הוועדה המשותפת לוועדת החוקה, חוק ומשפט ולוועדת הכספים לפי חוק ביטוח רכב מנועי, כנסת 20, פרוטוקול מספר 2, 2016-01-05 10:00

ניסן סלומינסקי: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החוקה.

ניסן סלומינסקי: בוקר טוב לחברי חברי הכנסת, בוקר טוב לאנשי הממלכה ובוקר טוב למצטרפים.

ניסן סלומינסקי: הייתה לנו אי הבנה מסוימת כי הוועדה הזאת היא ועדה משותפת, זה לא ועדת חוקה רגילה.

ניסן סלומינסקי: גם בהרכב שלה היה מה שאנחנו הצענו, ומה שבסוף דוד ביטן הוסיף בלחץ של המפלגות.

ניסן סלומינסקי: אז זה לא הרשימה שראינו אתמול, אלא רשימה של שבעה ושבעה, כלומר ארבעה עשר חבר'ה.

ניסן סלומינסקי: ועדה גדולה מאוד.

אוסאמה סעדי: איפה ועדת הכספים?

ניסן סלומינסקי: אני לא בטוח שאתה בוועדה.

אוסאמה סעדי: אני לא מהשבעה, זה בסדר.

ניסן סלומינסקי: אנחנו שמחים שאתה נמצא אתנו.

ניסן סלומינסקי: מיקי כן בוועדה.

מיקי לוי: אני לא באתי בכובע של ועדת כספים.

מיקי לוי: אני באתי בכובע של האכפתיות.

ניסן סלומינסקי: אני אקריא את השמות של הוועדה המשותפת כדי שנדע כי היה קצת בלבול.

ניסן סלומינסקי: מטעם ועדת חוקה: ניסן סלומינסקי, אורי מקלב, רויטל סויד, ענת ברקו, נורית קורן, בני בגין ומיכל רוזין.

ניסן סלומינסקי: מטעם ועדת כספים: מיקי זוהר, איציק וקנין, מיקי רוזנטל, מיקי לוי, באסל גטאס, אורלי לוי אבקסיס ואלי כהן.

ניסן סלומינסקי: זאת הרשימה, אבל אנחנו שמחים עם כל מי שהצטרף אלינו.

ניסן סלומינסקי: אני מניח שהדיון פה לא יהיה קואליציה-אופוזיציה, אלא לפי גופו של עניין.

ניסן סלומינסקי: הבנתי שיש בקשה של משרד האוצר להקרין מצגת.

ניסן סלומינסקי: נאפשר לכם.

<אסף מיכאלי: בוקר טוב, תודה ליושב-ראש ולחברי הכנסת.

<אסף מיכאלי: אני ראש תחום ביטוח כללי באגף שוק ההון במשרד האוצר.

<אסף מיכאלי: הדיון הזה הוא דיון המשך לדיון הקודם.

<אסף מיכאלי: במסגרתו אנחנו נבקש להביא לאישור הוועדה שלושה פרמטרים חדשים שישמשו בתמחור ביטוח החובה.

<אסף מיכאלי: מטרת הפרמטרים החדשים היא לשפר את הבטיחות בדרכים על-ידי יצירת תמריץ לשימוש במערכות בטיחות מצילות חיים, ובנוסף לקבוע תעריף טוב יותר ומתאים יותר לסיכון הביטוחי.

<אסף מיכאלי: היינו בוועדת חוקה ואישרנו שם פרמטרים חדשים לפני שלוש שנים.

<אסף מיכאלי: הניסיון שלנו מלמד אותנו שכאשר יש אפשרות לתמחר טוב יותר את הסיכון המשמעות היא שסך הקבוצה משלמת פחות על מחיר הביטוח, מכיוון שבעולם הביטוח אי ודאות והיעדר יכולת אמתית לאמוד את הסיכון מיתרגם בסופו של דבר לעודף פרמיה ולגביית יתר מכל חברי הכנסת.

<אסף מיכאלי: הניסיון מלמד שכאשר אנחנו יודעים לאמוד טוב את הסיכון שלי ושלך כך מתאפשר לנכות את רכיב האי ודאות, וכך הקבוצה כולה יכולה ליהנות מהוזלת מחירים.

<אסף מיכאלי: לפני שלוש שנים כשאישרנו פרמטרים חדשים אמדנו את הפוטנציאל במימוש מלא של הפרמטרים בכמאה וחמישים מיליון שקלים הוזלה בכל שנה בתעריפי הביטוח של הקבוצה.

<אסף מיכאלי: היום אנחנו כבר מתחילים - -

ניסן סלומינסקי: שלוש מאות, נדמה לי.

<אסף מיכאלי: לא, מאה חמישים מיליון שקלים.

ניסן סלומינסקי: לא, הפעם.

<אסף מיכאלי: אה, אוקיי.

<אסף מיכאלי: הפרמטרים שהגשנו בפעם שעברה לוו בחוות דעת.

<אסף מיכאלי: האומדנים מדברים על כמאה וחמישים מיליון שקלים הפחתה לכלל הקבוצה.

<אסף מיכאלי: אנחנו מתחילים להתקרב למספרים האלה.

<אסף מיכאלי: זאת אומרת אנחנו רוצים להמשיך את הניסיון שלנו לייצר תמריץ לנהיגה בטוחה, שימוש במערכות בטיחות מצילות חיים, וכפועל יוצא הוזלה בתעריפים.

<אסף מיכאלי: אני אבקש מניר להציג בקצרה את המצגת שלנו בנושא.

<ניר ברטל: אני מאגף שוק ההון.

<ניר ברטל: המצגת לא אמורה לכסות את כל המידע והחומר שיידון פה היום.

<ניר ברטל: העברנו לכם הרבה מאוד מידע לוועדה לפני כן בהתייחסות ספציפית לשאלות.

<ניר ברטל: המצגת תציג רק את מגמת תאונות דרכים ונפגעים עם הרוגים בשנה האחרונה; המצגת מתבססת על נתוני הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים מתוך כוונה שלפחות שני פרמטרים מתוך שלושה שאנחנו מבקשים מכם לאשר נוגעים בדיוק לנקודה הזאת – לשפר את הבטיחות בדרכים ולהציל נפשות.

ניסן סלומינסקי: בשנה האחרונה היו פחות תאונות דרכים?

ניסן סלומינסקי: כי נדמה לי שנפגעים לא היו פחות.

מיקי לוי: קטסטרופה – שלוש מאות חמישים וארבעה הרוגים.

ניסן סלומינסקי: לכן אמרתי.

ניסן סלומינסקי: הרוגים לא היו פחות, אבל כאן מדובר על תאונות.

ניסן סלומינסקי: אם הייתה ירידה במספר התאונות אז אולי זה אלמנט שיכול להשפיע.

ניסן סלומינסקי: אבל אם לא הייתה ירידה אז יש לנו בעיה; אם כי צריך תמיד לקחת בחשבון תוספת של כלי רכב ושל נהגים.

ניסן סלומינסקי: צריך לעשות חישוב.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע אם יש אפשרות למדוד שאותם אלמנטים שהוספו לפני שנתיים-שלוש באמת השפיעו.

<ניר ברטל: כל הנתונים פה הם שלושה-ארבעה ימים לפני סוף שנת 2015.

<ניר ברטל: זה לקוח מנתוני הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

<ניר ברטל: זה פורסם באתר שלה.

<ניר ברטל: אנחנו רואים שיש מגמה של 11% במספר ההרוגים בשנים 2015-2014.

<ניר ברטל: גם במספר תאונות הדרכים הקטלניות יש עלייה ניכרת של 9%.

<ניר ברטל: כל עמודה מייצגת ממוצע דו-שנתי כדי לנכות סטיות חריגות של שנה מסוימת, ואנחנו רואים שמשנת 2006 עד שנת 2012 במדינת ישראל הייתה המגמה מבורכת של צמצום מספר ההרוגים.

<ניר ברטל: מ-2012 המגמה הזאת התהפכה, וחזרנו למגמת עלייה.

<ניר ברטל: השקף הבא מציג את השנים האחרונות ברמה שנתית.

ניסן סלומינסקי: זה אומר שככל שאנחנו מוסיפים אמצעי בטיחות מספר התאונות גדל.

אוסאמה סעדי: זה יותר משתכלל.

ניסן סלומינסקי: זה עושה שכל הפוך.

<ניר ברטל: לא.

<ניר ברטל: זה לא הדבר היחיד שקורה בשוק הרכב או בשוק התחבורה.

<ניר ברטל: היום אחד הדברים שמוערך שהוא הכי משפיע על התאונות זה דווקא אותם טלפונים ניידים וחכמים שגונבים את תשומת הלב של חלקנו בזמן הנסיעה.

<ניר ברטל: בעולם הנטייה והמגמות הן דווקא של ירידה במספר ההרוגים והנפגעים.

<ניר ברטל: פה אנחנו רואים שבשלוש השנים האחרונות משהו קרה, והמגמה התהפכה.

<ניר ברטל: אנחנו רואים את זה ברזולוציה שנתית.

אוסאמה סעדי: למה זה לא משתנה אם זה כל כך חשוב העניין הזה של הפלאפונים?

ניסן סלומינסקי: זה מה ששאלתי.

אוסאמה סעדי: לא, למה זה לא פרמטר לביטוח?

אוסאמה סעדי: היום יש רכבים שאתה נכנס לרכב וכל המערכת של הפלאפונים משתתקת.

אוסאמה סעדי: אתה לא יכול לדבר ולא לשלוח ס.מ.ס.

ניסן סלומינסקי: המערכת הכי טובה שהורידה את האוטומט היא שכל המערכת משותקת, והרכב לא נוסע.

אוסאמה סעדי: אני מדבר על פלאפונים.

ניסן סלומינסקי: הבנתי, אבל כל הטלפונים שאתה חוזר לאנשים זה רק בזמן הנסיעה, אבל כמובן לפי החוק.

<אסף מיכאלי: חבר הכנסת, אנחנו נתייחס בהמשך מהם הקריטריונים שמבחינתנו מאשרים מערכת, והיא עוברת את הסף שאנחנו יכולים להביא אותה לאישור הוועדה.

<אסף מיכאלי: יש כמה קריטריונים, ואנחנו נתייחס אליהם.

ניסן סלומינסקי: אסף וניר, אם המגמה היא שכתוצאה מזה חברות הביטוח יוכלו לתת הנחות בביטוח החובה אז אין לנו שום בעיה, אנחנו נשמח לאשר.

ניסן סלומינסקי: אבל לא בגין זה שזה יוריד את התאונות כי אנחנו רואים שכמה שמוסיפים אמצעים כאלה התאונות הולכות וגדלות.

ניסן סלומינסקי: כאילו יש כאן יחס הפוך.

ניסן סלומינסקי: אולי אם לא נוסיף את זה אז הנהג לא יסמוך על האמצעים האלו, ויסמוך יותר על עצמו, ויהיו פחות תאונות.

ניסן סלומינסקי: ככל שיש יותר אמצעים אולי הוא יותר סומך על האמצעים האלה ולא על עצמו, ואז יש יותר תאונות.

ניסן סלומינסקי: לכן בהיבט של הורדת התאונות אני לא בטוח שזה מה שישכנע, לפחות מהמצגת שאתה מראה לנו.

ניסן סלומינסקי: זה רק - - - מההיבט הזה.

אורי מקלב: זאת דעתך.

אורי מקלב: גם רכב ללא נהג - - -

ניסן סלומינסקי: הפוך.

אורי מקלב: אין לו בכלל משהו אישי.

ניסן סלומינסקי: הפוך.

ניסן סלומינסקי: אני אומר שהמכשירים האלה גורמים לאדם לסמוך עליהם ולא על עצמו, ואז מספר התאונות גדל.

אורי מקלב: אתה מדבר על מערכות שהן חצי כן, חצי לא.

ניסן סלומינסקי: בכל אופן אמרתי שרק מההיבט שזה יוריד לאנשים את העלויות של הביטוח יכול להיות שזה כן, אבל כרגע זה לא משכנע אותנו שזה מוריד את התאונות.

אורי מקלב: אסף, אני לא קיבלתי תשובה למה ששאל היושב-ראש.

אורי מקלב: לפי דעתי, זאת שאלה מאוד אקוטית בעניין.

אורי מקלב: מספר ההרוגים הוא לא רלוונטי לנושא של ביטוחים.

אורי מקלב: התאונות הן הרלוונטיות - -

ניסן סלומינסקי: גם מספר ההרוגים עלה וגם מספר התאונות עלה.

ניסן סלומינסקי: שניהם עלו.

אורי מקלב: - - -מספר תאונות הדרכים.

אורי מקלב: ביטוחי חובה מבדילים בין מצב שיש הרוגים לבין מצב שאין.

אורי מקלב: הם לא פחותים.

ניסן סלומינסקי: אורי, במקרה הזה שני הקריטריונים האלה עלו – גם מספר ההרוגים עלה וגם מספר התאונות.

<אסף מיכאלי: אנחנו רק נסיים את המצגת.

מיקי לוי: אתם לוקחים את זה בקלות יתר כי רוב נושא ההרוגים והתאונות זה תשתיות, ורק אחר כך הגורם האנושי.

מיקי לוי: אני מוכן להתווכח אתכם.

ניסן סלומינסקי: התשתיות לא נעשו גרועות יותר.

<ניר ברטל: שני שקפים אחרונים.

<ניר ברטל: מצוין פה מספר ההרוגים לפי סוג נפגע.

<ניר ברטל: באדום זה המקום שחלה בו עלייה בין 2014-2015.

<ניר ברטל: אנחנו רואים שעלייה גדולה מאוד בין הרוגים שהם רוכבי אופנועים – משלושים ושבעה הרוגים לחמישים ושבעה.

<ניר ברטל: זאת עלייה של כמעט שני שלישים.

<ניר ברטל: זה המון.

אוסאמה סעדי: אבל ביטוח של אופנועים הוא ממילא גבוה בהרבה.

<ניר ברטל: נכון, הביטוח שם גבוה בהרבה.

<ניר ברטל: מספר האופנועים גם עלה עקב פקקים בכבישים.

ניסן סלומינסקי: גם אצל הנוסעים זה 20%, זה 17%.

אוסאמה סעדי: אז מה שאתה אומר לגבי נהגים שמדברים ומסמסים בטלפון זה לא משתקף.

ניסן סלומינסקי: משתקף.

אוסאמה סעדי: לא.

אוסאמה סעדי: יש עלייה של 8%.

ניסן סלומינסקי: לא.

אוסאמה סעדי: אני מדבר על נהגים.

אוסאמה סעדי: נוסעים יכולים לסמס, הם לא נוהגים.

<ניר ברטל: לפי סוג הרכב יש פילוח קצת יותר מדויק.

<ניר ברטל: ברכב פרטי – עלייה של שמונה עשר הרוגים בין השנים; אוטובוסים.

<ניר ברטל: זה השקף האחרון שרצינו להציג.

<ניר ברטל: בסך הכול יש הרבה מאוד דברים שמשפיעים גם על מספר ההרוגים וגם על מספר התאונות.

<ניר ברטל: אי אפשר לפתור את כולם במכה אחת.

<ניר ברטל: חלק זה תשתיות.

<ניר ברטל: חלק מאוד משמעותי זה הגורם האנושי, ויש פה כמה דברים שאנחנו עושים שלא ימגרו לגמרי את התופעה, אבל אנחנו בהחלט סבורים שהם יכולים לסייע.

<ניר ברטל: צירפנו לכם מחקרים מהטכניון ומהעולם שאמורים לשקף ומסבירים כיצד שימוש במערכות כמו "קופסה ירוקה" יכול להשפיע על התאונות.

<ניר ברטל: מחקר שנעשה בטכניון בארץ מראה שיש ירידה של כ-7% בהרוגים במידה שכל כלי הרכב בישראל ישתמשו בקופסה.

<ניר ברטל: אם יש פה תמריץ כלכלי ויתרון כלכלי אז מרוויחים פעמיים.

<ניר ברטל: תודה.

ניסן סלומינסקי: למרות שזאת לא הישיבה הראשונה אני מבקש שתיתנו סקירה קצרה על אותם אלמנטים שאתם מציעים לנו.

ניסן סלומינסקי: אחר כך אם אתה כבר יודע להתייחס ולהגיב להערות שהיו לנו בפעם הקודמת אני אשמח.

ניסן סלומינסקי: אם לא אני אחזור עליהן כדי שנלבן אותן.

<ניר ברטל: אני אציג בקצרה את שלושת המשתנים: המשתנה הראשון הוא מערכת ניטור.

<ניר ברטל: בעגה יותר עממית קוראים לו "קופסה ירוקה".

<ניר ברטל: זאת מערכת שמודדת תאוצות ותאוטות של הרכב.

<ניר ברטל: היא מודדת אם הרכב בולם חזק, אם הרכב מאיץ מהר מדי, אם הוא לוקח סיבובים בצורה מהירה.

<ניר ברטל: המערכת הזאת קיימת בשוק הביטוח בתחום הביטוח המקיף.

<ניר ברטל: שם החברות מאמצות את זה ופועלות.

<ניר ברטל: בתחום ביטוח החובה זה דורש את אישור הוועדה.

<ניר ברטל: כמו שאמרתי, יש מחקרים גם בארץ וגם בעולם; גם "אור ירוק" עשתה מחקרים וגם התנסתה בזה באופן אישי, והם יכולים להעיד פה אם תרצו לשמוע איך המערכת עובדת.

<ניר ברטל: בדיון הקודם הוועדה העלתה הרבה שאלות לגבי הפגיעה בפרטיות.

<ניר ברטל: בעקבות אותן הערות ובעקבות דיונים שניהלנו יצרנו כמה מגבלות.

<ניר ברטל: אם תרצה אפרט אותן.

ניסן סלומינסקי: תפרט עוד מעט.

ניסן סלומינסקי: קודם תציג את שלושת הדברים.

אוסאמה סעדי: כמה זה עולה?

<ניר ברטל: היום משלמים על המערכת דמי מינוי חודשי, אבל הפרקטיקה היום היא שחברת הביטוח נותנת אותה חינם למבוטח אם היא בוחרת לעשות כן.

<ניר ברטל: אם היא לא תבחר לעשות את זה, והמבוטח ירצה לשלם ממלוא כספו זה עשרות שקלים בודדים בחודש.

אוסאמה סעדי: זה מנוי חודשי?

<ניר ברטל: כן.

<ניר ברטל: המערכת זה לא רק החומרה אלא גם שידור הנתונים ועיבוד הנתונים.

אוסאמה סעדי: ואם מישהו קונה את המערכת הזאת ומתקין אותה, הוא יקבל הנחה?

<ניר ברטל: חברות הביטוח לא חייבות להשתמש במשתנים, ושיעור ההנחה שתינתן היא לפי שיקולם.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מאפשרים לתת הנחה.

ניסן סלומינסקי: הן לא חייבות.

אוסאמה סעדי: אה, מאפשרים?

אוסאמה סעדי: הן לא חייבות?

ניסן סלומינסקי: לא.

אוסאמה סעדי: אז מה עשינו?

ניסן סלומינסקי: יש תחרות אז ברגע שאחת נותנת כל האחרות ייתנו, אחרת יילכו אליה.

ניסן סלומינסקי: המציאות מלמדת שאם יש להם אפשרות הם נותנים.

ניסן סלומינסקי: אבל נכון שהן לא חייבות.

<ניר ברטל: אנחנו מעריכים שההנחה היא עד עשרות אחוזים בשנה.

<ניר ברטל: מי שיציג נתוני נהיגה טובים זה יכול להגיע ל-30%-20% כל שנה.

<ניר ברטל: המשתנה הבא הוא קורסי נהיגה מתקדמים.

<ניר ברטל: היום הכשרת הנהיגה בארץ היא מאוד בסיסית, והיא בעיקר לשתי מטרות: לעבור את הטסט וללמד את החוקים כדי שלא תהיה נהג עבריין.

<ניר ברטל: אין הכשרה שמלמדת את הנהגים, בעיקר את הצעירים, איך להתמודד עם מצבים קיצוניים.

ניסן סלומינסקי: בהנחה שהנהג עצמו באמת משתתף בקורס ולא מישהו אחר שהוא שולח.

<ניר ברטל: נכון מאוד.

אוסאמה סעדי: יש גם את הנקודות.

יצחק וקנין: רבותי, זה אחוזים קטנים, מה שאתה אומר.

יצחק וקנין: אם יש דבר כזה – אל תנפחו את זה לא למקומות הנכונים.

יצחק וקנין: כל דבר הוא יגיד לך נכון, אבל זאת לא המציאות.

יצחק וקנין: המציאות היא שכל אחד שולח מישהו במקומו?

ניסן סלומינסקי: היום לא, אבל פעם היה.

יצחק וקנין: פעם היה.

ניסן סלומינסקי: כשאתה היית צריך לקבל את התיאוריה - -

יצחק וקנין: פעם היה, אבל לא צריך לעשות מזה - - -

ניסן סלומינסקי: לא משנה, זאת לא הנקודה.

<ניר ברטל: המשתנה האחרון הוא הנסועה – מספר הקילומטרים.

<ניר ברטל: בעקבות ההערות שקיבלנו מכם בדיון הקודם עשינו שינוי במשתנה הזה, ואמרנו שזה יהיה משתנה שיכול רק להיטיב.

<ניר ברטל: זאת אומרת חברות הביטוח יוכלו לתת רק הנחה למי שנוסע מעט – חמשת אלפים עד עשרת אלפים קילומטר בשנה; מי שנוסע הרבה כי הוא גר במרכז או עובד בפריפריה או לחילופין לא ישלם יותר.

<ניר ברטל: הוא ישלם כמו כולם כמו היום.

<ניר ברטל: אנחנו לא רואים סיבה שמישהו שבוחר להשתמש בתחבורה ציבורית או מעט ברכב שלו.

<ניר ברטל: 8% מהאוכלוסייה נוסעים עד חמשת אלפים קילומטר, ועד עשרת אלפים קילומטר זה כבר כ-16%-15% מהאוכלוסייה.

<ניר ברטל: אלה יזכו להנחה בביטוח ולא ישלמו כמו מישהו שנוסע שלושים או ארבעים אלף קילומטר בשנה.

<ניר ברטל: אלה שלושת המשתנים.

<ניר ברטל: לגבי השאלות ששאלתם בדיון הקודם – אנחנו העברנו לכם מסמך מאוד מפורט.

<ניר ברטל: אני ארצה לציין ממנו כמה דברים, ואם יש דברים שאתם רוצים שאתמקד בהם אני אשמח.

ניסן סלומינסקי: אני רק אציג את הבעיה שהייתה לנו בנושא הראשון, ואחר כך תגיד מה ההצעות שאתם מציעים.

ניסן סלומינסקי: אם זה טוב, טוב; אם לא יכול להיות שיש לי הצעות נוספות.

ניסן סלומינסקי: הבעיה שהייתה לנו בעניין הקופסה הירוקה היא שתוך כדי זה שהיא לומדת את הסיבובים החדים ואת הברקסים זה אולי נותן קריטריון לטיב הנהיגה שלך, אבל תוך כדי זה היא יודעת בדיוק איפה אתה נמצא ובאיזו שעה.

ניסן סלומינסקי: זאת חדירה קשה מאוד לפרטיות של אדם.

ניסן סלומינסקי: אף אדם לא רוצה שתהיה מערכת, ויהיה רשום באיזשהו מקום שהוא אתמול בשעה 21:00 בערב היה במקום מסוים.

ניסן סלומינסקי: בנוסף לכל החדירות שאנחנו דנים בהן – לחשבונות שלנו וכל הדברים האלה – פה זה ממש.

ניסן סלומינסקי: אמרנו שזה דבר שלא נסכים שיהיה.

ניסן סלומינסקי: ניסינו לנתח איך זה פועל, וגם אם זה לא יעבור לחברת הביטוח, אבל יישאר אצל החברה בעלת הקופסה הירוקה זה לא מרגיע אותנו כי עדיין יש מישהו שיודע איפה מיקי לוי היה אתמול בשעה 21:00, ואם הוא ירצה הוא יזכיר למיקי - -

מיקי לוי: הייתי במליאה.

מיקי לוי: האוטו חנה פה.

מיקי לוי: ב-1:00 הלכתי הביתה.

ניסן סלומינסקי: לא דיברתי על מיקי לוי.

ניסן סלומינסקי: זאת דוגמה.

ניסן סלומינסקי: לכן זה יכול לשמש להרבה מאוד דברים וחוץ מזה זאת פריצה מאוד גסה לפרטיות של אדם.

<ניר ברטל: אנחנו בהחלט קיבלנו את ההערה הזאת.

<ניר ברטל: אנחנו הולכים להטיל מספר מגבלות על שימוש במערכת הזאת.

<ניר ברטל: ראשית המערכת לא תשמור לא מקום ולא שעת שימוש ברכב, אלא אם בעל הרכב ביקש מבעל הפוליסה מראש ובכתב.

<ניר ברטל: זאת אומרת רק אם בעל הרכב מיוזמתו מבקש, והוא רוצה.

<ניר ברטל: למה אנחנו חושבים שכן יש לאפשר לו את הדבר הזה?

<ניר ברטל: כי יש אנשים שמעוניינים להסתכל באפליקציה או באתר האינטרנט ולראות איפה הם נסעו ובאיזו שעה.

<ניר ברטל: מי שלא מעוניין שזה יהיה זה לא יהיה.

ניסן סלומינסקי: החברה הזאת בעלת הקופסה הירוקה מקבלת את כל הנתונים.

ניסן סלומינסקי: אנחנו בכלל לא מעלים בדעתנו שהיא מדווחת את זה לחברת הביטוח.

<ניר ברטל: נכון.

ניסן סלומינסקי: אני אומר, גם אצלה זה לא יישמר.

<ניר ברטל: נכון מאוד.

<אסף מיכאלי: אני רוצה לחדד את הנקודה.

<אסף מיכאלי: מבחינתנו יש כאן שתי ישויות נפרדות.

<אסף מיכאלי: יש גוף טכנולוגי שיודע לייצר קופסה שיודעת לנטר, יודעת לתת תוצאות וגם יודעת לפעמים אולי לתת חיווי בזמן אמת לנהג.

<אסף מיכאלי: זה גוף טכנולוגי, יש חברות סטארט-אפ שעוסקות בזה, יש חברות בשלות שעוסקות בזה - -

מיקי לוי: קו נטוי, פרטי.

<אסף מיכאלי: נכון.

<אסף מיכאלי: גוף טכנולוגי פרטי שיודע לייצר מערכות ניטור נהיגה.

<אסף מיכאלי: זה כבר הפך להיות סטנדרט מקובל בעולם.

<אסף מיכאלי: מצד שני יש הגוף שאנחנו מפקחים עליו – חברות הביטוח.

<אסף מיכאלי: מבחינתנו לחברת ביטוח אין יכולת ותיאסר עליה באופן מפורש היכולת לקבל נתונים כלשהם מאותו גוף טכנולוגי מלבד נתון ציון אגרגטיבי שמציג כיצד הנהג הזה נהג.

