת, בפריפריה אנחנו נותנים שירות טוב יותר, במפורש.

מיכל בירן: אבל הם מקבלים את הסמסים האלה מהדוור?

מיכל בירן: לא, כי זה דואר נע.

<הרצל בר מג: עדיין לא הגיעו לשם, אבל גם הם יקבלו אותו דבר.

מיכל בירן: בסדר, זה מה שאנחנו אומרים שאנחנו רוצים.

מיכל בירן: אנחנו חושבים שזה שיפור מצוין בשירות ואנחנו רוצים לראות שהוא יגיע, גם לפריפריה של בני ברק וגם לפריפריה היותר - - -

תמר זנדברג: מה לוח הזמנים לזה?

<הרצל בר מג: לכל דבר יש לוח זמנים שלו.

משה גפני: מנהל הוועדה גר במודיעין, והוא אומר את אותו דבר.

תמר זנדברג: מה לוח הזמנים לכניסת השירות המלא?

<הרצל בר מג: אני מעריך שבחודשיים-שלושה הקרובים נכסה כבר את כל הארץ.

משה גפני: מצאנו את ההסכם, לא צריך לשלוח לנו אותו.

משה גפני: לא הבנתי את הסעיף של העובדים, אבל נלמד אותו.

מיכל בירן: אולי בפעם הבאה שמגיעים לכאן נקצה מראש חלק מהדיון לזה, בצורה יותר פרקטית וריאלית למה אפשר לתקן.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: כמה זמן אתה מעריך?

משה גפני: לא שמעתי את התשובה לשאלה הזאת.

<הרצל בר מג: אמרתי שנשלים את הפריסה של הדברים העיקריים בכל הארץ תוך שלושה חודשים, אבל יש דברים שייקחו יותר זמן.

<הרצל בר מג: לדוגמה, הטיפול הבסיסי בחבילות של הקמת מרכז מיון חדש יהיה רק בסוף 2016.

<הרצל בר מג: זה ייקח זמן.

<הרצל בר מג: אבל בינתיים אנחנו עושים צעדי ביניים, וכבר מרגישים את זה.

משה גפני: מישהו עוד רוצה להתייחס.

משה גפני: אני רוצה לסכם, לפחות את החלק הזה.

משה גפני: אבקש מהלשכה המשפטית להסביר לנו לגבי ההסכם ולגבי נושא העובדים.

משה גפני: אבקש שחברי הוועדה יקראו את ההסכם הזה, יעברו עליו.

משה גפני: אקיים דיון נוסף שיהיה ממוקד בהסכם ולראות את מה שקורה מבחינת הפריסה של הדואר.

משה גפני: אני חוזר לסעיף הקודם, שהוא חלק מן העניין הזה, והוא תקנות הדואר.

משה גפני: בבקשה.

<ברוך משולם: במסגרת הקמת החברה החדשה, במסגרת הסכם קיבוצי, התחייבה חברת הדואר להקים קופת גמל מרכזית לקצבה עבור העובדים הפעילים שזכאים לפנסיה תקציבית.

<ברוך משולם: בימים אלה נמסר ממחלקת הפנסיה של האוצר שהתקנון הועבר אליהם והוא עומד להיות מאושר בקרוב.

<ברוך משולם: ברגע שתוקם קופת גמל מרכזית לקצבה יועברו הכספים לשם.

<ברוך משולם: האוצר מעריך שיכולים להשלים את זה עד סוף השנה.

<ברוך משולם: עד שזה ייעשה אנחנו מבקשים להאריך את תקנות הדואר.

משה גפני: גם ב-2013 ביקשתם להאריך.

<ברוך משולם: נכון.

<ברוך משולם: היינו פה בדיון של 2013.

<ברוך משולם: רק ב-2012 פורסמו התקנות.

משה גפני: אנחנו נמצאים ב-2016, למה זה עדיין לא הוקם?

משה גפני: למה צריך להאריך?

<ברוך משולם: צריך להאריך כי כרגע התקנון עצמו עדיין לא אושר.

משה גפני: למה?

<ברוך משולם: זה מעורב ממספר גורמים.

<ברוך משולם: אישור של התקנון לוקח זמן.

משה גפני: אם אני רוצה להאשים מישהו, את מי להאשים?

משה גפני: למה זה לא קורה?

משה גפני: בבקשה, רשות המסים.

משה גפני: אתם פשוט עוסקים כל הזמן בדיווח, במה שמדווחים לכם.

משה גפני: אני צוחק, בגלל שבחוק הקודם - - -

<צור גינת: הדיווח הופך אותנו ליעילים יותר, אחרת אנחנו צריכים לחפש ולחפש לוקח זמן.

<צור גינת: הנושא של הקמת הקופה המרכזית הוא נושא יותר סבוך ממה ששיערנו.

<צור גינת: ב-2012 אושרו התקנות.

<צור גינת: התהליך של הקמת קופה קשור במשא ומתן בין ארגוני עובדים, המעסיקים ואגף שוק ההון.