<אסף מיכאלי: אם למשל יש חברות שעובדות לפי ציוני A, B, C – ואני חושב שגם צירפנו את זה בדוגמה – כל מה שהחברה הטכנולוגית תוכל להעביר לחברת הביטוח בגינך זה שבחודש ינואר היית A ובחודש פברואר היית B, למשל.

<אסף מיכאלי: לא איפה נסעת, כמה נסעת, איפה היית וכדומה.

<אסף מיכאלי: יש הפרדה מוחלטת.

ניסן סלומינסקי: זה פשיטא.

<אסף מיכאלי: גם על אותה חברה טכנולוגית צריכים לחול כל אותם כללים שחלים על גורם שמשמש מעין מאגר.

<אסף מיכאלי: זאת אומרת כל חובות שמירת הפרטיות צריכים לחול עליו; הוא צריך למחוק את הנתון הזה מיד ברגע שהוא הופך ללא רלוונטי.

<אסף מיכאלי: מכיוון שאם נתוני ינואר, לצורך הדוגמה, הועברו לחברת הביטוח בציון A אין שום סיבה להחזיק אותם עדיין במאגרי החברה.

ניסן סלומינסקי: הוא צריך לדעת בינואר שאתמול בשעה 9:00 היה ברקס והיה סיבוב חד.

ניסן סלומינסקי: אבל למה הוא צריך לדעת גם באיזה מקום ובאיזו שעה זה היה.

<נעמה מנחמי: הוא לא ישמור.

ניסן סלומינסקי: לא, הוא אומר שאחרי ינואר הוא ימחק את ינואר.

ניסן סלומינסקי: למה הוא בכלל צריך לדעת בינואר?

<אסף מיכאלי: אתה מדבר על הגוף הטכנולוגי.

ניסן סלומינסקי: כן.

ניסן סלומינסקי: זה גוף פרטי.

ניסן סלומינסקי: איך שלא יהיה זאת חדירה לפרטיות.

ניסן סלומינסקי: למה הוא בכלל צריך את זה?

<אסף מיכאלי: אין מניעה מבחינתנו לאסור שימוש באיסוף מידע מבוסס מיקום.

<אסף מיכאלי: יש טענה שהמידע הזה יכול לעזור לפלח היבטים נוספים, אבל מבחינתנו אין שום מניעה לאסור שימוש מבוסס מיקום בכלל במערכת.

<אסף מיכאלי: לפעמים הכול מצוין ולפעמים לא.

<אסף מיכאלי: למה הוא צריך את זה?

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת שגם אצל החברה הפרטית לא יהיה שום תדפיס אפילו ליום אחד איפה היה יעקב אתמול בשעה 20:00.

<אסף מיכאלי: נכון.

<ניר ברטל: גם אם המבוטח ביקש מראש ובכתב מסיבותיו שלו שהוא יכול לראות את הנתונים, חברת הביטוח לא תקבל בכל מקרה.

<ניר ברטל: הדבר השלישי הוא שחברת הביטוח לא תוכל להציע פוליסת ביטוח רק עם הקופסאות האלה.

<ניר ברטל: זאת אומרת שאם מחר כל החברות בשוק יחליטו למכור פוליסות ביטוח עם הקופסאות האלה, ואני לא רוצה את אותה קופסה, זה לא שלא יהיה איפה לקנות את זה.

<ניר ברטל: אנחנו אוסרים את זה.

<ניר ברטל: חברת ביטוח שמשתמשת באותה מערכת חייבת להציע פוליסה עם ופוליסה בלי כדי למנוע שכל הציבור יהיה מחויב לשים את המערכות האלה.

יצחק וקנין: תשימו עוד מגבלה שחברת הביטוח לא תנצל את המצב הזה כדי להעלות את התעריף.

<ניר ברטל: בהחלט.

יצחק וקנין: יכול להיות שהיא תעשה סטנדרט לתעריף בלי קופסה.

יצחק וקנין: זה מקובל.

<ניר ברטל: בהחלט.

ניסן סלומינסקי: שזה רק יהיה הורדה.

<ניר ברטל: זאת הכוונה.

<אסף מיכאלי: מה שאתה מציע זה בעצם להשתמש בזה, אם אני מבין נכון, כמו שאנחנו מציעים בפרמטר נסועה אך ורק כפרמטר מפחית.

<אסף מיכאלי: זאת אומרת אם יש נהג שעושה שימוש במערכת והוא מסוכן פחות אפשר יהיה להפחית בגינו.

ניסן סלומינסקי: איך אתה יודע שזה יהיה רק הפחתה?

ניסן סלומינסקי: יש סכום גג?

<אסף מיכאלי: הכול ניתן לקבוע.

<אסף מיכאלי: השאלה היא הצורך.

<אסף מיכאלי: כמו שאנחנו מציעים לעניין פרמטר נסועה שיהיה מדובר אך ורק בפרמטר מפחית.

<אסף מיכאלי: בסופו של יום זה גיליון תעריף שמובא לאישור שלנו.

<אסף מיכאלי: הגיליון הוא מאוד פשוט.

<אסף מיכאלי: למשל, לעניין נסועה בגין מבוטח שמצהיר או נוסע בפועל חמשת אלפים קילומטר בשנה ניתן יהיה להעניק הנחה של 15%-10% למשל.

<אסף מיכאלי: לא ניתן יהיה לעשות מבחינת האופן שבו המחשבון עובד טכנית שימוש בפרמטר הזה כפרמטר שמייקר את דמי הביטוח באיזושהי תוצאה.

ניסן סלומינסקי: יש מחיר שאותו אתם מאשרים כמחיר סטנדרטי, וממנו יכולות להיות רק הורדות.

<אסף מיכאלי: למשל, היום יש מחיר בסיס, ואם אתה בן 17 מיתוספים אחוזים מסוימים למחיר הבסיס.

ניסן סלומינסקי: לכל חברה יש מחיר בסיס שונה?

<אסף מיכאלי: נכון.

ניסן סלומינסקי: ואתם מאשרים להם את זה?

<אסף מיכאלי: נכון.

<אסף מיכאלי: אם למשל לאדם אין ותק נהיגה יש לו תוספת על מחיר הבסיס.

<אסף מיכאלי: אם יש לו ותק נהיגה יכולה להיות לו הפחתה בגין מחיר הבסיס.

<אסף מיכאלי: בפרמטר הזה לא ניתן יהיה להוסיף בגין מחיר הבסיס, אלא רק להפחית בגין מחיר הבסיס.

ניסן סלומינסקי: מחירי הבסיס של חברות הביטוח מפורסמות שאדם יידע לאיזו חברה לפנות?

ניסן סלומינסקי: היקר כבר מתחיל שם.

ניסן סלומינסקי: אז אם אדם רוצה להוזיל הוא ילך לחברה שהבסיס שלה נמוך.

ניסן סלומינסקי: השאלה אם אנשים יודעים את זה.

<ניר ברטל: כן.

<ניר ברטל: יש לנו מחשבון שמשרד האוצר מפעיל אותו עם התעריפים שהחברות גובות.

<ניר ברטל: מאות אלפי אנשים נכנסים ובודקים.

<ניר ברטל: יש לנו כארבע מאות אלף אנשים שכל שנה נכנסים למחשבון ובודקים ומשווים את התעריפים, ורואים שלפעמים חברות מורידות מחירים כדי להיות מדורגות במקום יותר גבוה.

<ניר ברטל: ככה הכול יהיה שקוף.

ניסן סלומינסקי: הקופסה הירוקה הזאת – יש רק חברה אחת שמייצרת את זה או שיש הרבה?

ניסן סלומינסקי: זה לא משהו שמיועד לחברה מסוימת, תהיה תחרות על זה?

<ניר ברטל: בשוק הישראלי פועלות כיום שלוש חברות.

<ניר ברטל: יש עוד חברה ישראלית שהחליטה לעבור ולפעול רק בחו"ל כי בשוק המקומי הביקושים לא היו מספיק גבוהים בשבילה.

<ניר ברטל: אנחנו מקווים שהיא תוכל לחזור ולהגביר את התחרות.

<ניר ברטל: גם אם לא יש פה שלוש חברות שמתחרות, ובהחלט יש פה תחרות, והמחירים כמו שאנחנו רואים אותם הולכים ויורדים כל שנה גם מכיוון שהטכנולוגיה נהיית יותר זולה וגם מכיוון שהשוק נהיה תחרותי.

ניסן סלומינסקי: והחברות האלה אושרו על-ידיכם כחברות שנותנות את המבוקש?

<ניר ברטל: אנחנו לא יכולים לפקח עליהן באופן ישיר, אבל אנחנו מפקחים עליהם באופן עקיף.

ניסן סלומינסקי: אז מי יודע שהמכשיר הזה עושה את הפעולה שצריך?

<ניר ברטל: יש תקן של מכון התקנים הישראלי למערכות האלה, ורק מערכת שתעמוד בתקן הזה - -

ניסן סלומינסקי: מי בודק?

ניסן סלומינסקי: מכון התקנים או אתם?

<ניר ברטל: מכון התקנים.

ניסן סלומינסקי: כלומר כדי לקבל אישור מכון התקנים צריך לבדוק ולאשר?

<ניר ברטל: החברה צריכה להגיש את המערכת שלה למכון התקנים.

ניסן סלומינסקי: היום יש כארבע חברות שיש להן אישור לתקן.

<ניר ברטל: יש אחת שקיבלה את התקן, והיתר בתהליך לקבל את התקן.

<ניר ברטל: לפי מה שאנחנו יודעים לא צריכה להיות בעיה.

ניסן סלומינסקי: אם הם בתהליך זה אומר שלא תהיה תחרות, וברגע שאתה מאשר ויש רק אחת אז זה לא טוב.

<ניר ברטל: אחת הסיבות שהם לא הזדרזו להגיש את הבקשה זה מכיוון שעד עכשיו זה לא הפריע להם.

<ניר ברטל: מעכשיו הם לא יוכלו לעבוד בשוק בלי התקן.

<ניר ברטל: הם יזדרזו להגיש את הבקשה, והמערכות שלהם עומדות בתקן, לפי מה שאנחנו יודעים.

<ניר ברטל: אנחנו לא מכון התקנים, אבל לא צריכה להיות בעיה – יהיה פה שוק תחרותי.

<ניר ברטל: המגבלה הבאה שאנחנו מטילים על המערכת זה מחיקת כל מידע ונתונים גם אצל המבטח וגם אצל החברה הטכנולוגית ומניעה ואיסור על המבטח לעשות שימוש בנתונים לצורך יישוב תביעת ביטוח.

<ניר ברטל: אם כבר קרתה תאונת דרכים המבטח לא יכול להשתמש בנתונים האלה לרעת הנהגים או בעל הפוליסה כדי לשלם לו פחות; מגבלה נוספת זה איסור על העברת נתונים.

<ניר ברטל: חברת הביטוח לא תוכל להעביר את הנתונים שקיבלה לאף צד שלישי.

ניסן סלומינסקי: וכמובן, החברה הפרטית לא יכולה להעביר.

<ניר ברטל: כמובן.

ניסן סלומינסקי: היא מעבירה לכל חברות הביטוח?

<ניר ברטל: היא תעביר רק לחברת הביטוח שאצלה עשה המבוטח את הביטוח.

<ניר ברטל: אלה כל המגבלות שאנחנו הוספנו.

<ניר ברטל: הן מפורטות גם בנספח וגם בשאלות ותשובות.

<ניר ברטל: יש פה שמונה מגבלות.

<ניר ברטל: אנחנו חושבים שהמגבלות האלה שומרות ומגנות בצורה מלאה על הפרטיות של הנהגים.

<ניר ברטל: הנתונים לא יישמרו.

<ניר ברטל: מצד שני זה מאפשר לחברות הביטוח להעריך את הסיכון באופן מדויק יותר.

ניסן סלומינסקי: אם C זה נהג לא טוב, שזה לא יגרום לכך שאצלו המחיר יעלה.

ניסן סלומינסקי: לא תהיה הנחה, אבל המחיר גם לא יעלה.

<ניר ברטל: נכון מאוד.

יצחק וקנין: דבר אחד לא הבנתי.

יצחק וקנין: מה העלות האמתית לדבר כזה?

<ניר ברטל: נמצא פה מנכ"ל AIG שמפעילה את זה כבר שנתיים.

<ניר ברטל: הם נותנים את המערכת הזאת חינם.

<ניר ברטל: הוא יכול גם להסביר לך למה הוא חושב לתת מתנה כזאת לציבור, כי זה משתלם גם לציבור וגם לו.

<ניר ברטל: אבל כמו שאמרתי, אם שוכרים את המערכת הזאת בעלות חודשית אפשר לעשות זאת בעשרות שקלים בודדים בחודש.

<ניר ברטל: שבעה עשר שקלים בחודש?

<שחר שרצקי: אני מאיתוראן.

<שחר שרצקי: דמי המינוי הם שבעה עשר שקל בחודש כולל מע"מ.

<שחר שרצקי: הקופסה עצמה עולה כמאתיים שקל, אבל רוב חברות הביטוח שמשתמשות בה להנחת ביטוח מקיף היום מסבסדות או את כולה או את רובה.

מיקי לוי: אבל אתה לא יכול לבוא ולהגיד לי כי לא נמצאות פה כל חברות הביטוח.

מיקי לוי: אולי הוא יכול להגיד לנו מי לוקח את זה על עצמו.

מיקי לוי: אתה זורק משהו לחלל האוויר.

מיקי לוי: צריך להיזהר מהעניין הזה.

<ניר ברטל: לשאלתך, יוצא שהמבוטח מהציבור לא מוציא שקל נוסף מהכיס, אלא רק חוסך כסף.

אוסאמה סעדי: יש לי שאלה לעניין הביטוח והתלות בין ביטוח ותמריצים לבין מאבק בתאונות דרכים.

אוסאמה סעדי: אני יודע שהיום כשהמשטרה שעוצרת מישהו ובודקת רישיונות רכב ורישיונות נהיגה, לא מבקשים לבדוק אם יש לרכב ביטוח חובה או לא.

אוסאמה סעדי: זה היה בעבר, וזה אפילו היה עבירת תנועה אם מישהו לא נוסע עם רישיון ביטוח בתוקף.

אוסאמה סעדי: מה שמבקשים היום זה את אישור הביטוח רק כשבאים לעשות טסט ורישוי לרכבים.

אוסאמה סעדי: אחרי זה המשטרה לא אוכפת.

אוסאמה סעדי: לפני כשבועיים הייתה מין שמועה כזאת שמשנים את זה, והמשטרה תתחיל לאכוף.

אוסאמה סעדי: לכן הייתה התנפלות את סוכני הביטוח, אבל אחר כך אמרו שזה לא נכון.

אוסאמה סעדי: אולי אפשר לבקש כאן?

ניסן סלומינסקי: שאלה יפה שלא קשורה.

ניסן סלומינסקי: אבל אני הייתי בטוח שכן בודקים.

ניסן סלומינסקי: בואו נשמע.

ניסן סלומינסקי: כן, בבקשה.

<אליהו ברמי: אני קצין הבוחנים הארצי מאגף התנועה.

<אליהו ברמי: העבירה של אי נשיאת ביטוח חובה זאת עבירה שנאכפת.

<אליהו ברמי: יש עניין של מדיניות לגבי רישום דוחות.

<אליהו ברמי: יש פעמים שיש כמות דוחות נכבדה דווקא בנושא של עבירות ביטוח, אז לפעמים יש תעדוף איזה עבירות כן לאכוף, ואיזה עבירות לא לאכוף.

<אליהו ברמי: אבל אין מצב שמתירים או מתעלמים לחלוטין מאי קיום ביטוח.

<אליהו ברמי: אם אני מטפל בתאונת דרכים, ולנהג אין ביטוח הוא ייתן את הדין.

ניסן סלומינסקי: כששוטר עוצר אותך בגלל מהירות או סתם, ומבקש מסמכים, למה שלא יבדקו אם יש לו גם תעודת ביטוח חובה?

אוסאמה סעדי: לא מבקשים תעודת ביטוח.

<אליהו ברמי: היום בודקים את זה אבל יש תעדוף אם כן לרשום דוח או לא לרשום דוח.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת שבודקים, ואם לאיש אין לא בטוח שירשמו לו דוח.

<אליהו ברמי: אין חובה.

ניסן סלומינסקי: וואוו.

<אליהו ברמי: יש מצב שיירשם לו דוח.

<אליהו ברמי: זה נתון לשיקולים של השוטר ולמדיניות.

אוסאמה סעדי: מי קובע את המדיניות?

<אליהו ברמי: אגף התנועה קובע את המדיניות.

<אליהו ברמי: יש מצב שיירשם לו דוח, ויש מצב שלא יירשם לו דוח.

<אליהו ברמי: תלוי בכל מיני פרמטרים.

<ירון גולן: אני מהלשכה המשפטית במשרד האוצר.

<ירון גולן: הברירה היום בחוק היא ברירת משפט ולא ברירת קנס.

<ירון גולן: זאת אומרת אם מישהו יערער על הדוח הזה המשטרה צריכה ללכת אתו לבית משפט.

אוסאמה סעדי: אנחנו שואלים אם בכלל מגיעים לשלב שרושמים דוח.

מיקי לוי: פעם היה קיים מצב שאם אין ברשותו או שכח בבית את תעודת הביטוח, תוך שבעה ימים הוא היה צריך להגיע לתחנת המשטרה ולהציג.

מיקי לוי: אתם לא אוכפים את זה?

מיקי לוי: זה הדבר הכי קל.

ניסן סלומינסקי: מיקי, הבנתי את התשובה.

ניסן סלומינסקי: מאחר שבנושא ביטוח חובה אין ברירת קנס, אלא הולכים למשפט, המשטרה לא בנויה ללכת למשפט, ולכן מוותרת על זה מראש.

ניסן סלומינסקי: גם בנושא של הרשויות המקומיות ובמקומות אחרים שצריך ללכת לבית משפט העברנו את זה גם לברירת קנס.

ניסן סלומינסקי: אז אם זאת תהיה ברירת קנס אני מניח שהמשטרה כן תתחיל לרשום את זה.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שצריך להעביר את זה לברירת קנס.

<ירון גולן: זה לא אנחנו, זאת המשטרה.

ניסן סלומינסקי: שתהיה ברירת קנס.

מיקי לוי: אני מציע לזמן לכאן את ראש אגף התנועה.

מיקי לוי: פעם היה נוהל – חמישה ימים, אין ברשותך תעודה – תתייצב בתחנת המשטרה הקרובה, תציג את זה.

מיקי לוי: נוהל כל כך פשוט בלי להסתבך עם בתי משפט.

מיקי לוי: למה זאת בעיה?

מיקי לוי: זה מטיל את העומס על הנהג העבריין.

ניסן סלומינסקי: בחמשת הימים האלה הוא יעשה לו תעודת ביטוח.

מיקי לוי: שיעשה.

ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה שהוא ייסע עד עכשיו במזל בלי תעודת ביטוח חובה.

אוסאמה סעדי: - - - משתנים, כאשר את הדבר העיקרי לא אוכפים.

ניסן סלומינסקי: אם הם יידעו שהמשטרה בודקת את זה הם יעשו ביטוח.

אוסאמה סעדי: - - -

ניסן סלומינסקי: אני הבנתי למה - -

מיקי לוי: יש לו בעיה במגזר שלו, והוא רוצה לפתור את זה.

מיקי לוי: כי כשאין נפגעים אין ביטוח.

ניסן סלומינסקי: אני מסביר שאם זה יהיה ברירת קנס ולא רק משפט המשטרה תאכוף את זה.

אוסאמה סעדי: אבל במקום לחשוב על כמה משתנים יש הדבר הגדול.

אוסאמה סעדי: הייתה הצעה במקום להעביר את זה מברירת משפט לברירת קנס - -

ניסן סלומינסקי: זה בסדר.

אוסאמה סעדי: היום יש להם הנחה מאה אחוז.

אוסאמה סעדי: לא מדברים על הנחה של 10%.

ניסן סלומינסקי: אצלנו אומרים "צווי", שניים.

ניסן סלומינסקי: אלה שני דברים נפרדים.

ניסן סלומינסקי: מה שאתה אומר זה דבר נכון.

ניסן סלומינסקי: העברנו את זה אליו, ודרכו זה ירוץ הלאה למי שצריך ואם לא נטפל בזה.

ניסן סלומינסקי: בלי קשר לזה בואו נטפל עכשיו בדברים שגורמים להנחה.

אוסאמה סעדי: זה לא צווי, זה אחד.

אוסאמה סעדי: איין.

אוסאמה סעדי: אתה מדבר פה לתת הנחה על ביטוח חובה.

אוסאמה סעדי: כאשר אין ביטוח חובה בכלל אז אין הנחה.

ניסן סלומינסקי: להערכתי, יותר מ-90% במגזר היהודי – אני לא יודע בערבי – נוסעים עם ביטוח חובה.

<אסף מיכאלי: מעל 90%.

ניסן סלומינסקי: אני לא מעלה על דעתי מישהו שלא.

ניסן סלומינסקי: אבל מקיף זה סיפור נפרד.

ניסן סלומינסקי: עשית תאונה, פגעת באדם, אתה יכול כל החיים - -

אוסאמה סעדי: מה השיעור באופנועים?

ניסן סלומינסקי: אופנועים זה משהו אחר.

<אסף מיכאלי: היושב-ראש בהחלט צודק.

<אסף מיכאלי: כ-94% מהציבור מקפיד לנסוע עם ביטוח החובה.

<אסף מיכאלי: ההשלכות של נסיעה ללא ביטוח חובה הן כל כך קשות שזה לקיחת סיכון.

<אסף מיכאלי: ברשותכם, נרצה להציג פרמטר נוסף.

<נעמה מנחמי: סיימנו?

<נעמה מנחמי: אתה רוצה להצביע?

ניסן סלומינסקי: נראה אם נצביע או לא.

ניסן סלומינסקי: זה עונה על כל מה שרשום אצלנו?

אוסאמה סעדי: מיקי עוד לא דיבר.

אוסאמה סעדי: איך נצביע?

מיקי לוי: איזה להצביע.

מיקי לוי: רחוק מלהצביע.

<קריאה: לגבי הפרמטר הראשון יש אפשרות?

ניסן סלומינסקי: אחר כך נדבר על הכול.

ניסן סלומינסקי: רק נגמור את שלושת הפרמטרים.

ניסן סלומינסקי: נשמע את כולם.

<ניר ברטל: פרמטר שני זה אותם קורסי נהיגה.

<ניר ברטל: אני אדבר על איך שזה יבוצע כי האופרציה היא חשובה.

<ניר ברטל: יש פה שיתוף פעולה בין משרד האוצר לבין משרד התחבורה שנציגם יושב פה.

<ניר ברטל: משרד התחבורה לקח על עצמו את המחויבות לפקח על אותם קורסים.

<ניר ברטל: הוא יקבע מתכונת וסילבוס.

<ניר ברטל: העברנו לכם דוגמה לקורס כזה לאופנועים – מה מחויב כל משתתף בקורס לעבור הן תיאורטית והן מעשית.

<ניר ברטל: בסוף כל קורס כזה יהיה מבחן.

<ניר ברטל: חלק מהדרישות יהיו גם זיהוי ודאי של משתתף בקורס, שלא מישהו אחר ישתתף בשם מישהו אחר.

<ניר ברטל: מי שיסיים את כל התכנים בקורס, ויעמוד במבחן יקבל תעודה.

<ניר ברטל: את התעודה הזאת הוא יוכל להציג לחברת הביטוח ולהיות זכאי להנחה למשך שלוש שנים.

<ניר ברטל: ההנחה היא שאדם צריך לעשות ריענון אחרי כמה זמן כדי להמשיך להיות זכאי לאותה הנחה.

ניסן סלומינסקי: וזאת התנדבות.

ניסן סלומינסקי: אם אדם רוצה לקבל הנחה ילך לקורס הזה?

<ניר ברטל: יש פה נקודת איזון – ככל שהקורס יעלה יותר אתה יכול לעשות קורס יותר איכותי – יותר זמן, יותר מדריכים.

<ניר ברטל: מצד שני אתה רוצה שהוא גם יהיה כלכלי.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת אדם צריך לשלם על הקורס הזה?

<ניר ברטל: גם פה יש נקודת איזון שהקורס הזה יעלה מאות שקלים פעם אחת, אבל במשך שלוש שנים הוא יפחית לך את עלויות הביטוח, כך שבמצטבר לאנשים שעלויות הביטוח שלהם גבוהות כמו לדוגמה רוכבי אופנועים או נהגים צעירים שעכשיו קיבלו את הרישיון - -

ניסן סלומינסקי: אין דרך שהמדינה תעשה את זה?

ניסן סלומינסקי: כי הרי למדינה יש אינטרס.

ניסן סלומינסקי: היא אמורה להשקיע סכומים גדולים - -

מיקי לוי: עשה תאונה אחרי שנתייםוחצי – הלך הכסף.

<ניר ברטל: זה לא נכון.

<ניר ברטל: הוא ימשיך לקבל את אותה הנחה בגין הקורס גם אם הוא עשה תאונה.

<ניר ברטל: אם הוא עשה קורס יש לו תעודה לשלוש שנים, והוא מקבל הנחה - -

מיקי לוי: מבורך.

ניסן סלומינסקי: למה המדינה לא מסבסדת את זה?

מיקי לוי: חברת הביטוח, זה נכון מה שהוא אמר?

<שי פלדמן: אנחנו פחות מעורבים בקורסי הנהיגה.

מיקי לוי: אם הוא עשה תאונה, ויש לו תעודה אתה תמשיך לתת לו הנחה, כן או לא?

<שי פלדמן: החוזר עוד לא יצא, אבל בהחלט, לפי מה שהוא אומר - הוא כותב, אני עושה.

<שי פלדמן: זה לא נתון לשיקול דעתי.

<שי פלדמן: עקרונית הוא מחייב אותי לתת הנחה בגין קורסי נהיגה.

<שי פלדמן: אנחנו נעמוד מאחורי זה.

<שי פלדמן: יש גם נתונים שתומכים בזה.

מיקי לוי: יפה.

ניסן סלומינסקי: אבל אני חושב שהמדינה כמדינה עושה הרבה מאוד כדי למנוע תאונות דרכים ואמורה להשקיע סכומי עתק - -

<ניר ברטל: נשמע את משרד התחבורה.

ניסן סלומינסקי: הוא שומע אותי.

ניסן סלומינסקי: - - לפחות לפי מה שאומרים אנשי "אור ירוק", אבל היא לא משקיעה מספיק.

ניסן סלומינסקי: זאת השקעה קטנה לעומת השקעות גדולות, ואם היא נותנת תוצאה ויכולה לחנך את הנהגים לנהיגה טובה יותר אז המדינה צריכה לתת את הקורסים האלה חינם כדי שיבואו כמה שיותר.

ניסן סלומינסקי: זה שאחר כך אדם שעשה את זה ירוויח מהביטוח – מאה אחוז, זה יגרום לו לרצות לבוא, אבל לא שישלם עוד כסף.

ניסן סלומינסקי: זה קצת אבסורד.

ניסן סלומינסקי: ברגע שאדם צריך לשלם כסף הוא לא יבוא.

ניסן סלומינסקי: הוא לא יתחיל לעשות חשבון שהוא ישלם עכשיו, ובמשך שלוש שנים זה יירד.

ניסן סלומינסקי: אנשים לא עושים את החשבון הזה.

<ניר ברטל: אנחנו רואים אנשים שעושים את הקורסים האלה בלי לקבל הנחה היום בביטוח.

ניסן סלומינסקי: וגם משלמים?

<ניר ברטל: וגם משלמים.

ניסן סלומינסקי: אני מניח שזה במספרים קטנים.

<ניר ברטל: יש כאן אנשים מעבירים במשך עשרים שנה את הקורסים האלה למשטרה, לזק"א, לאיחוד הצלה.

<ניר ברטל: אלה ארגונים שעושים את הקורסים האלה באופן אדוק כל שנה כי הם מבינים את הערך הגדול שיש לשיפור המיומנויות, בעיקר לנהגים בתחילת דרכם.

ניסן סלומינסקי: לנהגים שלהם.

<ניר ברטל: נכון.

ניסן סלומינסקי: אז שוב – לא הנהג כנהג משלם, זה זק"א משלמת.

ניסן סלומינסקי: זה משהו אחר.

<ניר ברטל: במגזר העסקי זה ככה.

ניסן סלומינסקי: אבל אדם פרטי שאנחנו רוצים שיעשה את הקורס – אם הוא צריך לשלם כסף הסיכוי שהוא יעשה את זה ויתחיל לעשות חשבון איך זה ירד במשך שלוש שנים זה לא טוב.

ניסן סלומינסקי: להערכתי, המדינה צריכה לקחת את זה על עצמה.

<עידן עבודי: אני ממשרד התחבורה.

<עידן עבודי: נתבקשנו על-ידי הממונה על הביטוח גם לראות מה היתרונות בקורס כזה וגם השתלמויות כאלה וגם אחר כך לבנות את התכנית.

<עידן עבודי: אנחנו בנינו תכנית מתוך מחשבה כי הביטוח באופנועים הוא מאוד גבוה.

<עידן עבודי: בעצם צריך את הסבסוד הזה, וזה ייחשב כסבסוד.

<עידן עבודי: האופן שזה בנוי שפעם בשלוש שנים יש השתלמות קטנה שתעלה סכום קטן – אם תהיה הנחה מספיק גדולה בביטוח זה כן יגרום להרבה מאוד רוכבים לעשות את הקורס הזה.

<עידן עבודי: זה בעצם ההשתתפות של המדינה.

<עידן עבודי: אם גובה ההנחה יהיה מספיק גבוה עבור המגזר הזה שמשלם סכומים גם ככה גבוהים.

<עידן עבודי: זה לא ביטוח רכב; יש פה פער מאוד גדול, יש פה נתח מספיק גדול בשביל להוריד סכום ניכר, ואז הרבה יבואו לעשות את זה.

<עידן עבודי: במשרד התחבורה אנחנו מחפשים פתרונות לגודש.

<עידן עבודי: אופנועים הם בהחלט פתרון.

<עידן עבודי: אנחנו קוראים לזה "כלי רכב אישיים".

<עידן עבודי: אנחנו מנסים עכשיו לפרוס מגוון – מקורקינטים ועד רכבים עירוניים קטנים.

<עידן עבודי: אנחנו רואים באופנועים כלי שאנחנו יכולים לפתור אתו את בעיית הגודש.

<עידן עבודי: הגודש הוא העלות החיצונית הכי גבוהה בתחבורה באופן משמעותי מכל עלות אחרת.

<עידן עבודי: לדעתנו, על-ידי הכלי הזה אנחנו באמת יכולים לתרום - -

ניסן סלומינסקי: לי יש מכונית.

ניסן סלומינסקי: דיברת רק על אופנועים.

ניסן סלומינסקי: ל-95% מהציבור יש מכוניות.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מדברים כאן על מכוניות.

ניסן סלומינסקי: מה לגביהן?

ניסן סלומינסקי: למה שהמדינה לא תעודד את הציבור לעשות קורס מתקדם של זה על חשבונה?

<עידן עבודי: אני מפריד את זה למכוניות ולאופנועים.

<עידן עבודי: אנחנו מזהים פוטנציאל אדיר באופנועים ככלי להורדת הגודש - -

ניסן סלומינסקי: מה זה "גודש"?

<עידן עבודי: עומס בכבישים.

<עידן עבודי: זה עולה למדינה הרבה מאוד כסף - -

ניסן סלומינסקי: אתם מעודדים אנשים לרכוב על אופנועים?

מיקי לוי: בגלל הגודש בכבישים.

ניסן סלומינסקי: אני יודע.

ניסן סלומינסקי: אז המדינה מעודדת אנשים לרכוב על אופנוע כדי להוריד?

<קריאות: כן.

ניסן סלומינסקי: מה?

מיקי לוי: כן.

ניסן סלומינסקי: זה הכלי הכי מסוכן, ואתם מעודדים?

<עידן עבודי: - - -

מיקי לוי: - - - שזה לא יהיה מסוכן.

ניסן סלומינסקי: כשהוא נוסע על 190?

מיקי לוי: עזוב את המשוגעים.

מיקי לוי: יש סטודנטים, יש אנשים נורמליים.

ניסן סלומינסקי: אתה נסעת?

ניסן סלומינסקי: היה לך פעם רכב כזה?

ניסן סלומינסקי: לי היה פעם.

ניסן סלומינסקי: לא אופנוע, וספה.

ניסן סלומינסקי: אני יודע מה זה בפרט בגשמים וכדומה.

ניסן סלומינסקי: אז המדינה עוד מעודדת?

<עידן עבודי: כן.

<עידן עבודי: גם רשות המיסים - -

ניסן סלומינסקי: כל אבא ואמא מתפללים שהילד לא יבקש, אפילו לא לקנות אופניים, נניח.

ניסן סלומינסקי: אבל בטח לא מעבר לזה.

ניסן סלומינסקי: ואתם מעודדים?

מיקי לוי: בגלל זה רשות המסים הורידה את המיסוי על נפח קטן כדי לקחת פחות - -

<עידן עבודי: אנחנו מגלים שיש פה תרומה מאוד גדולה בעלויות החיצוניות מתחבורה - -

מיקי לוי: הוא צודק.

<עידן עבודי: העלויות החיצוניות עולות למדינה - - -

ניסן סלומינסקי: מה זה עלויות?

ניסן סלומינסקי: מה עם סכנת נפשות?

<עידן עבודי: אופן השימוש מסוכן.

<עידן עבודי: אנחנו אומרים שאם השימוש יהיה יותר נכון ויותר טוב בעזרת ההדרכות האלה אנחנו נשיג תוצאה שהיא כן טובה.

ניסן סלומינסקי: על שני גלגלים כמה שנהג ינהג טוב, מספיק שרכב לידו ייתן דחיפה קטנה - -

<עידן עבודי: אפשר להגיד אותו דבר גם על אוטובוס.

<עידן עבודי: כשעשרים טון מסתובבים בכביש ודורסים מישהו - -

ניסן סלומינסקי: אבל גם אם יש תאונה במכונית לפעמים יוצאים בזה שנגרם נזק למכונית.

ניסן סלומינסקי: אם המכונית חזקה אז עוד יותר טוב.

ניסן סלומינסקי: אנשים מוכנים להשקיע יותר כסף על מכונית שהשלדה שלה יותר חזקה כדי שאם תהיה תאונה, חס ושלום, לא תהיה פגיעה בנפש.

ניסן סלומינסקי: רכב שנוסע על שניים – פעם ראשונה שאני שומע את זה, ואני חושב שזה אבסורד.

<עידן עבודי: אנחנו גם בונים תשתית תומכת בדו-גלגלי.

<עידן עבודי: זיהינו שיש פגיעות בגלל מעקות בטיחות ושדרגנו את מעקות הבטיחות כדי להוריד את הפגיעות האלה; צבעים על הכביש, אספלט, סוג האספלט.

<עידן עבודי: אנחנו באמת מנסים לתת תמיכה כי בכל העולם – לא רק במדינת ישראל, אלא באירופה, בארצות-הברית ואפילו באוסטרליה – יש מגמה לראות בכלי הזה פתרון תחבורתי כי העולם לא יודע איך להתמודד עם הגודש.

ניסן סלומינסקי: בטיוואן אנשים נוסעים על וספות.

ניסן סלומינסקי: הם נוסעים מכובד.

ניסן סלומינסקי: 70% נוסעים על וספות, ואחר כך יש גם כמה כלי רכב, אבל זה לא אופנועים.

ניסן סלומינסקי: טוב, אבל בואו נעזוב את זה.

<עידן עבודי: זה לא חייב להיות אופנועי ספורט.

<עידן עבודי: רוב האופנועים היום בישראל הם- - -

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: בואו נרד מזה, זה לא הדיון כרגע.

ניסן סלומינסקי: נחזור לשאלה – למה שהמדינה לא תעודד אנשים לקחת את הקורס הזה בכך שהקורסים האלה יהיו חינם?

ניסן סלומינסקי: זאת השקעה יחסית קטנה מאוד, והתועלת שלה יכולה להיות עצומה.

ניסן סלומינסקי: חוץ מזה שאדם יקבל גם הנחה, וזה ידרבן אותו לבוא.

ניסן סלומינסקי: אבל אנחנו כמדינה – למה לא נעודד את זה?

<עידן עבודי: אני אפריד בין מכוניות לבין אופנועים.

<עידן עבודי: במכוניות יש לנו תכנית אחרת מול המשרד להגנת הסביבה.

<עידן עבודי: אנחנו יכולים לשבת ולראות איך מכניסים את התכנית.

<עידן עבודי: הסכום הוא כל כך קטן, והתועלת בקורסים האלה היא לא רבה.

<עידן עבודי: אנחנו צריכים לראות איך אנחנו יכולים ליצור קורס לרכב עם ארבעה גלגלים שייתן תועלת מספיק טובה לנהג גם מבחינת הביטוח וגם מבחינת בטיחות.

<עידן עבודי: המערכות המתקדמות – קשה לעשות קורס שייתן משהו.

<עידן עבודי: באופנועים זה יותר קל.

<נעמה מנחמי: כמה עולה קורס כזה?

ניסן סלומינסקי: כל האמצעים שהאם אומרים זה מצוין, ואתה רואה שכתוצאה מזה מספר תאונות הדרכים עוד עולה.

ניסן סלומינסקי: בסופו של דבר יש לך בן אדם.

ניסן סלומינסקי: ועם כל האמצעים, אם הבן אדם לא יידע איך לנהוג או לא יידע איך להשתמש באמצעים לא עשינו כלום.

ניסן סלומינסקי: הקורס מיועד לבן אדם.

ניסן סלומינסקי: מה שהם אומרים ומה שחברות הביטוח חושבות זה שכתוצאה מקורס כזה כן יימנעו תאונות דרכים.

<אסף מיכאלי: ברשותך, אני רוצה להתייחס לנקודות האלה - -

<נעמה מנחמי: אולי רק תגיד לנו כמה עולה קורס?

<אסף מיכאלי: - - אתה מדבר על היבטים של תקצוב ומימון, ויש שאלות שמתחילות לעלות.

<אסף מיכאלי: לדעתי, צריך להתחיל לעבוד בהדרגתיות גם בנושא הזה מכיוון שההיבט של שימוש בקורסי נהיגה מתקדמים כדי להפחית את הסיכון על הכבישים וכדי להוזיל את פרמיית הביטוח כפרמטר זה חדש.

<אסף מיכאלי: לדעתי, אפשר להשיק אותו, לבנות את אותם קורסים ולראות את ההשפעה הן ברמה של ההיענות הציבורית והן ברמה של היענות החברות להפחית את הפרמיה, ולראות האם אנחנו נמצאים בנקודה שמספקת אותנו או שמא אנחנו צריכים לייצר תמריצים נוספים כדוגמת מימון ממשלתי כזה או אחר כך שהקורסים יהיו זולים יותר ונגישים יותר.

<אסף מיכאלי: אני חושב שזאת שאלה מאוד טובה, אבל אנחנו כרגע לא שם כיוון שהקורסים האלה לא מוצעים לציבור ולא מהווים פקטור בהיבט של הפחתת פרמיית הביטוח, ואנחנו עדיין לא יודעים לאמוד את הרצון של הציבור לצרוך את הקורסים האלה.

<אסף מיכאלי: אם הפרמטר הזה יאושר אנחנו נבחן את השימוש ועל פני זמן נראה את הצורך לשקול מימון נוסף כדי לתמרץ את השימוש בקורסים האלה.

<אסף מיכאלי: כמובן, זה מבורך אבל זה צרות של עשירים.

ניסן סלומינסקי: אנחנו עובדים עם היגיון.

ניסן סלומינסקי: אנחנו יודעים שאם באמת חושבים שקורס כזה שמלמד את הנהג יכול להפחית תאונות אנחנו צריכים לדעת שאנחנו צריכים של עניין ובלי קשר רק לכך שזה יוזיל את הביטוח, אלא גם לגופו של עניין, לדרבן את הציבור ללכת.

ניסן סלומינסקי: אם זה יעלה כסף – הסיכוי שילכו הרבה אנשים הוא אפסי.

ניסן סלומינסקי: וגם החישוב שזה ירד לו בעתיד – אנשים לא ייגשו לזה.

ניסן סלומינסקי: אם אתם רוצים שזה יצליח – ואני מניח שאתם רוצים – קחו את זה בחשבון כי עלויות של קורס כזה, להערכתי, הן קטנות בהשוואה לכך שהולכים לשפר כבישים ולהרחיב אותם.

ניסן סלומינסקי: שם זה סכומים אדירים, ופה זה גרושים, אבל זה יכול להיות קטליזטור טוב לדרבן את האנשים.

<אסף מיכאלי: בוודאי.

<אסף מיכאלי: אין לנו מחלוקת שבמידה שההיענות תהיה נמוכה יש צורך לנטר מדוע.

<אסף מיכאלי: מבחינתנו כיריית פתיחה לכל הנושא הזה של שימוש בקורסים ביטוחיים אנחנו בהחלט שמים קודם כול את קבוצת הנהגים שנמצאים ברמות הסיכון הגבוהות יותר.

<אסף מיכאלי: אותם נהגים משלמים פרמיות מאוד גבוהות היום על ביטוח החובה, כשלושת אלפים שקלים.

<אסף מיכאלי: בגין אותם נהגים הנחה של 20%-10% זאת הנחה מאוד משמעותית.

ניסן סלומינסקי: דרך אגב, הקופסה הירוקה יכולה להיות גם יעילה לגבי הרכבים הדו-גלגליים?

<אסף מיכאלי: נבחנות גם האפשרויות לעשות שימוש בקופסה הירוקה גם ברכב דו-גלגלי.

<קריאה: צריך לשדרג את התקן לדו-גלגלי.

<קריאה: בינתיים התקן הוא לארבע-גלגלי.

<אסף מיכאלי: זה עדיין לא שם, אבל השימוש הזה נבחן.

<אסף מיכאלי: ברשותכם – הפרמטר אחרון.

<אסף מיכאלי: ראיתי שחבר הכנסת לוי יצא, ועמדתו בנושא ידועה.

<אסף מיכאלי: הפרמטר האחרון מדבר על נסועה.

<אסף מיכאלי: המחקרים שלנו מלמדים אותנו שהנסועה היא פקטור משמעותי ומובהק סטטיסטית ככל שזה נוגע לתמחר הביטוח.

<אסף מיכאלי: אנחנו יודעים לומר שנהגים שנוהגים משמעותית מתחת לממוצע מספר קילומטרים מסוים הם מהווים סיכון נמוך משמעותית.

<אסף מיכאלי: בהתחלה בדיון הקודם הצענו את הפרמטר הזה שיוכל להשפיע באופן אבסולוטי על מחיר הביטוח הן כלפי מעלה והן כלפי מטה.

<אסף מיכאלי: כחלק מההפנמה של הערות הוועדה התיקון שעשינו מבקש לקבוע את הפרמטר הזה אך ורק כפרמטר מפחית.

<אסף מיכאלי: המשמעות היא שיהיה מחיר בסיס כמו שדיברנו על מחיר בסיס בפרמטר האחר, ורק נהגים שנוסעים מתחת לממוצע יוכלו לבקש וליהנות מתעריפים נמוכים.

<אסף מיכאלי: חבר הכנסת לוי, ציינתי שאתה לא ממהר לאשר את הפרמטר הזה.

<אסף מיכאלי: אני אחזור שוב: כחלק מההפנמה של ההערות שהתקבלו בדיון הקודם אנחנו מציעים היום את הפרמטר הזה אך ורק כפרמטר מפחית.

<אסף מיכאלי: משמעות הדבר שממחיר הבסיס אפשר לעשות שימוש אך ורק כלפי מטה בגין אוכלוסייה שנוסעת באופן ניכר נסועה שהיא מתחת לנסועה הממוצעת.

<אסף מיכאלי: מחקרים מלמדים אותנו שאותה קבוצה שנוסעת משמעותית מתחת לממוצע היא קבוצה שהסיכון בגינה נמוך בצורה מובהקת, ולכן ניתן לתמחר - -

<קריאה: מה עם מוניות?

מיקי לוי: אם הוא לא עומד בנסועה כל הקריטריונים האחרים לא נותנים לו?

ניסן סלומינסקי: מה זה קשור?

ניסן סלומינסקי: כל קריטריון הוא כשלעצמו.

מיקי לוי: אני שואל, האם יש טבלה שאומרת, נסועה – אחוז, כריות אוויר – 3%; זאת אומרת אם אני לא עומד בנסועה אני מפסיד איקס אחוזים.

מיקי לוי: הוועדה יכולה לקבל את החלוקה, בבקשה?

<אסף מיכאלי: החלוקה לפי משתנים או אחוזים מספריים?

<אסף מיכאלי: מה השאלה?

מיקי לוי: שוב – אתה אומר שאתה נותן 30% הנחה בביטוח, למשל - -

<שי פלדמן: חברות הביטוח.

ניסן סלומינסקי: חברות הביטוח נותנות.

מיקי לוי: אין לי בעיה.

מיקי לוי: יש כאן ארבעה פרמטרים.

ניסן סלומינסקי: שלושה כרגע.

ניסן סלומינסקי: עוד מעט יהיה הרביעי.

מיקי לוי: אם אני לא עומד בנסועה כמה היא שווה?

מיקי לוי: זה מה שאני רוצה לדעת.

מיקי לוי: אני אעמוד בכל המשתנים האחרים, אם כי בכל פרמטר יש נסועה.

מיקי לוי: למרות שיש למונית או לרכב הפרטי אותם נתונים: לא עשה תאונה, אין שלילה, יש מערכת בקרת יציבות, ויש מערכת לנעילת גלגלים – הכול, אבל אין לי נסועה- -

<נעמה מנחמי: על כל אחד מהם אתה תקבל את ההנחה.

מיקי לוי: אני רוצה לדעת כמה.

מיקי לוי: אני רוצה לדעת אם הנסועה היא 98% מההנחה - -

ניסן סלומינסקי: תלוי בחברות הביטוח.

מיקי לוי: אני משתגע, נו, באמת.

מיקי לוי: הוא אומר שלכל אחד יש הערך שלו אני רוצה לדעת כמה הנסועה מול האחרים.

מיקי לוי: מישהו עשה חלוקה?

<ניר ברטל: בסוף יש חופש לכל חברת ביטוח לקבוע את שיעור ההנחה, אם בכלל היא רוצה לתת הנחה.

<ניר ברטל: אנחנו מעריכים שבגין נסועה נמוכה תהיה הנחה של כ-15%.

מיקי לוי: אתה מבין את זה?

ניסן סלומינסקי: מה הבעיה?

מיקי לוי: כשיגיע תורי.

מיקי לוי: אני לא רוצה להתרגז עכשיו.

ניסן סלומינסקי: אבל אתה כבר מתרגז.

<ניר ברטל: לשאלתך, אם אפשר לראות את זה – כן.

<ניר ברטל: באותו מחשבון כל בן אדם יוכל לראות על השקל כמה הוא משלם אם הוא נוסע מעט ואם הוא נוסע נסיעה ממוצעת.

ניסן סלומינסקי: אוקיי, זה סביר.

ניסן סלומינסקי: אני ביקשתי להכניס קריטריון נוסף שהנסועה זה לא חופף.

ניסן סלומינסקי: הסברתי לך בזמנו בטוב טעם.

ניסן סלומינסקי: כמו שיש ביטוח מקיף אצל חברות – אם אדם מודיע שביום מסוים הוא לא נוסע אין לו ביטוח על היום הזה, פרט אולי למקרים חריגים של הצלת נפשות.

ניסן סלומינסקי: בביטוח המקיף חברות נותנות על זה הנחה.

ניסן סלומינסקי: שוב, לא חייבים, אבל נותנים.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה שגם בביטוח חובה אם מגיע אדם ואומר, אני ביום מסוים לא נוהג הוא יקבל הנחה - -

מיקי לוי: חברות ביטוח נותנות הנחה לרכב שלא נוסע בשבת.

ניסן סלומינסקי: לא רק בשבת.

ניסן סלומינסקי: אתה זוכר שפעם היה הנושא של הדלק - -

<שי פלדמן: הנושא הזה לא מובהק סטטיסטית.

ניסן סלומינסקי: בביטוח המקיף נותנים, אבל זה רשות.

ניסן סלומינסקי: אנחנו לא מדברים על חובה.

ניסן סלומינסקי: אני הסברתי לניר בזמנו שזה לא חופף את כמות הקילומטרים שנוסעים כי האדם הזה יכול לנסוע כמות עצומה של קילומטרים – זה לא שייך.

ניסן סלומינסקי: זה שרכב לא נמצא על הכביש זה אלמנט שמונע תאונות.

ניסן סלומינסקי: נניח, אדם נוסע מירושלים לנתניה – יש אדם שעושה את זה בשעה, ויש אדם שעושה את זה בשעתיים בהנחה ששניהם נוסעים במהירות המותרת.

ניסן סלומינסקי: זה שנוסע שעתיים, הסיכון שלו לתאונות יותר גדול מזה שנמצא על הכביש שעה.

ניסן סלומינסקי: אדם שלא נמצא עשרים וארבע שעות על הכביש בלי קשר למספר הקילומטרים – בוודאי לא מהווה גורם שעושה תאונה או גורם שיעשו לו תאונה.

ניסן סלומינסקי: לכן רציתי שיכניסו את זה - -

<אסף מיכאלי: אני מסכים עם הדברים, אני רק לא מצליח לגמרי להבין הלוגיקה ברמה הסטטיסטית.

<אסף מיכאלי: אם אנחנו יודעים להצביע על אדם שביום כלשהו הוא לא עושה שימוש ברכב שלו - -

ניסן סלומינסקי: אם הוא מודיע.

<אסף מיכאלי: - - ואנחנו יודעים להגיד שביום ראשון, שני, רביעי וחמישי הוא עושה שימוש גדול מהממוצע ברכב שלו, אנחנו לא יודעים להגיד עליו ברמה הסטטיסטית שאותו אדם הוא יותר מסוכן או פחות מסוכן מאחר.

<אסף מיכאלי: קודם כול מי שלא נוסע יום בשבוע זה לא אומר שבימים האחרים הוא משלים את הקילומטרים האלו.

<אסף מיכאלי: הוא לא נוסע, נקודה.

<אסף מיכאלי: בימים האחרים הוא נוסע כרגיל- -

מיקי לוי: אם הוא יחרוג מהנסועה הוא פשוט לא יקבל את ההנחה.

מיקי לוי: זה מה שהוא אומר.

<אסף מיכאלי: אבל הוא רוצה לנתק את זה מפרמטר הנסועה, אם הבנתי נכון.

ניסן סלומינסקי: בהקשר של הנסועה נתתי לך דוגמה – שני אנשים שנוסעים מירושלים לנתניה – אחד עושה את זה בשעה, ואחד עושה את זה בשעתיים.

ניסן סלומינסקי: זה שנוסע שעתיים נמצא שעתיים על הכביש.

ניסן סלומינסקי: הפוטנציאל של תאונות שלו או שיעשו לו זה שעתיים.

ניסן סלומינסקי: זה פי שניים יותר מזה שנוסע שעה אף על פי שהם נוסעים אותו מספר קילומטרים.

ניסן סלומינסקי: כלומר הימצאות על הכביש זה אלמנט שגורם לתאונה.

ניסן סלומינסקי: אדם שנוסע, למשל, לחודש, מודיע לחברת הביטוח ומורידים לו מהביטוח חוץ מעלויות קטנות מסוימות שמא הרכב יתגלגל למישהו אחר.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת כשאתה לא נמצא על הכביש בלי קשר לנסועה, אם הוא לא נוסע יום אחד הוא לא משלים את הקילומטרים האלה.

ניסן סלומינסקי: אבל הוא גם בכלל לא נמצא עשרים וארבע שעות לא על הכביש בלי קשר לקילומטרים.

ניסן סלומינסקי: אם שנוסע מעט קילומטרים, אבל נמצא הרבה על הכביש זה פוטנציאל לתאונות.

ניסן סלומינסקי: לכן יש חברות שנותנות הנחה כי זה שווה להן.

ניסן סלומינסקי: שביעית מהזמן הוא לא פוטנציאל לתאונות לא שהוא גורם להן ולא שגורמים לו.

<אסף מיכאלי: אני מבין את ההערה.

<אסף מיכאלי: אני יכול להציע לנסות לייצר מחקר סטטיסטי בנושא הזה.

<אסף מיכאלי: יש לנו גורם שאמון על הדברים האלה.

ניסן סלומינסקי: מה הבעיה שלכם?

ניסן סלומינסקי: אם, נניח, זה לא?

ניסן סלומינסקי: חברות הביטוח לא ייתנו הנחה על זה.

<אסף מיכאלי: הפרמטרים שהגשנו לוועדה הם פרמטרים שעמדו בקריטריונים מסוימים.

<אסף מיכאלי: בין היתר ניתחנו אותם ברמה הסטטיסטית.

<אסף מיכאלי: אנחנו בחנו מחקרים בעולם, כיצד הפרמטרים הללו משפיעים על הסיכון הביטוחי, ומה הפוטנציאל שלהם להשפיע על פרמיית הביטוח, וכתוצאה מזה שהציבור יעשה בזה שימוש.

<אסף מיכאלי: ככל שידוע לי, אני לא מכיר מחקר שניסה לאתר את הנושא של יום בשבוע כלשהו או אפילו יומיים בשבוע שלא נעשה בהם שימוש, וההשפעה על הסיכון כתוצאה מאותו דבר.