משה גפני: בפעם הקודמת התנגדתם להארכה.

<ברוך משולם: לא.

<ברוך משולם: בפעם הקודמת ביקשנו להאריך, אבל אמרנו שאנחנו לא רוצים הארכה גורפת.

<ברוך משולם: זה היה ב-2013.

<ברוך משולם: אנחנו רוצים לבדוק את זה על בסיס כמעט שנתי.

משה גפני: אומר צור גינת: הבקשה הזאת היא עד תום 2013.

משה גפני: אצלנו, ברשות המסים, יש התנגדות שיוארך.

<ברוך משולם: אנחנו מדברים על הארכה גורפת.

<ברוך משולם: לא רצינו מלכתחילה שנתיים-שלוש, אנחנו רוצים לבדוק את זה מדי - - -

משה גפני: מה שכתוב בפרוטוקול זה שאתם מתנגדים להארכה נוספת.

<ברוך משולם: הפרוטוקול נמצא לפני.

<ברוך משולם: הכוונה של הדברים היתה שאנחנו לא רוצים הארכה של שלוש-ארבע שנים מראש ואנחנו רוצים לבדוק את זה מדי פעם ולראות - - -

משה גפני: פשוט משעמם לכם ומעניין בוועדת הכספים, רוצים לבוא כל שנה.

משה גפני: בסדר, השתנו הנסיבות.

<צור גינת: הנחנו שהנושא ייגמר בתוך שנה.

משה גפני: אתם מבקשים עכשיו 2014, 2015, 2016?

<ברוך משולם: כן, ליצור רצף.

משה גפני: בסדר, בואו נקרא את התקנות.

משה גפני: הן מיטיבות, אבל בניהול תקין משהו פה לא מריח טוב.

משה גפני: היה צריך לגמור את זה.

משה גפני: כל העסק הזה עם הדואר לא טוב, גם מה שמיטיב.

<צור גינת: התהליך הזה קיים בכל הארגונים שהופרטו.

<צור גינת: תהליך הקמת הקופה, מסתבר שהוא תהליך מורכב.

<צור גינת: יש בו הרבה משא ומתן שאנחנו מחוץ לתמונה, ומצד שני מדובר בכספי עובדים.

משה גפני: יש פה נציג של העובדים של הדואר?

משה גפני: בבקשה.

<אודי חן: אני סגן יו"ר ארגון העובדים.

<אודי חן: הקופה הזאת היתה צריכה להיות כבר מ-2006.

<אודי חן: זו לא בעיה שלנו, לאוצר יש את התקנון שלו – בעיה שלו.

<אודי חן: אנחנו מוכנים שזה יקרה מחר.

<אודי חן: לאוצר יש את הבעיות שלו, לכן רוצים את הפטור.

משה גפני: מתי ייגמר העניין?

<אודי חן: הכסף הוא מחוץ לחברה.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: מתי זה ייגמר?

<ברוך משולם: ממה שנמסר לי אתמול ממנהלת מחלקת הפנסיה באוצר, הם אומרים שהתקנון נמצא בשלבים מאוד מאוד מתקדמים של הסדרה והם סבורים שעד סוף השנה ניתן יהיה להקים את הקופה ולהעביר את הכסף.

משה גפני: עד סוף השנה?

משה גפני: אנחנו עכשיו בתחילה.

<ברוך משולם: עד סוף 2016.

מיכל בירן: למה הם לא פה?

משה גפני: עד איזה סוף שנה?

<ברוך משולם: לפי מה שנמסר לי – עד סוף 2016.

מיכל בירן: נשאלת השאלה למה הם לא פה.

מיכל בירן: למה אי אפשר לשמוע מהם תשובות למה זה לוקח כל כך הרבה זמן.

<צור גינת: זה משא ומתן בין מעסיקים, עובדים, ההסתדרות מעורבת, יש לזה היבטי רוחב, אחר כך צריך להקים את הקופה, לבחור חברה מנהלת עם דמי ניהול – משא ומתן על דמי הניהול - - -

מיכל בירן: אבל רק צריך לראות שעל כל העיכובים האלה העובדים לא ישלמו את המחיר, ובגלל זה שאלת הרטרואקטיביות.

<צור גינת: זה בדיוק התקנות, שהעובדים לא ישלמו את המחיר.

<אייל לב ארי: במעבר מרשות הדואר לחברת הדואר היה צריך להפריש כספים לעובדים עקב המעבר.

<אייל לב ארי: ללא קופת גמל הכספים האלה היו חייבים במס, ואילו זה היה מופרש לקופת גמל הם היו פטורים ממס.

<אייל לב ארי: התקנות האלה משמרות את אותם כספים שחברה שומרת בצד כפטורים ממס, כיוון שהם אמורים להיות מופקדים ככספי פנסיה.

משה גפני: מר שהם, משרד התקשורת, למה אין את התקנות?

משה גפני: קופת הגמל כתוצאה מזה שאין תקנות.