<אסף מיכאלי: אבל בהחלט אנחנו יכולים להגיש - -

ניסן סלומינסקי: בלי מחקרים.

ניסן סלומינסקי: תגיד לי מתוך היגיון, אם אדם לא נמצא על הכביש שביעית מהזמן, יש פחות סיכון?

<אסף מיכאלי: כן, אבל - -

ניסן סלומינסקי: מספיק כן.

ניסן סלומינסקי: חברת הביטוח תעשה את החשבון שלה.

ניסן סלומינסקי: אם היא תחשוב שלא – לא תיתן הנחה; אם היא תחשוב שכן – היא תיתן הנחה.

ניסן סלומינסקי: אבל ההיגיון אומר שכן.

ניסן סלומינסקי: ההיגיון אומר דבר פשוט, אם אתה לא נמצא על הכביש אתה לא מהווה סכנה שאתה תגרום לה או אחרים יגרמו כלפיך.

ניסן סלומינסקי: אם אתה לא נמצא על הכביש במשך חודש שלם מתוך שנה ברור שהפוטנציאל שלך לגרום לתאונה יורד.

ניסן סלומינסקי: בטח שכן, מה לא?

<אסף מיכאלי: אם אני לא עושה שימוש ברכב יום בשבוע, ובשאר הימים אני נוסע נסועה שהיא גבוהה מהממוצע – אני מהווה סיכון תעבורתי גבוה יותר או נמוך יותר?

ניסן סלומינסקי: כמו שאמרנו, הרכיבים האלה, אחד לא תלוי באחר.

ניסן סלומינסקי: אין שום קשר בין הרכיב הזה לרכיב הזה.

ניסן סלומינסקי: אם, נניח, אתה נוסע הרבה קילומטרים, למרות שאני לא נוסע יום בשבוע – מה זה קשור?

ניסן סלומינסקי: אין לזה קשר.

ניסן סלומינסקי: אם הנסועה היא גבוהה יש יותר סיכון; נסועה נמוכה – הסיכון פחות, גם אם אתה נוסע שבעה ימים, ואתה נוסע רק חמשת אלפים קילומטר, ואני נוסע ארבעים אלף בחודש, אז הסיכון שאתה תגרום לתאונה הוא הרבה יותר נמוך מהסיכון שיש לי שאני נוסע ארבעים אלף קילומטר, למרות שהוא נוסע שבעה ימים, ואני נוסע רק שישה ימים.

ניסן סלומינסקי: אין קשר.

ניסן סלומינסקי: מה זה קשור?

ניסן סלומינסקי: כל קריטריון עומד בפני עצמו, ומאחר שזאת גם לא חובה על חברות הביטוח, אז חברות הביטוח יעשו את החשבון שלהן.

ניסן סלומינסקי: אם הן יחשבו שזה נכון הן ייתנו את ההנחה, ואם לא אז לא.

ניסן סלומינסקי: כמו בביטוח מקיף.

ניסן סלומינסקי: כמו שהוא אומר, יש חברות שחושבות שזה טוב ונותנות הנחה, ויש חברות שלא נותנות הנחה, וכל אחד יעשה את החשבון הכלכלי.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שאותה חברה שתיתן הנחה אליה יזרמו ציבורים מסוימים הרבה יותר כי הוא מקבל הנחה גדולה יותר.

ניסן סלומינסקי: אחרים יעשו את החשבון.

<אסף מיכאלי: צריך לעשות פה שני דברים.

<אסף מיכאלי: להבנתי, צריך בכל זאת לבצע עמידה של הפוטנציאל השפעה של תיקון כזה על הסיכון, ושנית לשבת ולהגדיר את אותו פרמטר גם אצלנו עם המחלקה המשפטית וגם עם המחלקה המשפטית שלכם כך שנגדיר את הפרמטר ונדע לתת לו שם.

<אסף מיכאלי: אתה אומר שיכול להיות שהוא נכון, אבל צריך לתת בו סימנים.

ניסן סלומינסקי: מה שאתה אומר כרגע זה שאנחנו לא נסגור את הישיבה היום מסיבה פשוטה, כי דיברנו על זה כבר בישיבה הקודמת, ונתנו לכם את הזמן לעשות את זה.

ניסן סלומינסקי: כל מה שאני אומר עכשיו, אפילו את הדוגמה על הנהגים מירושלים לנתניה נתתי לו.

ניסן סלומינסקי: דיברנו על זה, היה הזמן לעשות את זה.

ניסן סלומינסקי: אם לא ניצלתם, ואתה אומר שדרוש כאן מחקר ולא עשיתם, אז נחכה שתעשו מחקר.

ניסן סלומינסקי: לדעתי, לא צריך לעשות שום מחקר כי אתה לא מפסיד שום דבר בזה שאתה נותן.

ניסן סלומינסקי: אם ההיגיון אומר שכן, ואתה לא מחייב אף אחד מה מפריע לך לעשות את זה?

<אסף מיכאלי: היושב-ראש, לכל הפחות צריך לייצר הגדרה מסודרת ומאושרת גם אצלנו וגם מול המחלקה המשפטית שלך של אותו פרמטר.

ניסן סלומינסקי: בבקשה.

ניסן סלומינסקי: כמה זמן עבר מהישיבה הקודמת?

ניסן סלומינסקי: לא אכפת לי שנגדיר אותו, וההגדרה הסופית המדויקת תהיה אחר כך בהתייעצות.

ניסן סלומינסקי: אבל שנאשר אותו כקריטריון או שנחכה – כי חיכיתי – הרי בשביל זה הפסקנו.

ניסן סלומינסקי: היו אז שתי סיבות למה לא סגרנו את זה: א', הקופסה הירוקה שרצינו לסגור והשני זה הנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: עם יתר הפרמטרים לא הייתה בעיה.

ניסן סלומינסקי: דיברנו באריכות על שניהם.

<ניר ברטל: אנחנו בעד כל משתנה שיש בו לאפיין ולתמחר את הסיכון באופן מדויק יותר.

<ניר ברטל: יחד עם זאת הצגנו לכם את רשימת הקריטריונים שאנחנו הגדרנו איך בוחרים ומחליטים אם להוסיף משתנה או לא.

<ניר ברטל: על המשתנה שאתה מציע עכשיו חלק מהדברים עדיין בתהליכי עבודה.

<ניר ברטל: הגדרנו ארבע הגדרות שצריכות להתקיים כדי שהמשתנה יגיע לוועדה.

<ניר ברטל: אחד זה, למשל, עניין ההגדרה שלו.

<ניר ברטל: אנחנו די בתמימות דעים בעניין הזה.

<ניר ברטל: הבנו בהתחלה שזה לא רק שישי שבת, אלא צריך להיות כל יום במשך השבוע.

<ניר ברטל: דבר שני, אנחנו עדיין בתהליך עבודה בעניין הערכת הסיכון.

<ניר ברטל: להגיד שזה מוריד באחוז או יותר או לא מוריד בשום דבר – זה משהו שמוקדם להגיד.

<ניר ברטל: אנחנו בתהליך של בחינת הנתון הזה.

<ניר ברטל: זה לא פשוט לנו.

ניסן סלומינסקי: הרי בסופו של דבר אתה לא מחייב את חברות הביטוח.

ניסן סלומינסקי: את הנושא הזה חברות הביטוח צריכות לעשות.

ניסן סלומינסקי: נניח שאתה עושה חשבון שזה יוריד 17%, אבל אם חברת הביטוח תחשוב שהיא מורידה 5% היא תוריד 5%.

ניסן סלומינסקי: אז מה הרלוונטיות?

<ניר ברטל: נכון, אבל אם נמצא שהמשתנה הזה לא מוריד ולא מעלה שום דבר אז לפי הקריטריונים שהגדרנו באגף, ולפיהם אנחנו בוחרים משתנים זה לא קריטריון שנכון שיתוסף.

<ניר ברטל: אם חברי הוועדה ירצו אף על פי שזה לא משפיע ולא מוריד כן להוסיף את זה, זה בהחלט לשיקולכם.

<ניר ברטל: אנחנו בהחלט לא שקטנו על השמרים בעניין הזה.

<ניר ברטל: הדבר המורכב במשתנה הזה בניגוד למשתנים אחרים – פקודת ביטוח רכב מנועי מחייבת שלבלם יהיה ביטוח, לא משנה אם הוא נוסע או לא נוסע ברכב.

<ניר ברטל: בעצם כשאתה אומר שלא יהיה ביטוח ביום מסוים אתה שם מכשול בפני עיוור, וגורם לאנשים - -

ניסן סלומינסקי: לא, עברנו על זה כבר.

ניסן סלומינסקי: ואפילו אתה עצמך אמרת שאדם שנוסע לחודש – יש הסדר עם חברות הביטוח שיש לו ביטוח מינימלי.

<ניר ברטל: אנחנו קוראים לזה ביטוח השבתה.

ניסן סלומינסקי: מאה אחוז.

ניסן סלומינסקי: אז יהיה ביטוח השבתה.

<ניר ברטל: אתה צודק, אדוני.

<ניר ברטל: ביטוח השבתה זה ביטוח למישהו שלא נוסע ברכב.

ניסן סלומינסקי: לתקופה מסוימת.

<ניר ברטל: כן, זה לפחות שלושים יום.

<ניר ברטל: כדי לשנות את זה שזה יהיה על בסיס יומי זה לא רק אישור הוועדה, אלא גם תקנות שר אוצר שקובעות את נוסח הפוליסה.

<ניר ברטל: גם בזה אנחנו עדיין בתיקונים המשפטיים איך לעשות את הניסוח הנכון ביותר כדי שאפשר יהיה לעשות את אותו דבר כך שההשבתה לא תהיה לשלושים ימים רצופים, אלא היא תהיה ליום מסוים בשבוע.

<ניר ברטל: הדבר השלישי שהוא פחות מעניין את הוועדה, ובצדק, אבל אני כן רוצה להגיד אותו זה גם העניין הפרקטי, איך חברת הביטוח מעדכנת במחשבים שלה אם משתנה היום או לא משתנה היום.

<ניר ברטל: היום תעודות הביטוח הן תעודות מודפסות לשנה.

<ניר ברטל: אם הצהרת בתחילת תקופת הביטוח שאתה לא נוסע בשישי-שבת - -

ניסן סלומינסקי: מה שהם עושים לגבי הביטוח המקיף יהיה גם פה אותו דבר.

מיקי לוי: לא, לא.

מיקי לוי: זה לא אותו דבר.

<ניר ברטל: בביטוח מקיף אתה יכול להרים טלפון, לשלוח מסרון ולשנות את היום הזה; בביטוח חובה אתה חייב להחזיר את תעודת הביטוח מנייר ולקבל תעודה חדשה שבה כתוב: "לא נוסע ביום שלישי" או "נוסע ביום רביעי".

ניסן סלומינסקי: אז יהיה כך שאדם לא יוכל לשנות את זה באותה שנה, נניח.

<ניר ברטל: אנחנו עובדים גם על כך שאפשר יהיה לשנות את זה במסרון ובמייל, ותעודת הביטוח לא תהיה מנייר, אלא תהיה קובץ דיגיטלי PDF.

<ניר ברטל: כל המהלכים האלה יבשילו יחד ויוכלו לאפשר את מה שאתה מציע.

<ניר ברטל: לכן בחודש מאז שנפגשנו וסיכמנו את הדברים זה לא הצליח להבשיל עד עכשיו.

<ניר ברטל: חלק מהדברים טעוני תיקוני חקיקה, כמו למשל, להפוך את התעודה מנייר לקובץ דיגיטלי, לשנות את הפקודה כי היא מחייבת הוצאת תעודה אחת - -

ניסן סלומינסקי: את כל מה שאתה אומר שאתם צריכים לבדוק בכלל בדקתם?

<ניר ברטל: יש פה שלוש בדיקות: א', להפוך את התעודה מנייר ל-PDF – אנחנו מקווים להגיש את זה בשבועות הקרובים לוועדת שרים לחקיקה שתאשר את זה; ב', אותו תיקון של תקנות ההשבתה; שר האוצר בשלבי סיום של התקנות האלה.

<ניר ברטל: הדבר השלישי הוא הבדיקה הסטטיסטית.

<ניר ברטל: כאן אני חייב להגיד שיותר קשה לנו כי ברכב חובה אין לנו נתונים אם הבן אדם נוסע או לא נוסע.

<ניר ברטל: הנתונים קיימים אולי ברכב רכוש, רכב חברות.

<ניר ברטל: אנחנו נתחיל את הבדיקה שם, נבקש מהחברות את הנתונים, ונראה אם הן נותנות הנחה, ואם כן, האם ההנחה הזאת מצדיקה את הירידה בסיכון.

<ניר ברטל: במידה שזה יימצא אפשר לעשות השלכה מסוימת על רכב חובה.

<ניר ברטל: לכן גם המשתנים שאנחנו מביאים לכם זה אחרי תהליך עבודה של שנה ואפילו שנתיים מראש.

ניסן סלומינסקי: שלא נעשה ישיבה נפרדת רק לקריטריון הזה.

<ניר ברטל: אני לא מוצא סיבה שלא, אבל זאת החלטה שלכם.

<נעמה מנחמי: אני בטוחה שיהיו להם עוד קריטריונים שהם יביאו במהלך - - - זאת לא הפעם הראשונה שהם מגיעים לוועדה.

מיקי לוי: תטיל עליהם.

ניסן סלומינסקי: אבל הטלתי בישיבה הקודמת, ועשינו.

מיקי לוי: כאחד שישב שם – זה לא מהלך שלוקח שבוע ולא חודש.

<אסף מיכאלי: כבוד היושב-ראש, אם תרצה אנחנו מוכנים להציע הצעה נוספת.

<אסף מיכאלי: אנחנו לא פוסלים את זה קטגורית, אבל אנחנו בהחלט צריכים עוד זמן.

<אסף מיכאלי: אם הוועדה תרצה, ותסכים להעלות להצבעה אך ורק את הפרמטרים שנוגעים לקורסי נהיגה ולקופסה ירוקה, לא נעלה היום להצבעה את פרמטר הנסועה ולא את הפרמטר החדש, ונשים את שניהם בתהליך של בדיקה.

ניסן סלומינסקי: או שנעשה את זה הפוך.

<אסף מיכאלי: בקרוב יהיו לנו דיונים אחרים גם בדברים שקשורים לקרנית וכו'.

<אסף מיכאלי: יש לנו עוד הרבה מפגשים בדרך - -

ניסן סלומינסקי: לא, אני מציע שנעשה הפוך.

ניסן סלומינסקי: נשים את ארבעת הקריטריונים, ואת הקריטריון הזה נאשר כפוף - -

<אסף מיכאלי: אין לי קריטריון כרגע.

<אסף מיכאלי: אני לא יודע מהו הקריטריון.

ניסן סלומינסקי: אמרתי – יום בשבוע כפוף לכל הבדיקות שתעשו.

ניסן סלומינסקי: אם חברי יסכימו כפוף לבדיקה הזאת יש לכם כבר קריטריון.

ניסן סלומינסקי: לא תצטרכו לחזור לכאן שוב.

ניסן סלומינסקי: זה קורה.

ניסן סלומינסקי: למה לא? לא תצטרכו לחזור לכאן שוב.

<ירון גולן: אבל אם הבדיקות יעלו שאלות, מה נעשה, אדוני?

ניסן סלומינסקי: תפתרו אותן.

<ירון גולן: אנחנו חוזרים לוועדה?

ניסן סלומינסקי: תלוי מה סוג השאלות.

<ירון גולן: אני לא יודע.

<ירון גולן: אנחנו תלויים בבדיקה סטטיסטית, וכרגע יש לנו בעיות ברמת הנתונים.

<ירון גולן: אנחנו רוצים לראות בדיקה סטטיסטית ומנסים להתגבר עליה.

<נעמה מנחמי: מה היית רוצה?

<נעמה מנחמי: לאפשר להם כפוף לכך שזה יימצא מובהק סטטיסטית?

ניסן סלומינסקי: שההפעלה תיכנס בזמן שהם יגמרו הבדיקות.

<נעמה מנחמי: היא צריכה להיות תלויה בתוצאות הבדיקות, מן הסתם.

ניסן סלומינסקי: אם הייתי עושה את זה בפעם הקודמת, היום כבר היינו חוזרים עם תוצאות.

ניסן סלומינסקי: רק לא עשיתי את זה בפעם הקודמת.

ניסן סלומינסקי: אם כך תהיה ההחלטה מובטח שאתם תעשו את כל הבדיקות, וזה ייגמר תוך חודש-חודשיים.

ניסן סלומינסקי: אם לא נכניס את זה גם בישיבה הבאה תהיה לנו אותה שיחה בדיוק.

ניסן סלומינסקי: ככה עובדים בממלכה, לצערי.

ניסן סלומינסקי: לא רק אתם אישית, אבל ככה זה.

ניסן סלומינסקי: נתתי חודשיים.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שהייתם חוזרים ואומרים, עשינו את זה ואת זה.

ניסן סלומינסקי: לא גמרנו רק את הדבר הזה עדיין.

ניסן סלומינסקי: אבל זה לא הולך ככה.

<אסף מיכאלי: אנחנו מקדמים במרץ את תיקון החקיקה שיאפשר את העניין הזה.

<אסף מיכאלי: נכון שלא עדכנו אותך, אבל בהחלט לקחנו ברצינות את הערת היושב-ראש.

<אסף מיכאלי: משלושת הפרמטרים יש פה שני פרמטרים שנוגעים ישירות לבטיחות ולתאונות דרכים.

<אסף מיכאלי: אנחנו חושבים שבגלל החובה שהוועדה לקחה על עצמה לאשר או לא לאשר פרמטרים היא נושאת באחריות.

<אסף מיכאלי: במידה שהיא מונעת פה מלאשר משתנים שיש בהם כדי להתמודד עם מה שראינו פה לנו זה יהיה לצער רב.

<אסף מיכאלי: לעניין הנסועה – מכיוון שזה משתנה יותר תמחורי ופחות ביטוחי אנחנו מבינים שאפשר לתלות את זה.

ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה לתלות שום דבר.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה לקדם.

<ירון גולן: - - -

ניסן סלומינסקי: אתה אומר שאתם כבר פרסמתם תזכיר, והוא אומר שאתם כבר עובדים – איך אתם עושים את כל זה אם אתם לא עשיתם עדיין את הסקר?

<ירון גולן: אלה שלושה דברים נפרדים.

<ירון גולן: יש תזכיר חוק שפורסם לגבי הפיכת תעודות הביטוח הפיזיות לאלקטרוניות - -

ניסן סלומינסקי: אז זה לא קשור בכלל לנושא שלנו.

<ירון גולן: זה כן קשור.

ניסן סלומינסקי: אבל זה לא בגלל הנושא שלנו.

מיקי לוי: ניסן, אנחנו לא נספיק לסיים משהו.

מיקי לוי: היום שלך תפס שעה.

ניסן סלומינסקי: אני הקצבתי לזה זמן, אם תשים לב.

ניסן סלומינסקי: אתה אומר שעשיתם שני דברים בגין הנושא הזה.

<ניר ברטל: נכון.

ניסן סלומינסקי: אז איך עשיתם את זה אם לא התחלתם לעשות סקר?

<נעמה מנחמי: זה תנאי נדרש.

ניסן סלומינסקי: עשי לי טובה, אם הכול תלוי בסקר, ולא עשיתם סקר אז למה התחלתם לקדם את שני הדברים האחרים?

ניסן סלומינסקי: אני מדבר על זה שאנחנו מתקדמים.

<ניר ברטל: גם אם הסקר ימצא שהמשתנה הזה משפיע אנחנו עדיין צריכים את שני הדברים האחרים.

ניסן סלומינסקי: אז הם לא קשורים לנושא שלנו.

ניסן סלומינסקי: אז בנושא שלנו לא התקדמתם באמת.

<ניר ברטל: הם גם קשורים לא רק לנושא שלכם.

ניסן סלומינסקי: אז עשית את זה מסיבות אחרות.

ניסן סלומינסקי: אז לנושא הזה לא עשיתם משהו.

ניסן סלומינסקי: עשיתם את הדברים האלו כי בלי קשר הם - - -

<ירון גולן: כשאנחנו באים לוועדה עם משתנים אנחנו באים לוועדה אחרי עבודה מקצועית ורצינית שנעשית במשך כמה חודשים, ולעיתים אפילו הרבה יותר.

<ירון גולן: אנחנו כבר לא באנו כמה שנים לוועדה.

ניסן סלומינסקי: בנושא הזה עוד לא התחלתם את העבודה עדיין.

<ירון גולן: זה לא נכון.

ניסן סלומינסקי: שני הדברים שהוא עשה, אתה עצמך אומר שזה לא מותנה בקריטריון הזה, ואתם עושים את זה גם בלי קשר לדבר הזה.

<ירון גולן: אני מסכים - -

ניסן סלומינסקי: הם צריכים אותם.

ניסן סלומינסקי: אבל זה לא קשור, והתחלתם בלי קשר לנושא הזה.

<ירון גולן: בלעדיהם הפרמטר שאתה מציע יותר מורכב.

ניסן סלומינסקי: זה אני מסכים, אבל אני אומר שאת שני הדברים שעשיתם לא עשיתם בגין הקריטריון הזה.

<ירון גולן: נכון.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת שעל הקריטריון הזה עדיין לא התחלתם לעבוד אף על פי שדיברנו על זה לפני חודשיים.

ניסן סלומינסקי: הסקר הוא העבודה היחידה שהיא פרופר הנושא הזה.

<ירון גולן: זה לא סקר, זה דוח.

ניסן סלומינסקי: לא יודע, איך שהוא קורא לזה.

<ירון גולן: אדוני, כל דבר אחר שהבאנו לוועדה הבאנו אחרי עבודה מקצועית משמעותית.

ניסן סלומינסקי: אני מסכים.

ניסן סלומינסקי: אני מדבר על זה - -

<ירון גולן: אז איך אנחנו יכולים להסכים למשתנה חדש כשאין לנו עבודה מקצועית מאחוריו?

<ירון גולן: הרי החוק קובע שאנחנו נבוא לוועדה - -

ניסן סלומינסקי: מאחר שעשינו ישיבה לפני חודשיים וחיכינו, ועשינו ישיבות גם בתוכנו אז אם אתם אומרים שאתם לא הולכים על זה תגידו שאתם לא הולכים ונצטרך לקבל החלטה.

ניסן סלומינסקי: להגיד שאתם עובדים על זה כשבפועל לא התחילו לעבוד על זה - -

<ירון גולן: למה אתה אומר שלא התחילו לעבוד?

<ירון גולן: ניר אומר שעשו בדיקה מול מאגרי המידע איזה מידע יש לנו, ומה אנחנו צריכים לקבל כדי לעשות את זה.

<ירון גולן: זה לא מדויק.

<ירון גולן: יש לנו פה בעיה אמתית של חוסר במידע.

<ירון גולן: זה נתון שהחברות לא אוספות היום.

<ירון גולן: אנחנו בודקים איך אפשר להשיג על זה ניתוח.

<ירון גולן: החברות לא אוספות נתון כזה.

<עידן עבודי: אני חייב לחזק את הדברים שלך לגבי הקופסאות הירוקות וגם לגבי הקריטריון של הקורסים.

<עידן עבודי: כמו שניר אמר, אנחנו רואים בזה חשיבות מצילה חיים.

<עידן עבודי: אנחנו חושבים שהעידוד יכול לבוא מהביטוח ושאנשים כן ילכו לעשות את הקורסים גם עם העלות הקטנה שהם יעלו, וינהגו טוב יותר.

<עידן עבודי: כך שהנסועה והדברים האחרים הם יותר תמחוריים.

<עידן עבודי: יש פה עניין בטיחותי שאנחנו מאוד נשמח לקדם אותו, ואנחנו מאמינים בו.

<ניר ברטל: אנחנו נעדכן את יושב-ראש הוועדה ואת כל חברי הוועדה לגבי ההתקדמות שלנו, ואלו נושאים ברמת החודשים הקרובים כדי שתנוח דעתך שאנחנו לא יושבים על השמרים ובוחנים את הדברים האלה ברצינות.

<ניר ברטל: מה שאדוני יכול לעשות עוד מהחשש הזה שאנחנו לא ננקוט אותם צעדים – אפשר לאשר על תנאי לתקופה של שנתיים את אותם משתנים.

<ניר ברטל: לכן נהיה חייבים לחזור לוועדה כדי - - -

<אסף מיכאלי: אני לא חושב שזאת בעיה.

<אסף מיכאלי: אנחנו מאוד מקווים להיות בוועדה שאלה כבדת משקל נוספת.

ניסן סלומינסקי: אני מציע שתחשבו על זה.

ניסן סלומינסקי: בינתיים נשמע את חברות הביטוח על הדברים האחרים או את הממלכה.

ניסן סלומינסקי: אם יש עוד מישהו מהממלכה שרוצה לדבר, בבקשה.

<עמי רוטמן: אני מהרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

ניסן סלומינסקי: בבקשה, תתחיל אתה ואחר כך המשטרה.

ניסן סלומינסקי: בינתיים אתם תגבשו מחשבה בנושא.

<עמי רוטמן: כפי שהוצגו הנתונים יש לי נתונים סופיים לרגע זה.

<עמי רוטמן: ספירת ההרוגים נמנית עד שלושים יום מתום השנה.

<עמי רוטמן: נכון לרגע זה יש שלוש מאות חמישים וארבעה הרוגים ב-2015 לעומת שלוש מאות ותשעה-עשר ב-2014.

<עמי רוטמן: אין ספק שיש פה עליה גם ביחס לנסועה וגם ביחס למספר הנהגים.

<עמי רוטמן: רוב הפרמטרים – לכאורה נתתם פרמטרים להנחות, ובסוף המספרים עולים.

<עמי רוטמן: רוב הפרמטרים להנחות מתייחסים לרכב.

<עמי רוטמן: הם נועדו גם לתקן טעויות נהג, אבל עדיין היסח הדעת והתנהגות שבמודע נכנסים למצבים מסוכנים מהווים את מרבית העבירות.

<עמי רוטמן: לכן דווקא ממה שיש היום על השולחן, בוודאי לגבי מערכת לניטור נהיגה לפי התקן, גם בנושא הנסועה וגם בנושא ההכשרות זה יותר ממוקד להתנהגות הנהג, באמת ל-state of mind שלו.

<עמי רוטמן: לכן אנחנו בהחלט חושבים שבהטמעה של המערכות האלה ושל הקורסים יש כדי לעזור ולשפר את הבטיחות, ואנחנו בהחלט תומכים בבקשה להכניס אותם למשתנים.

ניסן סלומינסקי: ואתה גם תומך, אם כך ששווה שהממלכה תיקח על עצמה את העלות כדי לעודד אנשים להשתתף בקורס?

<עמי רוטמן: לעניין סבסוד אני מניח שאתה צודק, אבל יש ערך מוסף של תשלום סמלי של המשתתף עצמו.

<עמי רוטמן: מה שבקלות הולך – אתה גם מזלזל בו.

ניסן סלומינסקי: אני מסכים.

<עמי רוטמן: איזשהו סכום סמלי אולי בדומה לקורסי הרענון בחמש השנים הראשונות - -

ניסן סלומינסקי: בסדר, שיהיה סכום סמלי, אבל לא סכום שבגינו - -

<עמי רוטמן: שלא ירתיע אנשים.

ניסן סלומינסקי: אבל צריך להיות סבסוד.

ניסן סלומינסקי: אז אם יש לכם קשר לממלכה במשרד התחבורה - -

<עמי רוטמן: את תקציבנו אתה מכיר.

<עידן עבודי: בגלל זה אנחנו מבקשים שההנחה תהיה מספיק גבוהה, ותיקבע כבר כחובה כדי שבאמת יהיה אינסנטיב לנהג.

ניסן סלומינסקי: אבל עד עכשיו מדובר על הנחות שהן לא חובה.

<עידן עבודי: בגלל זה אנחנו מבקשים מעבר לזה כבר לקבוע את היעד שבו זה ייכנס לחובה, ואז נעשה את העבודה הזאת כי אנחנו מאמינים שהאינסנטיב לנהג הוא מספיק גבוה כדי למשוך אנשים לקורסים האלה, ולהתקין את המערכות.

ניסן סלומינסקי: אלי ברמי, בבקשה.

<אליהו ברמי: אני שאלתי לפני כן לגבי הרישום של הדוחות בגין - - - נסיעת ביטוח לרכב.

<אליהו ברמי: המשטרה מנסה לקדם הצעת חוק שכבר מונחת על שולחנה של היועצת המשפטית של משרד התחבורה עו"ד חוה ראובני, שאי קיום ביטוח חובה תהפוך את העבירה הזאת מהזמנה לדין לדוח ברירת קנס בגובה של 1,500 שקל.

<אליהו ברמי: אני מקווה שזה יביא לשינוי.

ניסן סלומינסקי: אז תדחפו את זה.

ניסן סלומינסקי: אם התופעה שאני לא ידעתי עליה היא שלא בודקים את הנושא, ובגלל זה יש אולי אנשים שנוסעים בלי ביטוח חובה זאת מציאות הרת אסון ממש גם לחברה וגם לאותו אדם שאולי לא מבין את המשמעות.

ניסן סלומינסקי: לכן צריכים לעשות כל שניתן לעשות כדי שאנשים יעשו ביטוח חובה, ויישאו את זה איתם.

ניסן סלומינסקי: אם הם יידעו שהמשטרה בודקת זה יגביר לאין ערוך את זה.

ניסן סלומינסקי: תשתדלו לעשות את ההליך הזה כמה שיותר מהר כדי שנוכל להפוך את זה לקנס.

ניסן סלומינסקי: הממלכה גמרה?

ניסן סלומינסקי: יש כאן עוד מישהו מהממלכה?

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: בבקשה, נציג חברות הביטוח.

<יואב ענתבי: גם חברות הביטוח רוצות לתמחר טוב יותר את הסיכון.

<יואב ענתבי: אבל העניין הוא שהפרמטר צריך להיות מדיד, אמין וישים.

<יואב ענתבי: אם ניקח למשל את שני הפרמטרים הקודמים שדיברנו עליהם, שיש תעודה של משרד התחבורה – אני לא בדיוק הצלחתי להבין איך אם יש תעודה של משרד התחבורה, ומישהו עשה חמש תאונות או שללו לו את הרכב כמה פעמים – איך בכל זאת הוא מקבל הנחה.

<יואב ענתבי: אנחנו מאוד רוצים להפעיל את הפרמטרים הרבה יותר טוב, אבל הפרמטרים צריכים להיות ישימים ומבושלים.

<יואב ענתבי: לעניי הקופסה הירוקה אני יכול לצטט מחקר שנעשה על-ידי בינה אקטוארית שחר רון שאומר: "יכולת ההערכה הישירה של השפעת המערכת על המעורבות בתאונות נמוכה מאוד בשלב זה".

<יואב ענתבי: הוא אומר דברים כהווייתם.

<יואב ענתבי: הקופסה גם לעניין התקן - -

מיקי לוי: זה בדיוק מה שאני רוצה להגיד.

מיקי לוי: הוא פשוט לא מאזין לך.

מיקי לוי: יש כאן אינטרסים נוספים.

מיקי לוי: ניסן, תקשיב, יש כאן מחקרים- -

<קריאות: אין פה שום מחקר.

ניסן סלומינסקי: רבותי, לא כך.

ניסן סלומינסקי: כל אחד ידבר בזמנו.

ניסן סלומינסקי: תחזור, בבקשה.

<יואב ענתבי: גם חברות הביטוח מעוניינות לתמחר טוב יותר את הסיכון, אבל הפרמטר צריך להיות יותר מדיד, אמין וישים.

<יואב ענתבי: לעניין שני הפרמטרים שהועלו: קודם כול התעודה של משרד התחבורה – אני שואל, האם מישהו שעשה וקיבל תעודה, אבל במשך שלוש שנים שללו לו את הרישיון שלוש פעמים או עשה ארבע תאונות, האם הוא ראוי לקבל את ההנחה?

<יואב ענתבי: אני שם את זה כסימן שאלה לאדוני.

<יואב ענתבי: שאלה שנייה לעניין הקופסה הירוקה.

<יואב ענתבי: אני מצטט ממחקר שנעשה על-ידי שחר רון: "יכולת ההערכה הישירה של השפעת המערכת על המעורבות בתאונות נמוכה מאוד בשלב זה".

<יואב ענתבי: עוד כמה עניינים.

<יואב ענתבי: בספטמבר האחרון הוועדה שאלה הרבה שאלות.

<יואב ענתבי: אנחנו אומרים שכל עוד יש ביסוס אקטוארי אמין ואפשר לאכוף את זה, וזה ישים, אנחנו מאוד רוצים.

<יואב ענתבי: אבל פה אנחנו לא ראינו בשלב הזה שהומצא מאגר אקטוארי.

ניסן סלומינסקי: אתה מדבר בשם חברות הביטוח?

<קריאה: איגוד חברות הביטוח, ש-AIG לא חברה בו.

<יואב ענתבי: AIG לא שם, ביטוח ישיר לא שם, שירביט לא שם.

<יואב ענתבי: לכל אחד הדעות שלו, וזה בסדר.

<שי פלדמן: הוא מדבר בשם החברות הגדולות; 90% מהשוק שלא רוצים לשנות את השוק.

<יואב ענתבי: למרות שהוועדה ביקשה לא ראינו מחקר סטטיסטי חדש ששופך אור - -

<ניר ברטל: - - -

ניסן סלומינסקי: ניר, תרשום, ותוכל לענות אחר כך.

<יואב ענתבי: כבר היום יש הרבה מאוד פרמטרים, וגם לגביהם יש שאלות.

<יואב ענתבי: אם אקח את מפעיל מאגר המידע גם היום יש עניין של גיל הנהג.

<יואב ענתבי: הפלא ופלא מחקר שנעשה על-ידי שחר רון מראה שב-2003 היו שלוש מאות שבעים אלף נהגים צעירים, וב-2014 יש מאה שבעים אלף נהגים צעירים בעוד מספר הנהגים הצעירים עלה.

<יואב ענתבי: מה קרה?

<יואב ענתבי: יש, כנראה, בעיה עם ההצהרות.

<יואב ענתבי: היות שחוק ביטוח חובה גם לא נותן לחברות הביטוח אמצעים לאכוף כמו בביטוח רכב רכוש ששם אפשר להשתמש, והסנקציות הרבה יותר רחבות – יש עם זה בעיה.

<יואב ענתבי: לכן אולי כדאי בשלב ראשון לטפל בבעיות האלה של הישימות, העונשים וכו' של הדברים המסוימים האלה, ואחר כך לעבור לשלב הבא.

<יואב ענתבי: נאמר גם שזה וולונטרי.

<יואב ענתבי: ברגע שמחייבים את הפול להשתמש בפרמטרים האלה הפועל היוצא הוא בעקיפין.

<יואב ענתבי: למעשה, גם אומרים לחברות הביטוח, תשתמשו בזה.

ניסן סלומינסקי: את הנקודה הזאת לא הבנתי.

ניסן סלומינסקי: מה פירוש "מחייבים"?

<יואב ענתבי: אתה צריך לוודא שהפרמטרים האלה הם וולונטריים לכולם.

<יואב ענתבי: בעניין האקטואריה – זה נכון.

<יואב ענתבי: אנחנו תומכים בכך שהמחקרים יהיו אקטואריים, אבל פה נאמרו דברים שלעניות דעתי - -

<קריאה: יש לכם עמדה בעניין הזה?

<קריאה: הייתם בדיון הקודם.

<יואב ענתבי: בעניין הזה העמדה שלנו עקבית לכל אורך הדרך.

<יואב ענתבי: אנחנו רוצים לבסס את כל הנתונים על עבודות אקטואריות.

<יואב ענתבי: אם יש מסמכים אקטואריים שמוכיחים את הטענה הזאת ומבוססים, וזה מידע אמין, וניתן לאכוף אז בבקשה.

ניסן סלומינסקי: יואב, אם אתה מייצג את חברות הביטוח, ואם הדברים האלה הם רשות ולא חובה – למה זה מפריע לכם כל כך להתנגד?

ניסן סלומינסקי: אני הבנתי שאתם מתנגדים לכול.

<יואב ענתבי: כל חברת ביטוח מחליטה כמו שהיא מחליטה.

<יואב ענתבי: האיגוד לא מחליט פה.

<יואב ענתבי: אבל ככל שפרמטר הוא וולונטרי, ואין לו השפעות עקיפות שהן לא וולונטריות, ואומרים לחברות, אתם יכולים להשתמש או לא יכולים להשתמש - -

ניסן סלומינסקי: אם זה המצב אז אין לכם התנגדות.

ניסן סלומינסקי: אתה הצגת עכשיו טיעונים - -

<יואב ענתבי: יש פה נציג חברה, והוא יכול אולי להגיד.

ניסן סלומינסקי: אם מדברים על חברה בודדת זה משהו אחר.

ניסן סלומינסקי: רציתי להבין אם יש מושג שנקרא איגוד חברות הביטוח, ואתה מייצג אותו, אז אני רוצה לדעת אם יש לאיגוד חברות הביטוח עמדה בנושא או לא.

ניסן סלומינסקי: ממה שאני הבנתי ממך כרגע אחרי כל הטיעונים שאתם, למעשה, מתנגדים לדברים האלה.

ניסן סלומינסקי: המצאת טיעונים מלומדים, אבל אפשר תמיד להגיד כך וכך.

ניסן סלומינסקי: בבסיס אתם מתנגדים.

<יואב ענתבי: לאיזה דברים מתנגדים?

ניסן סלומינסקי: לכל האלמנטים שהוסיפו כאן.

ניסן סלומינסקי: ככה אני הבנתי.

<יואב ענתבי: לאלמנטים שיש כאן

<יואב ענתבי: אנחנו אומרים באופן עקרוני שצריך לעשות עוד עבודה.

ניסן סלומינסקי: אוקיי, כרגע אתם לא מסכימים לזה.

ניסן סלומינסקי: בסדר, הבנתי.

ניסן סלומינסקי: אני רק רוצה להבין כי משהו כאן לא מסתדר, וכשמשהו לא מסתדר אז משהו חסר לי במידע.

ניסן סלומינסקי: מאחר שההנחה היא שכל זה זה וולונטרי, עד היום החברה לא רשאית לתת הנחה בגין פרמטרים שהיא רוצה בביטוח חובה, אלא אם כן זה מאושר.

ניסן סלומינסקי: עכשיו באים ואומרים, קחו לסל עוד שלושה דברים.

ניסן סלומינסקי: תרצו – תשתמשו בהם ותתנו הנחה, ואם לא – לא תעשו.

ניסן סלומינסקי: למה אתם מתנגדים לזה?

<יואב ענתבי: בשלב הראשון הפרמטרים צריכים להיות מובהקים.

<יואב ענתבי: ברגע שהם יעברו את הסף הזה, והם יהיו וולונטריים לכולם אז אפשר.

ניסן סלומינסקי: כשמגיע אליכם גוף, ואומר שהוא בדק ועשה, והוא אומר שזה וולונטרי, אז אני לא מצליח להבין מה קשה להגיד, תן את זה, אנחנו חושבים שזה לא יוסיף ולכן לא ניתן הנחה?

<יואב ענתבי: אבל כרגע אמרנו שהפרמטרים כמו שהם עכשיו הם עדיין לא במצב של הבשלה מלאה.

ניסן סלומינסקי: אז אל תשתמשו בהם.

ניסן סלומינסקי: אתם לא חייבים להשתמש בהם אם אתם לא רוצים.

ניסן סלומינסקי: אני לא מצליח להבין.

ניסן סלומינסקי: יש כאן משהו שנמצא, ואני כנראה עדיין לא מבין אותו.

ניסן סלומינסקי: כשאני מבין, ואני לא מסכים זה בסדר; כשאני לא מבין משהו זה מטריד אותי יותר כי, כנראה, יש דברים שאני צריך לדעת ואני לא יודע.

<דניאל ישראלי: כבוד היושב-ראש, אני אקטואר ראשי בחברת ביטוח "מגדל".

<דניאל ישראלי: אני רוצה לחדד את מה שיואב העלה.

<דניאל ישראלי: ברגע שהנתונים לא בשלים דיים זה משחק סכום אפס.

<דניאל ישראלי: משרד האוצר הציג פה מצג קצת מטעה, והוא אומר שזאת רק הנחה, ואין פה תוספת.

<דניאל ישראלי: זה לא מדויק כי יכול להיות מצב שיש רק הנחה כשאין תוספת.

<דניאל ישראלי: אז יכול להיות שאין פרמטר של התוספת אבל הבסיס יעלה בהכרח כי מישהו יצטרך לשלם את זה.

<קריאה: אלא אם כן מספר התאונות יורד.

<דניאל ישראלי: זה דיון אחר.

<דניאל ישראלי: אנחנו מדברים על משחק סכום אפס, אז יכול להיות שאחד שם את הקופסה הירוקה והוא יקבל את ההנחה; אבל מי שלא עשה את הקופסה הירוקה ייענש.

<דניאל ישראלי: האם אנחנו רוצים מצב כזה?

ניסן סלומינסקי: למה הוא ייענש?

<דניאל ישראלי: הוא ייענש כי אנחנו לא קיבלנו עבודה.

<דניאל ישראלי: הפיקוח מתבסס על מחקרים של עבודות אקטואריות שמפעיל המאגר רון בינה.

<דניאל ישראלי: אנחנו לא קיבלנו לידינו עבודה סטטיסטית מובהקת שאומרת כמה זה מוריד, ואיך זה מתפזר על יתר האוכלוסייה אם בכלל.

<דניאל ישראלי: את זה לא קיבלנו, ולכן אנחנו לא חושבים שכל האוכלוסייה תיהנה מזה.

<דניאל ישראלי: אם חברות ביטוח מסוימות יחליטו שהן נותנות הנחה, ואין ירידה לסך האוכלוסייה, האוכלוסייה שלא עשתה קופסה ירוקה תיענש.

<דניאל ישראלי: בעניין קורס נהיגה.

<דניאל ישראלי: קודם הפיקוח הציג סטטיסטיקות של מספר ההרוגים, וראינו שמספר ההרוגים באופנועים היא מאוד גבוהה, אז "כל המציל נפש אחת בישראל כאילו הציל עולם שלם".

<דניאל ישראלי: בזה שייתנו קורס נהיגה יעודדו אולי את הנסיעה באופנועים, ויהיו יותר הרוגים.

<דניאל ישראלי: אז לעניין רכב חובה ברכב פרטי – זה לא לכל נהג.

<דניאל ישראלי: למי ניתנת ההנחה הזאת?

<קריאה: באופנועים זה גם - - -?

<דניאל ישראלי: באופנועים לא.

<דניאל ישראלי: אז צריך להפריד כמו שאמרה הרשות לבטיחות בדרכים.

<דניאל ישראלי: הנציג שלהם אמר שלרכב פרטי הוא לא רואה מקום, אבל אולי לאופנוע כן.

<עידן עבודי: אני לא אמרתי.

<עידן עבודי: אמרתי שצריך לראות בדיוק את האיזון בין העלויות - - -

<דניאל ישראלי: איפה האיזון יותר גדול?

<דניאל ישראלי: באופנועים.

<עידן עבודי: באופנועים רואים את זה חד-משמעית.

<עידן עבודי: גם בעבודה שהביטוח עשה רואים את זה.

<דניאל ישראלי: לעניין רכב פרטי הביטוח הוא לכל נהג.

<דניאל ישראלי: אז נניח מישהו אחד מכל המשפחה או חבר שלי לא עשה את הביטוח, הוא לא עשה את הקורס.

<דניאל ישראלי: אסור לו לנהוג ברכב?

<דניאל ישראלי: מותר לו.

<דניאל ישראלי: האם זה הצדיק את המטרה שלשמה אומרים שרוצים להוריד את מספר התאונות?

<דניאל ישראלי: לא.

<דניאל ישראלי: צריך לפתור את זה ברמה הלאומית.

<דניאל ישראלי: כמו שציינת, כבוד היושב-ראש, צריך לעשות קורס ברמה הלאומית כדי שכל האזרחים ייהנו מזה.

<ניר ברטל: - - -

<דניאל ישראלי: אז, נכון, כל התעריפים יירדו.

<עידן עבודי: - - -

ניסן סלומינסקי: עידן, סליחה.

ניסן סלומינסקי: שי פלדמן, בבקשה.

<שי פלדמן: בוקר טוב, אני מנכ"ל חברת הביטוח AIG, ואני רוצה להתייחס בעיקר למערכת ניטור נהיגה.

ניסן סלומינסקי: תסביר לי מה זה איגוד חברות הביטוח ומהן החברות שלא באיגוד?

ניסן סלומינסקי: כדי שיהיה לי מושג כי יכול להיות שזה יפתור לי חלק מאי ההבנה שלי.

<שי פלדמן: איגוד חברות הביטוח זה ארגון וולונטרי לגיטימי, מצוין, שפועל לטובת חברות הביטוח בישראל.

<שי פלדמן: היום באיגוד חברות הביטוח חברות רוב חברות הביטוח, למעט שלוש חברות שמהוות 15%-12% מנתח שוק הביטוח בישראל בביטוח כללי, בין היתר חברת "ביטוח ישיר", חברת "שירביט", וחברת "AIG".

<שי פלדמן: כולם בדרך כלל פועלים בשיתוף פעולה מלא.

<שי פלדמן: אני אתחיל לדבר קודם על מערכות ניטור נהיגה כי זה משהו קרוב מאוד ללבנו.

<שי פלדמן: יש פה הזדמנות יוצאת דופן עבור חברי הוועדה בשיתוף פעולה בין משרד האוצר לחברות הביטוח, לשנות משהו שהוא הרבה מעבר לצרכנות נבונה.

<שי פלדמן: למערכות ניטור נהיגה יש בראש ובראשונה יתרון תעריפי עבור הצרכנים כי למעשה היא מאפשרת להקטין את התעריפים בביטוח הרכב.

<שי פלדמן: חשוב להבין שזה לא משחק שסכומו אפס כי כאשר אתה מקטין את היקף תאונות הדרכים בישראל אוטומטית אתה מקטין את תשלום התביעות.

<שי פלדמן: לכן הפרמיה שמתחלקת בין כולם קטנה.

<שי פלדמן: שנית, אתה למעשה בצורה ניכרת מקטין את תאונות הדרכים בישראל.

<שי פלדמן: אז נקודה ראשונה – צרכנות נבונה; נקודה שנייה – מקטין את תאונות הדרכים בישראל.

<שי פלדמן: זה גם יתרון מאוד גדול.

<שי פלדמן: דבר שלישי, למשק הישראלי כל תאונת דרכים היא נזק כלכלי.

<שי פלדמן: ככל שהתמ"ג וככל שההשקעה הכספית שלנו כמדינה תופנה למקומות בעלי תועלת כך ייטב לכולנו.

<שי פלדמן: לכן זה אינטרס משותף לכל חברות הביטוח.

<שי פלדמן: למעשה, מבחינתנו שהפרמיה תהיה חינם.

<שי פלדמן: אני לא רואה שום סיבה שחברת ביטוח תיתן פרמיות חינם כולל לתאונות דרכים.

<שי פלדמן: המטרה שלנו זהה למטרה של הוועדה ולמטרה של האוצר, לתמחר עד כמה שניתן את פוליסת הביטוח בצורה הנבונה והנכונה ביותר עבור הצרכנים בישראל.

<שי פלדמן: AIG ישראל היא חברת בת של AIG העולמית.

<שי פלדמן: למעשה, היא חברת הביטוח היחידה הבינלאומית בישראל, וככזאת היא פועלת במאה ושלושים מדינות.

<שי פלדמן: כבר לפני כמה שנים AIG זיהתה את כל נושא הטכנולוגיה כפרמטר שיכול לשפר בצורה ניכרת את היכולת שלנו לתמחר את הנהגים מחד, אך גם לייצר תועלת עבור הצרכן.

<שי פלדמן: למעשה, בהסתכלות על כלל המשק בישראל אנחנו רואים שהטכנולוגיה שיפרה את איכות החיים בישראל במגוון מאוד של ערוצים: בצרכנות נבונה ובהרבה מאוד דברים אחרים.

<שי פלדמן: בעולם הביטוח נכון להיום, למעשה, הטכנולוגיה לא באה לידי ביטוי כמעט.

<שי פלדמן: לראשונה לפני כמה שנים מצאו כלי טכנולוגי שיכול לסייע גם לחברות הביטוח וגם לצרכנים.

<שי פלדמן: הכלי הזה פועל במגוון מאוד רחב של מדינות בכל העולם המערבי עם שיעורי חדירה גדלים משנה לשנה – גם בארצות-הברית וגם במערב אירופה – בהצלחה מרובה.

<שי פלדמן: יש לנו מגוון מאוד רחב של מחקרים שגם מוכיחים את זה.

<שי פלדמן: בשנת 2013 AIG העולמית קיבלה החלטה אסטרטגית להיכנס לתחום של מערכות ניטור נהיגה, ולמעשה, בחרה שתי מדינות בעולם להיכנס לזה כפיילוט.

<שי פלדמן: אחרי מאמצים רבים הצלחנו לקבל את ההשקעה מ-AIG העולמית, ולמעשה, לקחת חלק בפרויקט הזה שכיום עולה לנו לא מעט כסף כי אנחנו מאמינים מאוד שלאורך זמן זאת מערכת נכונה.

<שי פלדמן: AIG ישראל ו-AIG אירלנד השיקו את המערכת לפני שנתיים.

<שי פלדמן: את שחר רון אני מכיר; הוא בחור מאוד מוכשר, מאוד נבון ומאוד חכם, אבל אין לו שום מאגר נתונים של מערכות לניטור נהיגה כמו שיש לנו לא רק בישראל, אלא בכל העולם.

<שי פלדמן: אנחנו השקנו את המערכת לפני כשנתיים בעבור ציבור הנהגים בביטוח המקיף, וכבר היום מעניקים הנחה ניכרת לציבור מאוד רחב של נהגים בביטוח הרכב.

<שי פלדמן: גם אנחנו נהנים.

<שי פלדמן: תתפלא, אנחנו גובים פחות פרמיה, אבל עדיין נהנים וגם הצרכן נהנה.

<שי פלדמן: יש לנו הוכחה חד-משמעית, גם לפי נתונים שלנו וגם לפי נתונים בעולם של אנשים שהתנסו בפועל עם המערכת, שזה גם מוריד את היקף שכיחות תאונות הדרכים בקרב נהגים שהתקינו את המערכת.

<שי פלדמן: עם כל הכבוד לשחר רון שהוא בהחלט אקטואר מוכשר ונבון, אין מאגרים כאלה כיום.

<שי פלדמן: אני לא מכיר את המאגר שהוא משתמש בהם, כי החברה היחידה שמשתמשת בכלי הזה זה AIG ישראל.

<שי פלדמן: אני מדגיש של-AIG ישראל אין אינטרס מסחרי להוסיף את מערכות ניטור הנהיגה לביטוח החובה.

<שי פלדמן: אנחנו היחידים היום שעושים את זה בביטוח המקיף, ומעניקים עד 40% הנחה בתעריף ביטוח מקיף.

<שי פלדמן: אין אינטרס לקחת את כל השוק אלי, והפעם אנחנו עושים את זה כשליחות לאומית כי אנחנו באמת מאמינים שלמערכת הזאת יש יכולת חד-משמעית מובהקת לסייע להקטנת תאונות הדרכים.

<שי פלדמן: דיברו פה לא מעט קודם על כל הקשור לתשתיות כהשפעה על תאונות הדרכים.

<שי פלדמן: אנחנו פועלים גם בנושא הזה, ונכון להיום נמצאים במגעים עם אוניברסיטת בר-אילן כדי להוכיח מחקרית שהגורם המהותי והמשמעותי ביותר לתאונות דרכים בישראל הוא לא התשתיות, אלא הגורם האנושי.

<שי פלדמן: למערכת ניטור הנהיגה יש ערך מאוד ברור בעניין הגורם האנושי.

<שי פלדמן: AIG יחד עם הרגולטור מאוד מאמינה בקידום של מערכת ניטור הנהיגה ככלי שמאפשר להקטין תאונות דרכים.

<שי פלדמן: לגבי הפרמטר השלישי של נסועה – יש לו הוכחה מובהקת להקטנת תשלומי הביטוח.

<שי פלדמן: אין לו שום ערך להקטנת תאונות הדרכים.

<שי פלדמן: כי מי שנוסע פחות, עקרונית סטטיסטית יש לו פחות תאונות דרכים.

<שי פלדמן: סטטיסטית אנחנו רואים במחקרים שלנו ובמחקרים שנעשו בכל העולם – כי שבת זה קיים רק בישראל – שככל שהנהג נוסע פחות הסיכוי שלו להיות מעורב בתאונה הוא יותר נמוך.

<שי פלדמן: אז אי אפשר להגיד שהנסועה תורמת להקטנת תאונות הדרכים בישראל, ואני מסכים עם הנקודה הזאת מצד אחד.

<שי פלדמן: מצד שני אם אנחנו כחברה - -

ניסן סלומינסקי: לא הבנתי.

ניסן סלומינסקי: הסברת שזה כן - -

משה גפני: כל הלילה אני לא ישן בגלל המשפט הזה, ולא הבנתי אותו.

ניסן סלומינסקי: זה לא קשור לשבת.

ניסן סלומינסקי: זה הקריטריון הרביעי שעליו דיברת.

<שי פלדמן: יש שלושה פרמטרים - -

ניסן סלומינסקי: אמרת שמצד אחד זה ברור שכשאדם נוסע פחות יש פחות תאונות דרכים.