<שמעון שהם: זה לא נושא שקשור למשרד התקשורת.

<שמעון שהם: הנושא האחר, זה שדיברנו עליו, הוא נושא שקשור אלינו.

<צור גינת: מדובר בתקנות של אגף שוק ההון.

משה גפני: לגבי הסעיף הקודם, משרד התקשורת יושב פה - - -

<שמעון שהם: משרד התקשורת יושב פה ו- - -

משה גפני: לא פה, בוועדה.

משה גפני: אני מדבר שיושב בפרשה הזאת.

משה גפני: אם היה שר היינו יכולים לקרוא לו לפה ולהאשים אותו.

משה גפני: מישהו נושא באחריות מיניסטריאלית על מה שקורה.

משה גפני: זה לא אירוע שולי, זה אירוע מרכזי במדינה מתוקנת.

משה גפני: במדינה אחרת מישהו היה משלם בראשו – ראשו הפוליטי – על זה.

משה גפני: זה דבר שפשוט אי אפשר לתאר אותו במדינה מתוקנת.

<שמעון שהם: אגיד רק כמה מילים, מאיפה בכלל הגענו למקום הזה.

<שמעון שהם: כמו שהרצל אמר וכמו שהוועדה יודעת, לפני כמה שנים המצב של חברת הדואר היה מאוד מאוד גרוע, ובגלל זה הוקמה ועדת רייך שבחנה את כל הפעילות.

<שמעון שהם: חלק גדול מההמלצות שלה היה שיפור השירות.

<שמעון שהם: אם אנחנו עוברים על חלק מהדברים שהחברה עושה, זה דברים שהוועדה המליצה ואחר כך השרים – שר האוצר ושר התקשורת – אימצו את ההמלצות וגם קבעו תוספות.

<שמעון שהם: חלק גדול מההמלצות עוסק בשירות, אם זה קביעת תקן חדש לזמן המתנה - - -

משה גפני: כן, את זה הבנו.

<שמעון שהם: המשרד עצמו, כרגולטור, מבצע פיקוח פיזי, אקטיבי.

משה גפני: בסדר, כל הכבוד למשרד התקשורת.

משה גפני: אני הולך לקיים דיון בקרוב, אני הולך להזמין את מנכ"ל משרד התקשורת – אתכם, כמובן – אני הולך להזמין את אגף שוק ההון, את הדואר, את משרד האוצר, את רשות המסים ואת העובדים.

משה גפני: אני רוצה תשובות לגבי הנושא של קופת הגמל, לפחות שהעובדים לא יינזקו - מביאים גם עובדים זמניים, על פי ההסכם - ולדעת לעקוב אחרי מה שקורה בדואר.

משה גפני: אני רוצה שמהיום עד הישיבה הבאה שאפשר יהיה להגיד אם התקדם משהו או לא התקדם.

משה גפני: אני מבקש מהלשכה המשפטית לבדוק לגבי הנושא של עובדי קבלן, העובדים שאינם עובדים קבועים - על כמה מדובר, מה המציאות הזאת שנוצרת והאם אנחנו יכולים לשנות את זה.

משה גפני: אבקש שמנכ"ל משרד התקשורת יבוא, אגף שוק ההון וכמובן, כל האורחים שנמצאים היום.

משה גפני: נעשה את זה בקרוב.

משה גפני: תקרא בבקשה את התקנות.

משה גפני: זה לטובת העובדים, אז לפחות נאשר את זה.

משה גפני: משהו אחד נוכל להגיד שעשינו.

<ברוך משולם: "תקנות הדואר (הוראות מס) (תיקון), התשע"ו-2015.

<ברוך משולם: בתוקף סמכותי לפי סעיף 115ג לחוק הדואר, התשמ"ו-1986, ובאישור ועדת הכספים של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה: 1.

<ברוך משולם: בתקנה 6 לתקנות הדואר (הוראות מס), התשס"ן-2006 – (1) בתקנת משנה (ב), בפסקה (2), במקום "2006, 2007, 2008 עד 2013" יבוא 2006 עד 2016".

<ברוך משולם: (2) בתקנת משנה (ג) – (א) בפסקה (1), במקום "2006, 2007, 2008 עד 2013" יבוא 2006 עד 2016".

<ברוך משולם: (ב) בפסקה (2), במקום "עד יום כ"ח בטבת התשע"ד (31 בדצמבר 2013)" יבוא "עד יום ב' בטבת התשע"ז (31 בדצמבר 2016)".

<ברוך משולם: 2.

<ברוך משולם: תחילתן של תקנות אלה ביום כ"ט בטבת התשע"ד (1 בינואר 2014).

<ברוך משולם: "

משה גפני: מי בעד אישור התקנות?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: בעד – פה אחד

משה גפני: תקנות הדואר (הוראות מס), התשע"ו-2015, אושרו.

משה גפני: התקנות אושרו.

משה גפני: תודה רבה, הישיבה נעולה.