ניסן סלומינסקי: אבל מצד שני אתה אומר שזה לא משפיע.

ניסן סלומינסקי: לא הצלחתי להבין.

<שי פלדמן: אני אפריד.

<שי פלדמן: יש למעשה שלושה פרמטרים שהוועדה דנה בהם היום.

<שי פלדמן: לגבי הפרמטר השני – קורסי נהיגה – אני מכיר את הקשיים בנושא הזה.

<שי פלדמן: אני לא מכיר את זה כדי להעיד בנושא הזה.

<שי פלדמן: לגבי שני הנושאים האחרים של מערכת ניטור נהיגה ונסועה – למערכת ניטור נהיגה יש פרמטר מובהק של הקטנת התעריף שהוא תמיד טוב ושנית הקטנת תאונות הדרכים שזה מצווה.

<שי פלדמן: לגבי פרמטר של נסועה אני לא יכול להגיד שהוא יקטין את תאונות הדרכים בישראל.

<שי פלדמן: כי אם בן אדם נוסע פחות או מלכתחילה לא עושה תאונות דרכים.

משה גפני: מקטין או לא מקטין?

<שי פלדמן: זה מקטין את התעריף, זה לא מקטין את תאונות הדרכים בישראל.

משה גפני: אבל אתה אומר שככל שבן אדם נוסע פחות יש פחות תאונות.

<שי פלדמן: נכון.

<שי פלדמן: חד משמעית.

<שי פלדמן: אבל היום הוא נוסע פחות.

<שי פלדמן: אם אני אתמחר לפי נסועה הסבירות שבגלל זה הוא ייסע פחות היא מוגבלת.

<נעמה מנחמי: אתה אומר שזה לא ישנה את ההתנהלות של האדם.

ניסן סלומינסקי: הוא אומר שהוא לא ייסע פחות גם אם זה יעלה לו זול יותר.

ניסן סלומינסקי: הוא ייסע אותו מספר קילומטרים.

משה גפני: - - - יהיו פחות תאונות דרכים.

משה גפני: - - -

ניסן סלומינסקי: הוא אומר שזה לא יגרום לו לנסוע פחות קילומטרים.

משה גפני: ואם אנחנו נגרום לו לנסוע פחות?

<שי פלדמן: זה אני לא יכול להבטיח.

ניסן סלומינסקי: זה טיעון רביעי, זה לא קשור.

<שי פלדמן: אני לא יכול להבטיח.

<שי פלדמן: יכול להיות שאתה צודק.

<שי פלדמן: אין לי נתון סטטיסטי.

משה גפני: אתה אומר שאם בן אדם נוסע פחות – יש פחות תאונות דרכים.

<שי פלדמן: חד-משמעית.

<שי פלדמן: אבל אני לא יודע עד כמה זה יכול להשפיע.

<שי פלדמן: לגבי נסועה - -

מיקי לוי: אמרת עכשיו הערה נכונה – אתה לא יודע כמה זה ישפיע.

<שי פלדמן: אתה צודק.

מיקי לוי: הוא אמר שתי תשובות.

מיקי לוי: יש לי אוזן של שוטר.

<שי פלדמן: מיקי, אתה צודק.

משה גפני: מהרגע שהגעתי לוועדה, אתה צריך להסביר כדי שאני אבין.

משה גפני: אחרים מבינים מהר.

ניסן סלומינסקי: אני יודע איך מסבירים לגפני מה שאתה אומר, לא מה שאני חושב.

ניסן סלומינסקי: הוא אומר שוודאי אם אנשים נוסעים פחות אז נגרמות פחות תאונות דרכים; אבל מצד שני הוא אומר שגם אם נוריד את התעריפים - -

משה גפני: אני לא דיברתי על התעריפים.

ניסן סלומינסקי: - - המצבה לא תשתנה.

ניסן סלומינסקי: אותו אדם שנסע שלושים אלף קילומטר בחודש ימשיך לנסוע שלושים אלף קילומטר, ולא יוריד את זה לעשרים אלף קילומטר כדי לקבל את ההנחה.

ניסן סלומינסקי: לכן הוא אומר שזה שאתה תוריד את התעריף זה נותן פרס למי שנוסע פחות – כי הוא גורם לפחות תאונות ומגיע לו לקבל הנחה – אבל זה לא יגרום לכך שסך הכול יהיו פחות תאונות כי כל אחד ימשיך לנסוע את מספר הקילומטרים שהוא רגיל לו.

משה גפני: אין דבר כזה.

ניסן סלומינסקי: הסברתי נכון?

<שי פלדמן: הסברת נכון, אבל רק לסיים את המשפט.

<שי פלדמן: לגבי מערכות לניטור נהיגה יש שני ערכים מאוד ברורים – הקטנת תאונות דרכים בישראל בצורה חד-משמעית.

<שי פלדמן: יש לנו גיבוי מחקרי של חברת AIG שמפעילה תכניות מסוג זה של חברות שעשו את זה בעולם וגם של חברינו מ"אור ירוק".

<שי פלדמן: בנוסף לזה ברגע שאתה מקטין תאונות דרכים כמות התביעות קטנה, ולכן הפרמיה שצרכנים ישלמו תקטן חד-משמעית.

<שי פלדמן: בעניין הנסועה אני פחות מתערב בנושא של תעריף.

<שי פלדמן: מה שכן, אנחנו חורתים על הדגל שלנו באופן מובהק – ואני חושב שגם משרד האוצר – שקיפות והוגנות.

<שי פלדמן: אם אנחנו רוצים להיות חברה שמובילה שקיפות והוגנות אין שום סיבה שאדם שנוסע ברכב ששת אלפים קילומטר ישלם כמו נהג שנוסע עשרת אלפים קילומטר.

ניסן סלומינסקי: משה, הוא אמר שבחשיבה של הוגנות שזה מה שמלווה את חברת הביטוח, לא הוגן שאדם שנוסע רק ששת אלפים קילומטר ישלם כמו אדם שנוסע עשרים אלף קילומטר.

ניסן סלומינסקי: הוא מסכים שמי שנוסע פחות ישלם פחות – לא בגלל שזה יוריד בסך-הכול, אלא זה הוגן שהוא ישלם פחות.

משה גפני: זה לא הוגן שישלם אותו דבר.

משה גפני: זה גם לא הוגן שמי שנוסע רק שישה ימים בשבוע - -

ניסן סלומינסקי: תכף נגיע לזה, רב משה.

ניסן סלומינסקי: לאט-לאט.

<שי פלדמן: אני מסכים עם מה שאתה אומר.

<שי פלדמן: אני עובד עם הנתונים הסטטיסטיים שיש לי.

<שי פלדמן: אם יהיו לי נתונים סטטיסטיים שמוכיחים גם את ימות השבוע אני אשמח לפעול יחד עם משרד האוצר.

ניסן סלומינסקי: מאחר שאמרת שגם לגבי נסועה אין לך סטטיסטיקה, ולהפך – אתה חושב שזה לא הוגן - -

<שי פלדמן: על נסועה יש לי סטטיסטיקה.

ניסן סלומינסקי: אבל אתה אומר שלא הוגן שמי שנוסע חמשת אלפים קילומטר, והתאונות אצלו הן פחותות ישלם כמו מי שנוסע עשרים אלף קילומטר.

ניסן סלומינסקי: על אותו היגיון צריך להיות שוודאי שלא הוגן שמי שנוסע שישה ימים ישלם כמו מי שנוסע שבעה ימים.

משה גפני: הנה, הבנת את מה שאמרתי.

ניסן סלומינסקי: זה אני אומר להם כל הזמן.

<שי פלדמן: כן ולא.

<שי פלדמן: כי כמו שאמרתי כרגע אם אדם נוסע ארבעה ימים בשבוע אבל נוסע בחודש שלושים אלף קילומטר לעומת בן אדם שנוסע שבעה ימים בשבוע, אבל נוסע רק חמשת אלפים קילומטר – הקילומטרז' הרבה יותר משמעותי מימות השבוע.

ניסן סלומינסקי: אנחנו כבר הסברנו שמאחר שכל פרמטר עומד בפני עצמו בהחלט יכול להיות שאדם שנוסע שישה ימים ונוסע חמישים אלף קילומטר – בגין שישה ימים הוא יקבל הנחה, ובגין הנסועה הוא לא יקבל הנחה.

ניסן סלומינסקי: לעומת זאת אדם שנוסע שבעה ימים, אבל נוסע חמשת אלפים קילומטר בחודש, בגין שבעה ימים הוא לא יקבל הנחה, ובגין חמשת אלפים הוא יקבל הנחה.

ניסן סלומינסקי: כמה הנחה תהיה על זה, וכמה הנחה תהיה על זה – חברת הביטוח תקבע.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שיהיה הבדל – זה יקבל הנחה גדולה יותר, וזה פחות, אבל כל אחד עומד בפני עצמו, ואין קשר ביניהם.

מיקי לוי: אתה מסכם?

ניסן סלומינסקי: לא.

מיקי לוי: חשבתי שאתם מסכם את הנסועה.

מיקי לוי: נבהלתי.

ניסן סלומינסקי: אני עוד אתן לכם לדבר.

ניסן סלומינסקי: אתם עוד לא דיברתם.

מיקי לוי: תראה איך אני מנומס היום.

<שי פלדמן: לגבי ימות השבוע כל מה שאני אומר שאני התכוננתי היום לוועדה, וקראתי חומר, ואני לא מכיר חומר שקשור לימות השבוע.

<שי פלדמן: יש היגיון במה שאתה אומר, אבל אני כחברה עסקית צריך לוודא שמאחורי ההיגיון הזה קיימים גם מספרים, ולכן קשה לי להגיב בנושא הזה.

משה גפני: העניין הוא שמאחורי חברה עסקית צריך שיהיה גם היגיון.

משה גפני: אם היושב-ראש ייתן לי אני אציע.

ניסן סלומינסקי: אני אתן לך.

ניסן סלומינסקי: בבקשה, אדוני.

<אילן גרודסקי: אני מעמותת "אור ירוק".

<אילן גרודסקי: ראשית אני מבקש להודות ליושבי הראש של שתי הוועדות.

משה גפני: אל תודה לי.

משה גפני: אני לא ידעתי שיש ישיבה.

<אילן גרודסקי: יש כאן ועדה משותפת, ויש כאן שני יושבי-ראש, ואני מרגיש צורך מן הנימוס להודות לשניהם ולחברות ולחברי הכנסת של שתי הוועדות על הדיון החשוב הזה.

משה גפני: אף חברת כנסת לא נמצאת פה.

ניסן סלומינסקי: הייתה ויצאה.

<אילן גרודסקי: אנחנו ב"אור ירוק" סבורים שלענף ביטוח החובה יש תרומה מניעתית מאוד חשובה, ואנחנו מברכים על כל צעד כשהם מביאים להחלטת חברי הכנסת פרמטרים חדשים, בוודאי מן הזווית הטכנולוגית שעליה אני אמון.

<אילן גרודסקי: בעשור האחרון "אור ירוק" מנהלת סדרה מאוד רחבה של מחקרי עומק בנושא "קופסה ירוקה", ולכן הבאנו את זה בדיון הקודם בפני הוועדה, ובחלק מהתקצירים שנמצאים בסדר היום של הוועדה אנחנו מופיעים.

<אילן גרודסקי: אני מאוד מתפלא על הדברים שנאמרו כאן על-ידי יואב מאיגוד חברות הביטוח מכיוון שאחד המחקרים החשובים נעשה במימון איגוד חברות הביטוח, והם חשופים לתוצאות שלו.

<אילן גרודסקי: לכן לבוא לדיון כאן ולהתנגד, יש כאן איזושהי אי הבנה או פספוס.

<אילן גרודסקי: אנחנו מבקשים לתמוך בפרמטרים שמוצגים כאן

<אילן גרודסקי: בפני שתי הוועדות ומבקשים לאשר אותם כי אנחנו מאמינים שיש להם יכולת למנוע תאונות דרכים.

<אילן גרודסקי: באקטואריה, כפי שנאמר כאן על-ידי אנשים ותיקים ממני אתה מחשב את מה שהיה.

<אילן גרודסקי: יש כאן הזדמנות חד-פעמית לגרום לתהליך מניעתי.

<אילן גרודסקי: לכן חשוב היה לנו להופיע כאן ולקבל את זכות הדיבור ולברך אתכם על המהלך הזה.

משה גפני: המחקרים שלכם עמדו בפני דורית סלינגר?

<אילן גרודסקי: כמובן.

<אילן גרודסקי: העמדנו את כל החומר לרשות - -

משה גפני: מתי עשיתם את המחקר הזה?

<אילן גרודסקי: התחלנו בצורה נמרצת ב-2007, ואת המחקר האחרון עשינו ב-2015.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: בבקשה, אדוני.

<שחר שרצקי: שמי שחר מחברת "איתוראן".

<שחר שרצקי: אנחנו חברה שמייצרת את מרבית הקופסאות הירוקות בישראל, אז האינטרס שלנו ברור.

ניסן סלומינסקי: יש לכם חברות מתחרות, נכון?

<שחר שרצקי: יש חברות מתחרות שכבר עובדות בשוק ומוכרות את המוצר בחלק מביטוח מקיף.

<שחר שרצקי: אגב, יחסית חסם הכניסה של המוצר הזה מאוד נמוך.

<שחר שרצקי: אם וכאשר תאושר ביטוח חובה אני משער שתוך שנה נראה כשישה מתחרים שיעשו אותו כי זה לא מוצר מסובך.

<שחר שרצקי: יש גם מחקר של חברת ביטוח מובילה באיטליה "ג'נרלי" שהחזיקה ב"מגדל" בישראל, שמשתמשת במוצר הזה והורידה 40%-35% את מספר התאונות בקרב נהגים צעירים על סמך קופסה ירוקה.

<שחר שרצקי: אני רק רוצה להסביר מה ההבדל בין קופסה ירוקה לשאר המשתנים.

<שחר שרצקי: שאר המשתנים שאושרו בחודשים האחרונות זה מערכות אוטומטיות.

<שחר שרצקי: גם מערכת למניעת תאונה של "מוביליי" ודומיהם וגם מערכת בלימות.

<שחר שרצקי: המערכת לניטור נהיגה היא מערכת חינוכית שאמורה למנוע תאונות באופן עקיף.

<שחר שרצקי: היא מסבירה לנהג איך הוא נוהג, ומה הוא עושה לא בסדר.

<שחר שרצקי: כלומר נהג לא יכול להיכנס לאוטו ולהגיד, יש לי מערכת, אני יכול לנסוע איך שאני רוצה.

<שחר שרצקי: להפך – ההיגיון מאחורי המערכת הזאת הוא שהיא מחנכת אותך.

<שחר שרצקי: אתה לא יכול להגיד שיש לך באוטו משהו שימנע תאונה אז אתה יכול לעצום עיניים או להשתמש בסלולר.

<שחר שרצקי: להפך, אתה חייב לנהוג כל הזמן טוב כדי לממש את ההנחה ואת התמריץ שרוצים לתת פה.

<שחר שרצקי: זה מאוד חשוב.

<שחר שרצקי: הרעיון של המערכת הוא לחנך אותך וללמד אותך לנהוג טוב יותר.

<שחר שרצקי: גם האינפורמציה שאתה מקבל בגין הנהיגה שלך כל יום וכל חודש אמורה לשרת את האינטרס הזה.

<שחר שרצקי: לגבי צנעת הפרט.

<שחר שרצקי: בעניין המיקומים אני מבין לחלוטין כל מה שאמרו פה.

<שחר שרצקי: בעניין השעות – בסופו של דבר הלקוח מקבל אפליקציה, והוא רואה את ציוני התנהגות הנהיגה שלו.

<שחר שרצקי: הוא רואה כמה הוא חסך בביטוח לפי הטבה שתינתן פה.

<שחר שרצקי: לדעתי, יש משמעות להראות את שעת הנהיגה – ללקוח שמאשר ורוצה בכך – כי המערכת באה לחנך.

<שחר שרצקי: לקוח שקיבל ציון לא טוב בחודש ינואר רוצה להבין למה, הוא רוצה שקיפות.

<שחר שרצקי: אז הוא יכול להיכנס לאפליקציה עם קוד סודי, כמובן, אם הוא אישר את זה לחברת הביטוח כדי לראות מתי נעשו עבירות או לחילופין הוא רוצה לחנך את הנהג החדש הצעיר, אז הוא רוצה להיכנס ליום שישי בערב כשהילד לקח את האוטו, והוא אומר לו, תסתכל, ביום שישי בין 24:00-21:00 בלילה כשהיית עם האוטו עשית עבירות של בלימה, תאוצה, עקיפה מסוכנת, פנייה.

<שחר שרצקי: לא מעניין אותנו המיקום, מעניין אותנו לחנך.

<שחר שרצקי: לכן לדעתי, אם לקוח יכול לראות את השעה ואת היום שבה נעשו עבירות ההתנהגות זה ייתן לו מוטיבציה לקנות את הקופסה ולהשתמש בה בצורה טובה יותר.

ניסן סלומינסקי: אם הלקוח רוצה זה בסדר גמור, אבל אנחנו דורשים שאם הלקוח לא מבקש בכתב אז שום פרט מהדברים האלה לא יהיה.

ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה שיהיה מצב שאתה תדע איפה הבת של מישהו הייתה במוצאי שבת ב-23:00 בערב.

ניסן סלומינסקי: אנחנו לא רוצים שתהיה כזאת כניסה כזאת לרשות הפרט.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת שלא רק שאתה לא מעביר שום דבר לחברות הביטוח, אלא A, B, C או "טוב", "לא טוב" וכו', אלא גם המסלול שהוא היה בו והשעה – כל זה נמחק אוטומטית.

ניסן סלומינסקי: אין לכם שום צורך שזה יהיה.

ניסן סלומינסקי: אחרי שגיבשנו היום איך הוא יתנהג היום, מבחינת

ניסן סלומינסקי: כם אם אין בקשה זה איננו, לא נמצא בשום מקום.

ניסן סלומינסקי: אתם יודעים לעמוד בזה?

<שחר שרצקי: א', הכול אפשרי טכנית.

<שחר שרצקי: אני מפריד בין מיקום פיזי לשעה.

<שחר שרצקי: אני מאמין שאם יוסבר ללקוחות בטלפון שאם ייתנו שעה הם יוכלו לקבל את אפליקציית השעות בלי מיקומם, רובם יאשרו את זה בכתב, ואז אין בעיה, זה חלק ממה שנכתב פה בסייגים.

<שחר שרצקי: מיקום – אין לנו בעיה למחוק אותו אוטומטית.

<שחר שרצקי: אגב, חלק מיכולות המערכת זה זיהוי תאונה.

<שחר שרצקי: זה חלק נפרד, ואנחנו לא דנים בו עכשיו, זה רק לפרוטוקול.

<שחר שרצקי: חלק מאיכויות המכר האמתיות זה גם אם, חלילה, לקוח עשה תאונה אנחנו מקבלים בזמן אמת התראה על תאונה.

<שחר שרצקי: אגב, יש חקיקה כזאת במזרח אירופה וגם במערב אירופה - -

ניסן סלומינסקי: ואז?

<שחר שרצקי: ואז אני חייב את המיקום.

ניסן סלומינסקי: אבל מה קורה אחר כך?

ניסן סלומינסקי: אתה מדווח את זה?

<שחר שרצקי: אם אני מוחק אותו - -

ניסן סלומינסקי: לפני שאתה מוחק.

ניסן סלומינסקי: מה אתה עושה עם זה?

<שחר שרצקי: שאלה טובה.

<שחר שרצקי: דבר ראשון אנחנו רוצים לדבר עם הלקוח ולשלוח לו כוחות הצלה, אם צריך.

ניסן סלומינסקי: זה גם חלק מהעניין?

<שחר שרצקי: זה לא חלק מהעניין של הקופסה הירוקה שאנחנו דנים בה עכשיו, אבל זה כן חלק מהיכולות ומהאפשרויות שלה.

<שחר שרצקי: הקופסה יכולה.

<שחר שרצקי: אותו פרמטר שיודע למדוד התנהגות נהיגה גם יודע בכוחות G חזקים יותר שמופעלים, להגיד – זה תאונה, זה לא אירוע בלימה.

ניסן סלומינסקי: אם אתה מדווח למשטרה או למד"א על הלקוח לשלוח, אבל זה לא קשור לקופסה הירוקה.

<אסף מיכאלי: זה קצת פחות רלוונטי כרגע.

<אסף מיכאלי: אנחנו מכירים, כמובן, את המערכת.

<אסף מיכאלי: בעולם קוראים לה "איקול".

<אסף מיכאלי: אנחנו בהחלט נשקול אותה.

<אסף מיכאלי: זה פיצ'ר שהוא כרגע לא על הפרק, אבל זה בסדר שהוועדה תכיר.

<אסף מיכאלי: אנחנו מכירים את היכולות מהסוג הזה לייצר מערכות שמאכנות תאונה, יודעות לאתר אותה ולהוציא התראה כאשר היא נגרמת.

<קובי סודאי: אני מחטיבת הדו-גלגלי בלשכת המסחר.

<קובי סודאי: שאלת פה שאלה שמשהו לא הסתדר, ואני רוצה להאיר את זה.

<קובי סודאי: אני מפנה אתכם להוראה שיצאה לפני כחודש וחצי מהממונה על שוק ההון במשרד האוצר.

<קובי סודאי: ההוראה יצאה ב-22 בנובמבר, ואני מקריא: "שר האוצר משה כחלון והממונה על שוק ההון, ביטוח וחיסכון דורית סלינגר, מוזילים את תעריפי ביטוח החובה בפול לרכבים פרטיים, בעיקר לנהגים צעירים ובעלי כלי רכב עם מערכות בטיחות מצילות חיים".

<קובי סודאי: הדגש פה הוא על הפול.

<קובי סודאי: זה אומר שברגע שהממונה קובע את התעריף בפול על בסיס מערכת הבטיחות שקיימת ברכב הם בעצם קובעים את מחיר השוק.

<קובי סודאי: לעומת זאת אנחנו דנים פה על פרמטרים שגם הם מערכות בטיחות מצילות חיים - -

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת ההודעה שם הסתמכה על זה שנאשר את הדברים?

<קריאות: לא, לא.

<קובי סודאי: לא, לא, אני אומר פה משהו אחר.

<קובי סודאי: לא הסתדרה לך ההתנגדות של חברות הביטוח.

<קובי סודאי: אני אגיד משהו על ההתנגדות הזאת.

<קובי סודאי: אם לפני חודש וחצי יוצאת הוראה שמכניסה כתעריף פול, כלומר חובה - -

ניסן סלומינסקי: תסביר לי קצת על הפול כדי שאני אבין כי יכול להיות שפה טמון העניין.

ניסן סלומינסקי: מה זה "פול"?

<קובי סודאי: אנחנו דיברנו כאן האם המערכות ייכנסו וייתנו הנחה שחובה לתת אותה או רשות לתת אותה.

ניסן סלומינסקי: אמרנו שזה רשות.

<קובי סודאי: אמרנו שזה רשות.

<קובי סודאי: אני שואל שאלה שגם נשאלה לפני כן שמופנית לניר.

<קובי סודאי: פה מדברים על וולונטרי בעוד לפני חודש וחצי יצאה ממשרד האוצר והממונה הוראה שעל מערכות מצילות חיים יש תעריף חובה וחברות הביטוח בפול - -

ניסן סלומינסקי: מה זה?

ניסן סלומינסקי: תסביר לי.

<אסף מיכאלי: אני לא הבנתי את השאלה.

<אסף מיכאלי: אם יש שאלה קונקרטית תשאל אותה.

ניסן סלומינסקי: תסבירו לי מה זה הפול.

<אסף מיכאלי: אני לא הבנתי את השאלה.

<אסף מיכאלי: הבנתי את הקטע של - - -

ניסן סלומינסקי: אסף, לא ככה אנחנו דנים.

ניסן סלומינסקי: תסבירו לי בדקה או שתיים מה זה הפול, שאני אבין.

<אסף מיכאלי: פול זה מאגר ביטוח שתפקידו לקלוט מבוטחים.

<אסף מיכאלי: המאגר הזה ממומן על-ידי כל חברת הביטוח – כל חברת ביטוח לפי חלקה.

ניסן סלומינסקי: לא הבנתי.

ניסן סלומינסקי: נניח חברת "מגדל" לא רוצה לבטח מבוטחים כי הם מסוכנים או מסיבה אחרת, הם עוברים לפול, והפול נותן להם ביטוח?

ניסן סלומינסקי: זאת הכוונה?

<נעמה מנחמי: נכון.

ניסן סלומינסקי: המחירים בפול נקבעים על-ידי המדינה?

<אסף מיכאלי: נכון.

<אסף מיכאלי: המחירים בפול נקבעים על-ידי הממונה על שוק ההון.

ניסן סלומינסקי: בדרך כלל הם יותר גבוהים.

<אסף מיכאלי: הם נקבעים על-ידי הממונה על שוק ההון בהתאם להמלצה של מאגר מידע סטטיסטי שהאוצר מקיים.

ניסן סלומינסקי: והם בדרך כלל יותר גבוהים מהמחירים של חברות הביטוח?

<אסף מיכאלי: כן, נכון.

<אסף מיכאלי: לא הבנתי את השאלה שלו, אבל אני אגיד רק מילה על המהלך שהוא ציטט - -

ניסן סלומינסקי: לא, לא.

ניסן סלומינסקי: לפני כן אני שואל – בגדול המחירים יותר גבוהים.

<אסף מיכאלי: כיום התעריפים בפול גבוהים באופן ניכר מהתעריפים המקובלים בחברות הביטוח.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת שאם המדינה מחייבת את הפול לתת הנחות בגין האמצעים האלה עדיין המחירים יהיו יותר גבוהים מאשר בחברות הביטוח כי אחרת זה יאנוס אותם גם כן ויהיה חובה להוריד.

ניסן סלומינסקי: אחרת כל אחד במקום ללכת ל"מגדל" ילך ישר לפול אף על פי שהוא יכול לקבל ל"מגדל".

ניסן סלומינסקי: אם ההורדה בפול תביא למצב שהמחיר יהיה נמוך יותר ב"מגדל", אז גם אדם נורמטיבי שיכול לקבל ביטוח ב"מגדל" ילך לשם.

ניסן סלומינסקי: זה יאנוס את "מגדל" להוריד בחובה, לא ברשות.

ניסן סלומינסקי: מה שנקרא בהתנדבות.

<קובי סודאי: בדיוק.

ניסן סלומינסקי: אז אני רוצה להבין – יכול להיות שגם אחרי ההורדות עדיין הפול גבוה יותר וזה בסדר.

<קובי סודאי: לא.

<קובי סודאי: אסף אמר שהוא לא מבין את השאלה אז אני רוצה להסביר.

ניסן סלומינסקי: אני יודע להסביר לבד.

ניסן סלומינסקי: אסף, תסביר לי.

<אסף מיכאלי: כרגע שלושת הפרמטרים שאנחנו מבקשים לאשר לא רלוונטיים לפול.

<אסף מיכאלי: הם פרמטרים חדשים, ובמובן מסוים גם חדשניים שאנחנו רוצים להציע אותם לחברות הביטוח, ולבחון על פני זמן את ההשפעות שלהם.

<אסף מיכאלי: אם נחשוב שחלק מהפרמטרים ראויים לשימוש גם על-ידי הפול, ויש היתכנות כזאת בהחלט נשקול שגם הפול יעשה בהם שימוש.

ניסן סלומינסקי: אני עדיין שואל – האמצעים שהיו עד היום, שאישרנו אותם ושבגינם מכניסים אותם לפול, והוא מוריד את המחיר אחרי שהם נמצאים בפול - -

<אסף מיכאלי: אני אמחיש לך בדוגמה שאולי תעזור להבין גם את האינטרס הכלכלי שצריך לשים אותו על השולחן.

<אסף מיכאלי: לפני שלוש שנים אישרנו בוועדה הזאת פרמטרים שקשורים לבטיחות בדרכים, למשל מערכות בטיחות "מוביליי", FCW, LTW, מערכות ESP; המערכות האלה מאפשרות היום לשוק הביטוח לקבוע תעריפים נמוכים יותר.

<אסף מיכאלי: המערכות האלה גם מאפשרות לממונה על שוק ההון לקבוע בפול תעריפי ביטוח נמוכים יותר.

<אסף מיכאלי: כל הפרמטרים האלה משמשים להפחתת דמי הביטוח.

ניסן סלומינסקי: כבר למדת שאני עקשן, אז תן לי תשובה לשאלה פשוטה.

ניסן סלומינסקי: בפול יש מחיר מסוים שהוא גבוה יותר מכיוון שהוא מיועד לאותם אלה שחברות הביטוח הרגילות לא רוצות לתת לו ביטוח כי, כנראה, הוא בסיכון גבוה.

ניסן סלומינסקי: אם הכנסת את אותם אמצעים שעשינו בפעם הקודמת כחובה לפול כי שם הממונה היא בעלת הבית, וכתוצאה מזה ירדו המחירים – האם אחרי שירדו המחירים בפול המחיר בפול הוא נמוך יותר מהמחיר הרגיל שאושר ל"מגדל" או עדיין יותר גבוה?

ניסן סלומינסקי: כי אם הוא יותר נמוך אז למעשה אתה מחייב גם את "מגדל" להוריד, לפי מה שאנחנו מאשרים.

ניסן סלומינסקי: זאת לא התנדבות להוריד, זאת חובה.

ניסן סלומינסקי: אם עדיין זה יותר גבוה זה בסדר.

ניסן סלומינסקי: אני מדבר על העבר.

ניסן סלומינסקי: מה שקורה בעבר קורה גם עכשיו.

ניסן סלומינסקי: עוד מעט יכניסו גם את אלה בחובה לפול.

<אסף מיכאלי: נכון, רק שזה לא רלוונטי כי אין כרגע מהלך סופי.

<אסף מיכאלי: כרגע המהלך שהוא ציטט לעניין הפול נמצא בדיונים.

<אסף מיכאלי: קשה לומר.

<אסף מיכאלי: בגדול התעריפים בפול נקבעים במרווח של כ-35%-30% מאומדני הסיכון, כפי שאנחנו מבינים אותם.

<אסף מיכאלי: לכן הדבר צפוי לאפשר מרווח תחרות גם בין החברות.

<אסף מיכאלי: כלומר הוא צפוי לאפשר גם לחברות לבחור באלו פרמטרים הן רוצות להשתמש יותר, ובאלו פרמטרים הן רוצות להשתמש פחות וכיוצא בזה.

<אסף מיכאלי: אני מקווה שעניתי.

ניסן סלומינסקי: לא ענית.

ניסן סלומינסקי: אני אקשה.

ניסן סלומינסקי: הפרמטרים אושרו בפעם הקודמת, והם חויבו להיכנס לפול.

ניסן סלומינסקי: כתוצאה מזה המחיר בפול ירד.

ניסן סלומינסקי: המחיר שירד בפול – האם הוא נמוך יותר עכשיו מהמחיר הרגיל של "מגדל"?

ניסן סלומינסקי: אם "מגדל" לא רוצה לאמץ את כל מה שהיה הוא יותר נמוך או לא?

<אסף מיכאלי: א', זאת טיוטה; ו-ב', בחלק מהמקרים כן.

ניסן סלומינסקי: אם כן, אז במילים פשוטות אם "מגדל" מחליטה לא לאמץ את הדברים האלו, אז מה יקרה?

ניסן סלומינסקי: כל אדם נורמטיבי שיכול לקבל ביטוח ב"מגדל" ילך לפול כי שם זה יותר זול.

ניסן סלומינסקי: זה אונס את "מגדל" לאמץ אותם.

ניסן סלומינסקי: אז זאת לא התנדבות.

ניסן סלומינסקי: זאת הנקודה שלא הבנתי קודם.

<ניר ברטל: חסרים לך כמה נתונים.

<ניר ברטל: יש פה כמה מהלכים שקורים במקביל: הוספת משתנים ומהלך עדכון תעריפי ביטוח בפול.

<ניר ברטל: נאום של שני משפטים בשביל להסביר מה פתאום הפול הזה קפץ.

ניסן סלומינסקי: לכן אמרתי – תסבירו לי את זה.

<ניר ברטל: המפקחת על הביטוח ושר האוצר זיהו רווחים גדולים מאוד בענף רכב חובה.

<ניר ברטל: בשנת 2015 חברות הביטוח הולכות להרוויח מיליארד שקל בביטוח חובה.

<ניר ברטל: זה היה גם ב-2012, ב-2013 וב-2014.

<ניר ברטל: ארבע שנים ברציפות השוק הזה הולך להרוויח למעלה ממיליארד שקל רווח מרכב חובה, והוא גובה כארבעה וחצי- חמישה מיליארד שקל מהציבור.

מיקי לוי: לכן ירד הביטוח.

<ניר ברטל: נכון.

<ניר ברטל: אחת הסיבות העיקריות לעניין הזה היא שהתעריפים אמנם יורדים אבל מעט מאוד, אבל הסיכון בתאונות יורד הרבה יותר.

<ניר ברטל: נוצר פה מרווח בין הסיכון לבין המחירים.

<ניר ברטל: המפקחת על הביטוח ושר האוצר עושים מהלך כדי להוריד את המחירים.

<ניר ברטל: עדיין עם הורדת המחירים יישאר מספיק מרווח תחרותי ל"מגדל" ולכל חברה אחרת להחליט אם היא רוצה למכור במחירים תחרותיים.

<ניר ברטל: אנחנו לא נאפשר ל"מגדל" למכור בתעריפים מופרזים כי זה ביטוח חובה, זה כמו מס.

<ניר ברטל: אם "מגדל" רוצה מחר לגבות עשרת אלפים שקל - -

ניסן סלומינסקי: "מגדל" זה רק לשם דוגמה.

<ניר ברטל: לגבות ביטוח חובה עשרת אלפים שקל לא נאפשר כי ביטוח חובה זה כמו מס – כמו ביטוח לאומי וביטוח בריאות.

<ניר ברטל: המדינה מחייבת את הציבור לקנות.

מיקי לוי: זה לא נתון ל"מגדל" בכלל.

ניסן סלומינסקי: זה כן נתון ל"מגדל".

מיקי לוי: זה לא נתון ל"מגדל".

ניסן סלומינסקי: זה כן נתון.

ניסן סלומינסקי: הוא הסביר בהתחלה שכל חברה נותנת להם את המחיר הבסיסי שלהם, והם מאשרים.

ניסן סלומינסקי: המחיר של "מגדל" יכול להיות שונה מהמחיר אצל חברה אחרת.

<ניר ברטל: נכון.

ניסן סלומינסקי: אז זה כן נתון.

<ניר ברטל: עדיין המרווחים שיהיו בפול יבטיחו לכל חברת ביטוח להתחרות ולהיות בשוק.

<ניר ברטל: אבל היא תמנע מהציבור לשלם דמי ביטוח חובה מופרזים כי זה מס שהמדינה מטילה בחוק.

<ניר ברטל: אם אתה לא משלם ביטוח חובה אתה יכול להיכנס לשלושה חודשים לכלא, אבל מצד שני מי שמוכר את הביטוח אלה חברות ביטוח פרטיות שפועלות למטרות רווח.

מיקי לוי: יש מינימום ומקסימום?

ניסן סלומינסקי: מינימום אין.

ניסן סלומינסקי: יש מקסימום.

ניסן סלומינסקי: מה שאני מבין שפורמלית אתם לא יכולים לאנוס את חברות הביטוח להוריד מחירים, אבל דרך הפול אתם יכולים לאנוס אותם להוריד מחירים.

<ניר ברטל: אנחנו לא אונסים אותם.

<ניר ברטל: אנחנו לא מכריחים אף חברה לעשות - - -

ניסן סלומינסקי: ברגע שהפול יהיה יותר זול מהחברה עצמה אז החברה תצטרך להוריד אחרת כולם ילכו לפול.

<ניר ברטל: זה לא מדויק כי גם יש חברות זולות יותר מ"מגדל", והציבור לא נוהר אליהן.

ניסן סלומינסקי: אלה שני דברים שונים.

ניסן סלומינסקי: אני לא אומר שזה גרוע, אבל רק שנדע שאנחנו אונסים את זה.

ניסן סלומינסקי: למעשה, כשאנחנו אומרים שאנחנו נותנים להם אופציה, והם יכולים להחליט אם כן או לא, זה למעשה לא ממש ככה כי אין להם ברירה.

<שי פלדמן: בעלי המניות של הפול זה חברות הביטוח.

<שי פלדמן: בכל מקרה זה נשאר בחברת הביטוח.

ניסן סלומינסקי: לא, אבל זאת לא אותה חברת ביטוח.

<שי פלדמן: למה?

<שי פלדמן: הן בעלות הפול.

ניסן סלומינסקי: אז במילים פשוטות אם מישהו רוצה לקבל הנחה ב"מגדל" ו"מגדל" לא נותנת, הוא הולך לפול ומקבל יותר זול.

<שי פלדמן: ו"מגדל" עדיין מקבל פרמיה.

ניסן סלומינסקי: לא משנה, אבל אנסת את "מגדל" לתת יותר זול.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שזה טוב, אבל רק שנדע.

<ניר ברטל: היו שתי אפשרויות לעשות את זה:

<ניר ברטל: לקבוע תעריפי מקסימום שאותם יכולים לקבוע שר האוצר והמפקחת על הביטוח; שנית לעודד את התחרות בשוק דרך הפול.

<ניר ברטל: אבל, לדעתי, זה מסיט אותנו קצת מהנקודה היום.

<ניר ברטל: עדיין "מגדל", AIG וכל חברה אחרת, אם הן לא ירצו להשתמש בקופסה ירוקה או בנסועה היא לא תהיה חייבת להשתמש.

<ניר ברטל: זה לא השתנה, וזה לא משתנה.

ניסן סלומינסקי: זה נכון.

<עידן עבודי: אבל בזה אנחנו בעצם - -

מיקי לוי: חברים, אתם ממשיכים לנהל כאן איזשהו משא ומתן.

מיקי לוי: סליחה, כל אחד שיגיד מה הוא רוצה - -

ניסן סלומינסקי: מיקי, די.

ניסן סלומינסקי: עידן אמר את מה שאמר - -

מיקי לוי: תנהלו את זה לפני שאתם באים לוועדה.

מיקי לוי: אנחנו כבר שעתיים וחצי שומעים רק אתכם, ואתה חוזר וחוזר.

מיקי לוי: מספיק.

ניסן סלומינסקי: מיקי, אתה רואה שאנחנו מגלים דברים מעניינים.

ניסן סלומינסקי: מעניין שלא ידעתי קודם.

ניסן סלומינסקי: אני מניח שבהתאם לתקדים שהיה בעבר הדברים האלה תוך זמן מסוים גם יחולו בחובה על הפול, וזה יוריד שם את המחירים.

<ניר ברטל: זה תרחיש אפשרי.

ניסן סלומינסקי: אני מניח, לפי מה שהיה בעבר.

מיקי לוי: ב-12:30 אתה מפסיק.

מיקי לוי: זה לא ייתכן.

מיקי לוי: נתת להם את כל הדיון.

ניסן סלומינסקי: לא נצביע כבר.

ניסן סלומינסקי: אני רואה שהזמן שלנו נגמר, לצערי.

מיקי לוי: אבל אני רוצה לדבר.

ניסן סלומינסקי: אני אתן לך לדבר.

מיקי לוי: נתת להם לדבר שעות, ואני לא בזכות דיבור.

מיקי לוי: סליחה.

ניסן סלומינסקי: אתה גם דיברת הרבה.

מיקי לוי: לא הוצאתי היום מילה, הייתי ילד טוב, בחייך.

<קובי סודאי: אני רוצה לסיים את השאלה.

ניסן סלומינסקי: לא, אתה שאלת את השאלה.

ניסן סלומינסקי: עובדה שאני הבנתי אותה.

<קובי סודאי: אני אומר בצורה פשוטה – לפי דעתי, זאת נקודה שקצת פספסו אותה.

<קובי סודאי: יד אחת מכניסה הנחות על מערכות מצילות חיים כחובה ויד אחרת - -

ניסן סלומינסקי: אבל הבנתי את כל זה.

ניסן סלומינסקי: הרי דיברתי על זה עכשיו רבע שעה.

ניסן סלומינסקי: אני מודה לך שהערת את תשומת לבי כי לא ידעתי על הנושא של הפול.

ניסן סלומינסקי: בבקשה, אדוני.

<גדעון פרדר: אני עומד בראש חברה מסחרית שעוסקת בהכשרת רוכבים ברכיבה מתקדמת וולונטרית לחלוטין כבר למעלה משש עשרה שנים.

<גדעון פרדר: בניסיון שלנו עברו דרכי למעלה מעשרים אלף רוכבים מהמגזר הפרטי שהגיעו באופן וולונטרי לחלוטין לקורסים האלה.

<גדעון פרדר: בנוסף לזה גם אלפי רוכבים של משטרת ישראל וארגונים כמו "איחוד הצלה" ועיריות שמשתלבים אצלנו כבר הרבה מאוד זמן מתחילת דרכנו, פחות או יותר.

<גדעון פרדר: דרך ההסבר של התועלת של הקורסים וההכשרות אני רוצה להשפיע על דעות קדומות כגון – במחילה מכבוד היושב-ראש, שהציג והגדיר את האופנוע ככלי מסוכן.

<גדעון פרדר: זאת מין תפיסה שנשענת על נתוני הסטטיסטיקה שלפיהם חד-משמעית נהרגים כך וכך – אז אופנוע הוא כלי מסוכן; או נגד הדעה של חברות הביטוח שאומרות בצדק מסוים שהן לא יודעות איך לכמת את התועלת של הקורסים האלה, ולשייך את זה לאקטואריה.

<גדעון פרדר: חשוב להגיד כאן משהו שמנוגד לדעה הרווחת.

<גדעון פרדר: לא רק בקרב הציבור, אלא אפילו בקרב רוכבי האופנועים ורוכבי הדו-גלגלי שהשיעור המכריע בהם הם אותם בעלי וספות ולא אופנועים גדולים ומסוכנים.

<גדעון פרדר: דווקא כמאה אלף כלי רכב דו-גלגליים שהם וספות נעים על הכבישים.

<גדעון פרדר: חשוב מאוד לומר זה שמיומנות הרכיבה על כלי דו-גלגלי בניגוד למכונית מנוגדת באופן מוחלט לאינסטינקט האנושי.

<גדעון פרדר: פעולות ההישרדות הטבעיות של כל אדם שמגיב למצב של סכנה וסיכון הורגות אותו יותר מאשר מצילות אותו, וזה בתחום של השליטה והחיבור למכונה עצמה.

<גדעון פרדר: הסיכון האמתי ברכיבה בא מהדרך והסכנות שבדרך, ובעצם המודעות לסיכון בזמן תנועה יחד עם תנועה של מכוניות, גם בתחום הזה יש פער אדיר במודעות של הרוכב למהות הסיכון, לגודל הסיכון ולמשמעות הסיכון.

<גדעון פרדר: לדוגמה, גם החוק לא שומר עליו כי נהגים עוברים באור אדום, ויש צמתים שאין לעבור גם באור ירוק בלי לבדוק ובלי לבצע פעולות מנע מסוימות.

<גדעון פרדר: אני לא רוצה להלאות את הוועדה בדוגמאות אמתיות שיכולות להוכיח את הכוונה, אבל אני רוצה להגיד שהמערכת שלנו – משרד התחבורה, משרד הרישוי, המורים לנהיגה לא נותנים שום מענה לעניין הזה.

<גדעון פרדר: אני מדבר מניסיון משום שב-2012 החברה שלי ביצעה פרויקט משותף עם משרד התחבורה והרשות לבטיחות בדרכים ואיגוד מורי הנהיגה שבו הכשרנו את כל מורי הנהיגה בישראל בשלושה ימי הכשרה מקצועיים אצלנו.

<גדעון פרדר: נוצר קונצנזוס מוחלט על ההבדל בין המקצוע שלנו, מורים לנהיגה, שמודים שהם בעצם מעבירים טסטים, וכל השיטה לא בונה את הרוכב בצורה נכונה.

<גדעון פרדר: בשורה התחתונה לקורסים האלה אין תרומה גדולה מאוד לרכיבה בטווח הרחוק יותר; מעבר לזה הציבור עצמו ממשיך לחיות בבורות מוחלטת לגבי הנושא.

<גדעון פרדר: קידום ועידוד הדברים האלה, כמו שהצעת אתה, במימון המדינה יאפשר פתיחה של העניין הזה גם לציבור.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: חברי הכנסת, אנחנו נגנוב קצת זמן מהישיבה הבאה.

מיקי לוי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: אני בהחלט מברך על כוונות האוצר להוזיל את ביטוח החובה.

מיקי לוי: אין לי טענות לידידי מהאוצר.

מיקי לוי: הנושאים שאני רוצה להעלות קשורים בהחלט לנושא.

מיקי לוי: אז אם במשא ומתן המוקדם האוצר מוותר על אחד הקריטריונים שאותי מוציאים מהכלים – נושא הנסועה – אז תגידו.

מיקי לוי: אנחנו נחסוך הרבה מאוד מהמשא ומתן וממה שיקרה.

<אסף מיכאלי: אם אתה רוצה אני יכול להתייחס לזה, אם יותר לי.

מיקי לוי: זה מושך לי את השטיח מ-90% מהבעיות שלי.

ניסן סלומינסקי: לוותר על הנסועה?

ניסן סלומינסקי: לא צריך לוותר על הנסועה.

ניסן סלומינסקי: לא חייבים.

מיקי לוי: לא חייבים, ניסן, אז אני אמשיך.

ניסן סלומינסקי: בסדר, אני אשמח לשמוע אותך.

מיקי לוי: אתם מוותרים על הנסועה?

<אסף מיכאלי: יש שלושה פרמטרים שמשפיעים על התעריף.

<אסף מיכאלי: לשני פרמטרים יש השפעה ברורה מעבר לתעריף על הבטיחות בדרכים, ועליהם היינו רוצים שהוועדה תדון היום, ולכן אנחנו מוכנים למשוך את הפרמטר השלישי, פרמטר הנסועה, שאין לו השפעה על הבטיחות, אלא רק השפעה על התעריף.

מיקי לוי: אני מוכן לקבל את זה.

מיקי לוי: אם אדוני מוכן להוריד את זה מסדר היום ולא להכליל את זה בחוק - -

ניסן סלומינסקי: אני לא שמעתי.

<אסף מיכאלי: יש שלושה פרמטרים, ושלושתם משפיעים על התעריף.

<אסף מיכאלי: זאת אומרת לשלושת הפרמטרים יש פוטנציאל להפחתת פרמיית הביטוח.

<אסף מיכאלי: ובכל זאת רק שני פרמטרים משפיעים על הבטיחות בדרכים: קורסי נהיגה ומערכות לניטור נהיגה.

<אסף מיכאלי: לכן אנחנו מוכנים היום לא לדון בפרמטר - -

מיקי לוי: לא היום.

<אסף מיכאלי: אנחנו מוכנים לא לדון על הפרמטר - -

מיקי לוי: הוא לא ייכנס למסגרת של התקנות.

<אסף מיכאלי: - - אין לו השפעה על בטיחות בדרכים, אלא רק השפעה על המחיר.

<אסף מיכאלי: זה פרמטר הנסועה.

מיקי לוי: מצוין.

ניסן סלומינסקי: אני אסביר לך מה הוא אמר.

ניסן סלומינסקי: לא הבנת.

מיקי לוי: אני מבין, ניסן.

ניסן סלומינסקי: הוא אמר שאם נסכים להצביע היום הוא מוכן שנצביע רק על שני הפרמטרים הראשונים.

מיקי לוי: והנסועה יורדת מהפרק.

ניסן סלומינסקי: לא.

מיקי לוי: האם הנסועה יורדת מהפרק?

ניסן סלומינסקי: מיקי, זה לא רלוונטי כי אנחנו לא נצביע היום.

משה גפני: מה זאת אומרת שהנסועה לא משפיעה על תאונות הדרכים.

ניסן סלומינסקי: מיקי רוצה להוריד את זה.

משה גפני: אני יכול לדבר באיזשהו שלב?

ניסן סלומינסקי: אני אתן לך אחרי מיקי.

מיקי לוי: אני מוכן שהוא ידבר לפני.

ניסן סלומינסקי: לא, תמשיך, מיקי.

מיקי לוי: הנסועה יורדת?

ניסן סלומינסקי: הוא דיבר על היום.

מיקי לוי: ניסן, תן לי לשאול, בבקשה, אני בזכות דיבור.

מיקי לוי: אנשי שוק ההון, אתם הנציגים של דורית, האם אתם מורידים את זה מהפרק?

מיקי לוי: כן או לא?

<אסף מיכאלי: אני אומר שוב בצורה הברורה ביותר: אנחנו מוכנים לא לקיים דיון על הנסועה ולהשמיט אותו, ובתנאי שתהיה היום הצבעה על שני הפרמטרים האחרים.

מיקי לוי: תהיה היום הצבעה?

ניסן סלומינסקי: אמרתי שלא.

ניסן סלומינסקי: הסברתי לך מההתחלה.

ניסן סלומינסקי: אני הבנתי מה הוא אמר.

מיקי לוי: אני לא רוצה לדבר.

מיקי לוי: אני בא לסיבוב הבא.

מיקי לוי: אני אבוא לסיבוב הבא בתקווה שאנשי האוצר יבואו בלי הנסועה.

מיקי לוי: רק דבר אחד יש לי עוד כדי שלא נצטרך לדבר על זה בפעם הבאה: אדוני מ"איתוראן", אני לא יודע, אבל יש כאן גם שאר החברות הטכנולוגיות או רק אתה?

<ניר ברטל: לדיון הזה הם לא הגיעו.

<ניר ברטל: בדיון הקודם הם היו.

מיקי לוי: למי מהם יש תו תקן ישראלי?

<אילן גרודסקי: לפי מה שידוע לאור ירוק, ל"איתוראן" יש, לשלוש החברות האחרות שאנחנו גם במקרה משתמשים במוצרים שלהם, אין עדיין, אבל יש להם היתכנות מאוד גבוהה.

מיקי לוי: אז לא יהיה.

מיקי לוי: בלי תו תקן לא יהיה, שלא יהיו פה אי הבנות.

ניסן סלומינסקי: מיקי, כל זמן שתהיה חברה אחת זה לא יהיה.

ניסן סלומינסקי: אמרתי להם את זה בהתחלה.

מיקי לוי: אם לא מצביעים אני דוחה את כל מה שאני רוצה להגיד לפעם הבאה בתקווה שהם יבואו בלי הנסועה.

משה גפני: שמתי במקומי את בצלאל סמוטריץ'.

מיקי לוי: וואי, וואי.

ניסן סלומינסקי: אם כך, אני מושך את זה יותר זמן.

ניסן סלומינסקי: - - - דבר כמה שאתה רוצה.

משה גפני: אני, כמובן, חושב שצריך לעשות כל מאמץ בתקנות האלה - - - זה ברור לגמרי.

משה גפני: לי אין סטטיסטיקות ושום דבר.

משה גפני: אני יודע שאם בן אדם נוסע פחות הוא עושה פחות תאונות דרכים.

משה גפני: אם בן אדם נוסע פחות הוא צריך לשלם פחות ביטוח.

מיקי לוי: לא יכול להיות שגפני יגיד דבר כזה.

משה גפני: לא יכולה להיות מציאות שבה בן אדם נוסע קילומטרים מסוימים שהם פחות מהממוצע – בן אדם נוסע פחות ימים – והוא צריך לשלם את אותם דמי הביטוח, וזה לא משפיע על תאונות הדרכים.

משה גפני: אין מציאות כזאת בעולם - -

<קריאות: יש.

ניסן סלומינסקי: אני אתן לך לדבר.

אלעזר שטרן: בסדר, רק אמרתי לו שיש.

משה גפני: דב חנין היה בוועידת האקלים באירופה, והוא אמר לי שיש מקום אחד בעולם שרואים בגרפים שאין זיהום אוויר – זה יום כיפור במדינת ישראל.

משה גפני: זה יורד לאפס ומיד עולה חזרה.

משה גפני: שמישהו יבוא ויגיד שכשלא נוסעים ביום כיפור זה לא משפיע – אין לא משפיע.

משה גפני: זה משפיע.

משה גפני: לא צריך ללמוד ליבה בשביל זה.

משה גפני: יכול להיות שאין רצון.

משה גפני: אנחנו מדינה יהודית, אבל מכיוון שיש בה עמים רבים - -

ניסן סלומינסקי: דמוקרטית.

משה גפני: מה דמוקרטית?

ניסן סלומינסקי: אז אפשר לאפשר לכל אחד את היום שלו.

משה גפני: אם יש יום אחד בשבוע או יומיים בשבוע שבן אדם לא נוסע, ומודדים אחרי זה את הקילומטרז' שלו שהוא לא משלים את אי הנסיעה ביום מסוים, והוא פתאום נוסע ביום חמישי או ביום רביעי או ביום אחר ומשלים שם את שבת אז לא נותנים לו הנחה כי הוא לא חסך בתאונות דרכים.

משה גפני: אבל אם אדם לא נוסע, וברור לחלוטין שהיום הזה מוריד לו את הקילומטרז' – אפשר להגיד שלא נותנים על זה הנחה, זה בסדר; אפשר להגיד שלא רוצים להכיר בעניין הזה – זה גם בסדר; אפשר להגיד שאולי זה יעודד אנשים לשמור שבת – זה גם בסדר; אבל להגיד שזה לא משפיע על תאונות הדרכים – מי עובד פה על מישהו?

משה גפני: זה משפיע על תאונות הדרכים.

משה גפני: אם בן אדם נוסע יום אחד פחות, והקילומטרז' יורד ורואים את זה – להגיד שחברות הביטוח יצטרכו לשלם פחות על נזקים – ואני כבר לא מדבר על הנושא הערכי בעניין של מלחמה בתאונות דרכים.

משה גפני: זאת מלחמה בתאונות דרכים, וצריך להוסיף את זה בפרמטרים.

משה גפני: למה לא מוסיפים את זה?

משה גפני: אני בעד להוסיף.

ניסן סלומינסקי: אני פיתחתי תאוריה שלא רק שזה עניין של קילומטרז', אלא עצם זה שהרכב לא נמצא על הכביש בלי קשר לקילומטרז'.

ניסן סלומינסקי: אדם שנוסע מירושלים לנתניה – אחד נוסע שעה, ואחד נוסע שעתיים - -

אלעזר שטרן: אני למדתי בישיבה שלא נתנו לנו להפגין, חוץ מהפגנה אחת שבא מורה חוזר בתשובה בכיתה י"ב.

אלעזר שטרן: אז היה אחרי מלחמת יום כיפור יום שבתון.

אלעזר שטרן: כל אחד היה צריך להדביק על המכונית את היום שהוא לא נוסע.

אלעזר שטרן: אני עשיתי הפגנה שיהיה כתוב "שבת" אצל כולם.

אלעזר שטרן: אני חושב שגפני צודק, רק זה מורכב מדי.

אלעזר שטרן: אני לא חושב באמת שמי שנוסע יותר קילומטרים יש לו סבירות גבוהה יותר שהוא יעשה תאונה.

אלעזר שטרן: אני דווקא חושב שזה גם הפוך – מי שעושה פחות אין לו ניסיון.

מיקי לוי: רק תדע לך שמי שעושה הכי הרבה קילומטרים – ביתר עלית ומודיעין.

אלעזר שטרן: אני שמעתי מחברים שלי מהמגזר הערבי שמדברים על מספר תאונות יותר גבוה אצלם.

אלעזר שטרן: לדעתי, גם אצל החרדים ב"בין הזמנים" - -

משה גפני: עזוב את החרדים, לא דיברתי על חרדים.

אלעזר שטרן: פחות נסיעות – וגם הרגלים של משמעת, שזה גם אחד היתרונות של הדיון – גורמים ליותר תאונות.

אלעזר שטרן: אבל אם תוריד את הסיפא של דבריו של גפני של הנוסחה המתקדמת הזאת שמי שלא נוסע, וגם אחרי זה הקילומטרים - -

ניסן סלומינסקי: זה לא שייך.

אלעזר שטרן: - - אבל אין ספק שמי שמשבית את האוטו שלו - -

ניסן סלומינסקי: אז אתה מצטרף למה שהצגתי בהתחלה.

אלעזר שטרן: אני מצטער שלא הייתי כאן.

אלעזר שטרן: בלי - -

משה גפני: בסדר, הורדתי.

מיקי לוי: אני מבקש לדבר על הנסועה כי זה עלה כאן.

מיקי לוי: אני מתנגד בתכלית ההתנגדות לנושא הנסועה.

מיקי לוי: לא יכול להיות שאתם תדפקו את הפריפריה; לא יכול להיות שאתם תדפקו את הערבה; לא יכול להיות שהם נוסעים לבאר-שבע כי אין תחבורה ציבורית, ואתם תדפקו את הפריפריה.

מיקי לוי: אני לא אתן לכם לעשות את זה.

מיקי לוי: אני לא רציתי להתרגז, ולא רציתי להעלות את זה - -

משה גפני: אני מבקש שלא יהיה רשום בפרוטוקול שאני הסכמתי - - -

מיקי לוי: - - ואם אתם תסכימו אני אסוג לאחור משאר הנושאים, להוריד את נושא הנסועה.

מיקי לוי: כשבמדינת ישראל תהיה תחבורה ציבורית לכ-ו-ל-ם כמו שאמר אהוד ברק אני אסכים גם להכניס את הנסועה.

מיקי לוי: לא יכול להיות כדבר הזה שמי שגר בקריית שמונה וצריך לנסוע לחיפה או לטבריה או לקריות כי אין לנו פתרון בשבילו הוא לא יקבל את ההנחה.

מיקי לוי: שאר הפרמטרים של בלמים, תאונות והכשרות – הכול מקובל עלי.

מיקי לוי: הנסועה לא.

מיקי לוי: מה זה נסועה?

מיקי לוי: נסועה למוניות?

מיקי לוי: נסועה לרכב מסחרי?

מיקי לוי: בכל המקומות האלה רשום "נסועה", למען השם.

מיקי לוי: למשאיות?

מיקי לוי: לתיירים?

מיקי לוי: מה אתם רוצים, שהם לא יעבדו.

מיקי לוי: אני לא מבין אתכם.

מיקי לוי: לא יכול להיות שתבואו ותגידו לי, בפעם הקודמת טענת שמי שייסע יותר נקנוס אותו, ובאמת זה לא בסדר.

מיקי לוי: אז קצת תיקנתם, ובאתם ואמרתם לי, לא – מי שייסע יותר לא יקבל את ההנחה.

מיקי לוי: מה עשיתם?

מיקי לוי: לאחרים נתתם ולנו לא נתתם.

מיקי לוי: מה זה "לנו"?

מיקי לוי: אלה בפריפריה.

מיקי לוי: ניסן, אוסאמה, אלעזר, אני, אורי, סלינגר, קציני המשטרה, קציני הצבא, מנכ"לים, סמנכ"לים – כולם, יש להם רכב.

מיקי לוי: פעם מהמדינה, פעם מחברת הביטוח.

מיקי לוי: גם אתה, אדוני, נוסע.

מיקי לוי: אני מצטער, זה לא אישי; פעם זה מחברת ההייטק.

מיקי לוי: אלה לא יעשו חשבון.

מיקי לוי: מי נדפק?

מיקי לוי: מעמד הביניים הנמוך.

ניסן סלומינסקי: מיקי, רק תוריד את הקול.

מיקי לוי: אמרתם לי, לא, ואני שתקתי.

מיקי לוי: אני לא אתן לנסועה לעבור.

מיקי לוי: לא יעזור לכם.

מיקי לוי: אתם דופקים את הפריפריה ואת מעמד הביניים הנמוך.

מיקי לוי: זה לא יעבור לסדר היום - -

ניסן סלומינסקי: מיקי, בסדר.

מיקי לוי: - - גם אם אני אצטרך להביא את כל חברי הכנסת לכאן וגם אם אני אצטרך לצאת לתקשורת.

ניסן סלומינסקי: מיקי, בסדר.

מיקי לוי: ואם הם יבואו בפעם הבאה, אדוני, ויגידו, אוקיי, אנחנו מורידים את הנסועה, אני את שאר המלחמה שלי סיימתי פחות או יותר.

מיקי לוי: עכשיו לעצם הבקשה שלך, אדוני.

מיקי לוי: אני גם מסכים שלא ייסעו יום בשבוע.

מיקי לוי: אבל באמצע השבוע.

מיקי לוי: כי הערבים והחילונים יידפקו.

ניסן סלומינסקי: למה?

מיקי לוי: ככה.

ניסן סלומינסקי: - - - להחליט - - -

מיקי לוי: אני נוסע בשבת.

מיקי לוי: אני שומר מסורת - -

ניסן סלומינסקי: קח יום אחר.

מיקי לוי: סליחה, אדוני, אני בזכות דיבור.

מיקי לוי: אני שומר מסורת.

מיקי לוי: על האוטו שלי נוסעים – לא על האוטו הממשלתי, אבל האוטו של אשתי נוסעים עוד שלושה ילדים.

מיקי לוי: אין בעיה.

מיקי לוי: אז איך תעשו לי את הנסועה שם?

מיקי לוי: ואיך ניסע לים?

מיקי לוי: אנחנו עובדים כל השבוע.

מיקי לוי: קורעים את עצמנו בעבודה.

מיקי לוי: אדוני רוצה יום בשבוע – אני מסכים שיהיה יום בשבוע, ובתנאי שזה בין יום ראשון ליום שישי.

מיקי לוי: לא שבת.

מיקי לוי: אל תעבדו עלינו.

מיקי לוי: שוב אין איזונים בין דתיים לחילונים לבין ערבים.

מיקי לוי: אל תעבדו עלינו.

ניסן סלומינסקי: מה הכנסת את הערבים פתאום?

מיקי לוי: כי גם הם נוסעים.

מיקי לוי: אין להם יום שבתון.

מיקי לוי: ביום השבתון שלהם הם נוסעים.

מיקי לוי: רק היהודים - - -

ניסן סלומינסקי: אם הוא רוצה להחליף יום הוא יכול.

מיקי לוי: ניסן, כל חובשי הכיפה – ואני נותן כבוד לחובשי הכיפה, אני בא מבית דתי, ואני מקיים את כל המצוות שאני יכול לעשות.

מיקי לוי: אבל אני נוסע בשבת.

מיקי לוי: אני שומר כשרות.

ניסן סלומינסקי: נו, אז מה?

מיקי לוי: אתה וכל חובשי הכיפה – ואני נותן לכם כבוד, אני לא אומר לכם את זה לגנאי – יחתמו על הבקשה שלך לקבל הנחה בשבת.

מיקי לוי: נכון, אדוני, מנכ"ל חברת הביטוח?

ניסן סלומינסקי: אז מה הבעיה?

ניסן סלומינסקי: לא הבנתי.

מיקי לוי: אה, אין בעיה.

מיקי לוי: אני לא אוכל לחתום על אף יום.

ניסן סלומינסקי: תרצה תוכל לעשות את זה.

מיקי לוי: ניסן, אני מוכן שזה יהיה בין יום ראשון ליום שישי.

מיקי לוי: אתם עובדים עלינו.

אוסאמה סעדי: ההצעה של מיקי זוהר, זה מספיק לנו.

מיקי לוי: מספיק חוק השבת של מיקי זוהר.

מיקי לוי: אתם עובדים עלינו.

מיקי לוי: שתהיה מאה עשרים חברי כנסת תעשה את זה.

מיקי לוי: אתה עדיין לא מאה עשרים חברי כנסת.

מיקי לוי: ואני אומר לך, זה לא יעבור.

מיקי לוי: אני גם אומר לאנשי האוצר - -

ניסן סלומינסקי: מיקי, אני רק מבקש, אל תגיד "זה לא יעבור" או תצא לתקשורת.

ניסן סלומינסקי: א', אתה יכול לצאת לתקשורת, ו-ב', אתה תהיה אחד מתוך - - -

מיקי לוי: ניסן, אני מוכן שהבקשה שלך להשבתת הרכב תהיה בין ראשון לשישי.

ניסן סלומינסקי: הבנתי מה שאתה אומר.

ניסן סלומינסקי: אני מציע לך שתחשוב שוב ותראה מה המשמעות של מה שאתה אומר שיהודי ששומר שבת בכלל לא נחשב.

ניסן סלומינסקי: אתה כאילו נגד השבת.

ניסן סלומינסקי: תעשה לי טובה.

מיקי לוי: סליחה?

מיקי לוי: אני ממש לא נגד השבת.

מיקי לוי: אני בעד יום מנוחה והכול - -

ניסן סלומינסקי: אז קח לך יום מנוחה.

מיקי לוי: - - אבל תראה מה יקרה.

מיקי לוי: מי שדתי ישבית את האוטו באופן אוטומטי בשבת.

ניסן סלומינסקי: אבל הוא נוסע פחות.

ניסן סלומינסקי: יום אחד הוא לא נמצא על הכביש, יום אחד הוא לא גורם לתאונות.

ניסן סלומינסקי: על מה אתה מדבר?

מיקי לוי: שוב חוסר איזון ואיפה ואיפה.

ניסן סלומינסקי: איזה חוסר איזון?

ניסן סלומינסקי: טוב, די.

ניסן סלומינסקי: עזוב.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, בבקשה.

מיקי לוי: למה אני אשבית בשבת?

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, אני העליתי בתחילת הדברים את עניין הביטוח ואכיפה, ואני הבנתי שיש הצעה שאולי נקדם את זה במהירות כדי שכולם יהיו מבוטחים.

ניסן סלומינסקי: אפשרות קנס במקום ברירת קנס.

אוסאמה סעדי: אנחנו שומעים שיש רווחים של למעלה ממיליארד שקל, ואני אומר, ריבונו של עולם, צריך להגיע למצב של הוזלת תעריפי ביטוח החובה.

<קריאה: - - -

אוסאמה סעדי: אבל זה לא בהנחות האלה.

אוסאמה סעדי: גם בהנחות, אבל גם שהמפקחת על הביטוח תדאג – ואנחנו נעזור לו אם צריך.

אוסאמה סעדי: היו שנים שחברות הביטוח הפסידו, אבל כאשר הם מרוויחים באופן קבוע במשך שנים - -

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, אני אסביר לך מה אני הבנתי בדיון.

ניסן סלומינסקי: תהיה מהפכה גדולה אם הם מתערבים בתעריפים של חברות הביטוח.

ניסן סלומינסקי: הם מצאו דרך איך להוריד את זה מאחר שהם שולטים על הפול.

ניסן סלומינסקי: לפול הם כן מכניסים את האלמנטים האלה, וכתוצאה מזה המחירים יורדים.

ניסן סלומינסקי: הם לא משפיעים כלום.

ניסן סלומינסקי: חברות הביטוח האחרות יכולות להחליט מה שהן רוצות, אבל ברגע שבפול המחיר יורד, והמחיר יהיה יותר זול אז באופן טבעי כולם ירצו ללכת לפול, ואז חברת "מגדל" גם תאמץ את האלמנטים האלה וגם תוריד את המחיר.

ניסן סלומינסקי: אז זאת דרך עקיפה להוריד את המחיר לחברות הביטוח בלי להחליט שהיא מתערבת במחירים של חברות הביטוח.

ניסן סלומינסקי: זאת מהפכה.

ניסן סלומינסקי: קלטתי את זה תודות לך, ואני מבין שיש בזה שכל מסוים.

אוסאמה סעדי: אני מכיר את זה כי אני עסקתי בזה גם בהיותי עורך דין.

אוסאמה סעדי: אני מכיר את הפול, ותבעתי בזמנו את הפול גם בתאונות דרכים בנזקי גוף.

<ניר ברטל: סיכון זה - - -

אוסאמה סעדי: צריך לפעול כמה שיותר כדי להוזיל את תעריפי הביטוח.

אוסאמה סעדי: לעניין הנסועה אני מצטרף לכל מה שאמר מיקי.

אוסאמה סעדי: במגזר הערבי אין לנו תחבורה ציבורית, אין כמעט רכבות, וכל הזמן צריך לבוא למרכז ולדרום.

אוסאמה סעדי: יש לנו מורים שנוסעים כל יום מהצפון לבאר-שבע כדי ללמד שם, וחלקם גרים שם וצריכים לחזור.

אוסאמה סעדי: אז בוודאי שבעניין הזה צריך לתגמל אותם ולא "לדפוק" אותם.

מיקי לוי: - - - רכב על חשבון המדינה – מנכ"לים, הייטקיסטים.

אוסאמה סעדי: אנחנו שעושים חמשת אלפים קילומטר בחודש- -

ניסן סלומינסקי: יותר.

ניסן סלומינסקי: אורי, רצית להגיד משהו?

מיקי לוי: אדוני, שאלה.

מיקי לוי: מישהו יכול להגיד כמה יש בעלי רכב צמוד במדינת ישראל?

ניסן סלומינסקי: לא, לא, מיקי, אנחנו כבר רבע שעה בזמן של הישיבה הבאה.

ניסן סלומינסקי: אלעזר, בבקשה, ואחריו אורי.

ניסן סלומינסקי: בקצרה, בבקשה.

אלעזר שטרן: אני רוצה להוסיף על מה שאמרו אוסאמה ומיקי.

אלעזר שטרן: בזמנו דיברתי עם שר המשפטים ושר האוצר דאז.

אלעזר שטרן: מספיק אנחנו הפריפריה אוכלים אותה בהוצאות רכב במס הכנסה בזה שלא מכירים – שזאת שערורייה בפני עצמה.

אלעזר שטרן: אבל הצהרתי בכוונה – שילמתי פחות מסים כאזרח כדי שיתפסו אותי, ואז הם באו לעשות אתי משא ומתן כי רציתי שייקחו אותי לבית משפט.

אלעזר שטרן: לא רצו לקחת אותי לבית משפט.

ניסן סלומינסקי: היום זה יכול להיות עבירת מקור, ואז תהיה – חביבי, ה' ישמור וירחם.

אלעזר שטרן: גם היום הייתי עושה את אותו דבר.

ניסן סלומינסקי: לא אחרי שאתה יודע מה זה עבירת מקור.

אלעזר שטרן: שנית – אני לא מבין את מיקי, אני אומר את האמת.

אלעזר שטרן: זה נהנה, וזה לא חסר.

אלעזר שטרן: רוצים לפתח את זה שמישהו ישבית רכב עוד יום – בבקשה.

אלעזר שטרן: אבל תרצה או לא תרצה יש ציבור שכבר משבית.

אלעזר שטרן: זה שאחרים לא יכולים להשבית – תעשה חקיקה.

אלעזר שטרן: דרך אגב, לא כל כך מהר ירצו.

מיקי לוי: זה איפה ואיפה.

אלעזר שטרן: כל החברות האלה שאתה אומר שנותנים להם רכב צמוד – הרי מה יקרה?

אלעזר שטרן: אני מכיר את זה גם מהצבא.

אלעזר שטרן: אתה תשלם להם תחבורה ציבורית, והם יעמידו את האוטו יום בשבוע כדי לנסוע בשבת, ויוצא שאתה משלם להם פעמיים.

אלעזר שטרן: אתם מבינים מה אני אומר?

ניסן סלומינסקי: לא חשוב.

מיקי לוי: זה לא בתוך החוק.

אלעזר שטרן: לכן אני חושב איך לתקן.

אלעזר שטרן: גם אני נגד הנסועה בהגדרה הזאת.

אלעזר שטרן: אני בעד הגדרה לפי ימים.

אלעזר שטרן: אני בעד לא לחכות.

אלעזר שטרן: אין פה אפליה בהקשר.

אלעזר שטרן: זאת מדינה יהודית, אני מקבל את זה - -

מיקי לוי: גם אני מקבל שזאת מדינה יהודית.

אלעזר שטרן: מדינה יהודית, ושבת זה יום אחר.

אוסאמה סעדי: לא נפתור את המחלוקת בתוך יש עתיד עכשיו.

אלעזר שטרן: - - למצוא שיטה איך מישהו שלא רוצה להיפגע מזה שהוא נוסע בשבת.

אלעזר שטרן: ואין לי בעיה עם זה שמישהו נוסע בשבת.

אלעזר שטרן: ואני גם בעד שהוא לא יפסיד.

אלעזר שטרן: אבל אני לא חושב שזה קשור - - -

מיקי לוי: בקיצור, יש לך כאן נגד נסועה כמעט כולם.

מיקי לוי: גם גפני, אגב, השתכנע.

ניסן סלומינסקי: אורי, בבקשה.

אורי מקלב: אני מוריד את טון הדיבור לרמה שצריך לדון בעניין הזה כדיון מקצועי.

אורי מקלב: אני לא ממציא עכשיו את הגלגל.

אורי מקלב: השבתה של יום אחד בשבוע מקובלת בביטוח המקיף.

אורי מקלב: השכל הזה היה עד עכשיו.

אורי מקלב: גם לא מחייבים, אלא זאת אפשרות לחברות הביטוח לתת הנחה כשהם רוצים את זה - -

מיקי לוי: אני מסכים - - - החובה.

מיקי לוי: מה ההבדל?

אורי מקלב: מה ההבדל בין ביטוח חובה לביטוח מקיף?

אורי מקלב: הפרמטרים - -

מיקי לוי: ביטוח מקיף אני לא חייב לעשות.

מיקי לוי: ביטוח חובה אני חייב לעשות.

אורי מקלב: זה לא משנה, אבל הפרמטרים הכלכליים.

אורי מקלב: חברות הביטוח יודעות.

אורי מקלב: הן לא באות לכאן בשביל לשמור; הן לא עושות את זה מכיוון שהן רוצות לפצות אנשים או לדרבן אנשים להשבית יום אחד.

אורי מקלב: הן יודעות במציאות שאם זה מושבת יום אחד אז מקבלים הנחה.

מיקי לוי: איך הצלחת להביא את הדיון להשבתה של יום אחד?

מיקי לוי: זה לא בחוק.

ניסן סלומינסקי: זה מה שדרשתי – להכניס את זה כבר בישיבה הקודמת.

מיקי לוי: זה לא בחוק.

ניסן סלומינסקי: לא היית בישיבה הקודמת?

מיקי לוי: הייתי.

ניסן סלומינסקי: אז דרשתי.

ניסן סלומינסקי: ביקשתי אז, אבל בסדר, אנחנו מתקדמים.

אורי מקלב: על-פי רוב, מקובל לחשוב שבצד ההוא יושבים אנשים מקצועיים ובצד שלנו אנשים שהם בעלי אינטרסים.

אורי מקלב: כאן אני רואה שזה בדיוק הפוך – אנשים שמדברים מקצועית.

אורי מקלב: בכל אופן אני מרגיש על עצמי, ואני לא ממציא את הגלגל.

אורי מקלב: השבתה של יום אחד גורמת להורדה כלכלית.

אורי מקלב: האפשרות שקיימת בביטוח המקיף – אותם דברים צריכים להיות גם בביטוח החובה.

אורי מקלב: לא מחייבים לעשות את זה.

אורי מקלב: חברת הביטוח שתרצה לעשות את זה בתחרות שלה.

אורי מקלב: כאן אומרים לי שהנסועה נותנת את המענה.

אורי מקלב: הנסועה לא נותנת את המענה.

אורי מקלב: אני יכול לתת לך עכשיו עשר דקות להסביר למה הנסועה לא נותנת את אותו מענה כמו השבתה.

אורי מקלב: אם צריך להיות חשבון או שיקול דעת מקצועי האם לא לאשר את הנסועה בגלל הפריפריה – שזה לא צריך להיות שיקול דווקא לגבי עלות הביטוח מכיוון שבסופו של דבר גם אנשי פריפריה צריכים אולי לקבל הנחה במס הכנסה, אולי לקבל תוספת – מי שיש לו רכב – כמי שגר בפריפריה.

אורי מקלב: אם אתה מסתכל על זה כשיקול כלכלי הפריפריה לא חייבת להיות כאן – השבתה של יום אחד זה הרבה יותר מקצועי.

אורי מקלב: מבחינתי אפשר להרחיב את זה ליומיים.

אורי מקלב: יכול להיות שמי שמשבית את הרכב שלו יומיים הוא עובד בסוף השבוע, אבל בשישי-שבת הוא לא נוסע, או הפוך – יכול להיות שצריך לתת שיעור הנחה גדול יותר.

אורי מקלב: למה אנחנו צריכים להגביל את זה?

אורי מקלב: למה שיעור ההנחה יהיה יותר גדול אם מישהו משבית את הרכב יומיים?

אורי מקלב: דה-פקטו הוא נוסע פחות.

אורי מקלב: זה ודאי מרכיב.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: אסף וניר, אתם רואים שאנחנו עדיין לא שלמים.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נצטרך לקיים דיון בזמן הקרוב.

ניסן סלומינסקי: לפחות על שני נושאים יש דעות שונות שאנחנו נצטרך לגבש.

ניסן סלומינסקי: שמעתם גם את הנושא של הפרמטר הראשון, הקופסה הירוקה.

ניסן סלומינסקי: יהיה לנו קשה מאוד לאשר את זה אם אנחנו יודעים שיש רק חברה אחת.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נעצור עכשיו.

ניסן סלומינסקי: בין כה וכה היינו צריכים לסיים ב-12:30.

ניסן סלומינסקי: לא התכוונתי – חשבתי שאפילו נצביע היום.

ניסן סלומינסקי: אבל הגענו למצב - -

מיקי לוי: אתה רוצה להצביע על שני פרמטרים?

מיקי לוי: אני מוכן.

ניסן סלומינסקי: לא, לא.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נקיים דיון.

ניסן סלומינסקי: אני אנסה לקבוע דיון בזמן הקרוב להמשך.

ניסן סלומינסקי: עד אז ננסה לגבש את הדברים שיהיו יותר מסודרים שנוכל לבוא לישיבה שבה בעיקר תהיה הצבעה.

ניסן סלומינסקי: אולי יהיה ויכוח מסוים, אבל נעשה את זה.

ניסן סלומינסקי: אתם תעשו את שיעורי הבית שלכם לאור מה ששמעתם פה, ואולי גם תזרזו את החברות.

ניסן סלומינסקי: אם נלך על האפשרות שנאשר "ובתנאי ש", אז אתה יודע, אני הצעתי את האפשרות הזאת לגבי פרמטר אחר.

ניסן סלומינסקי: אמרתם שקשה לכם.

ניסן סלומינסקי: נעשה את זה כמה שיותר מהר.

<ניר ברטל: אנחנו מקבלים את הדבר.

<ניר ברטל: אבל מעבר לאינטרסים, התפיסות והאמונות השונות יש פה עניין של בטיחות בדרכים.

<ניר ברטל: אנחנו מקווים שהעניין הזה יקודם במהירות האפשרית; שהוועדה לא תמנע להגביר את הבטיחות בדרכים.

ניסן סלומינסקי: אני מודיע באחריות שאנחנו רוצים כמוכם למנוע תאונות דרכים ושהנסיעה תהיה כמה שיותר בטוחה, וכמה פחות תאונות דרכים, אבדות בנפש ואבדות ברכוש.

ניסן סלומינסקי: מאחר שאנחנו עומדים לאשר אנחנו רוצים לדעת שאנחנו מאשרים דברים שהם גם הגונים, גם ישרים וגם תורמים.

ניסן סלומינסקי: אז נחכה עוד שבועיים-שלושה.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש שתיקחו את זה ברצינות עכשיו כדי שנגמור את זה.

ניסן סלומינסקי: נעשה גם ישיבה נוספת.

ניסן סלומינסקי: מיקי, אתה נוסע לחוץ לארץ?

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: אני פה עד שזה עובר.

מיקי לוי: אל תדאג.

מיקי לוי: אני שומר הסף.

אורי מקלב: לפי דעתי, הם חוזרים לעצמם, הם לא הפנימו את זה - - -

ניסן סלומינסקי: אורי, עזוב "לא ניתן".

מיקי לוי: אדוני רוצה להצביע על שני פרמטרים?

מיקי לוי: בבקשה, אני לא מתערב.

ניסן סלומינסקי: עזוב, לא עושים ככה.

ניסן סלומינסקי: ייקח עוד שלושה שבועות, נעשה את זה בניחותא, נגמור את כל העניין.

מיקי לוי: אני מכבד את ההחלטה שלך.

ניסן סלומינסקי: הישיבה נעולה.