ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 96, 2016-01-11 10:00

דוד אמסלם: בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא:

דוד אמסלם: הסדרת סוגיות להסעות תלמידים ברשויות המקומיות לבתי הספר, כולל החינוך המיוחד - ישיבת מעקב.

דוד אמסלם: עשינו דיון ראשוני לפני כשלושה חודשים, עשינו דיון ביניים לפני כחודש וחצי, ועכשיו, בדיון השלישי, אני רוצה לסגור את הנושא עצמו.

דוד אמסלם: אני רוצה להיכנס לפרוטוקולים, כדי להיכנס לדיון עצמו.

דוד אמסלם: בדיון הראשון ביקשנו – אני הולך לסיכום משרד החינוך, זה היה ב-7 בספטמבר – שמשרד החינוך יכין ויגיש לוועדת הפנים והגנת הסביבה תוך שלושה חודשים תקנות אשר יגובשו יחד עם משרד הרווחה ויקבעו: מי הם התלמידים הזכאים להסעות, ומדוע; מי זכאי גם להסעה למועדונים לאחר הלימודים; מפרט רחב לגבי נושא ההסעות – הרכב להסעות, נתיבי התנועה, תקן, שהייה בהסעה, האם ההסעות יאספו גם את המלווים, מי אחראי לקלוט את הילד, כמה מפקחים יוקצו לנושא ההסעות, מי אחראי למימון והקמת מוקד לפניות הורים.

דוד אמסלם: גם ביקשנו ממשרד האוצר להביא את הניצול התקציבי לגבי הנושא של הכרטיסיות של הילדים וקיבלנו דוח הסעות.

דוד אמסלם: האמת היא ששלחו לנו דוח הסעות לא רלוונטי.

דוד אמסלם: ביקשתי לדעת מה הסעיף התקציבי לכרטיסיות ילדים.

דוד אמסלם: לכרטיסיות.

<נועה היימן: אני אסביר.

<נועה היימן: אין סעיף תקציבי לכרטיסיות.

דוד אמסלם: למה?

<נועה היימן: קודם כול, לא משרד האוצר הוא זה שמתקצב, אלא משרד החינוך הוא זה שמתקצב.

<נועה היימן: האופן שבו משרד האוצר מתקצב לא מופרד בין כרטיסיות להסעות.

דוד אמסלם: למה?

<נועה היימן: כי לא כך בנויה שיטת התקצוב.

דוד אמסלם: שאלתי למה.

דוד אמסלם: הרי בניתי כמה תקציבים בחיי.

דוד אמסלם: אני גם כלכלן במקצועי כבר הרבה מאוד שנים וגם עבדתי באגף תקציבים בביטוח הלאומי, אז אני שואל למה אתם לא עושים את הזום הזה, גם מבחינת השליטה שלכם.

<נועה היימן: קריטריון ההסעות מגדיר פר ילד, כאשר בשכבות הגיל של היסודי אנחנו מתקצבים – אני מדברת כרגע על החינוך היסודי בלבד – עד כיתה ג' טווח של 2 ק"מ ולאחר מכן 3 ק"מ.

<נועה היימן: בתקצוב נקבע תעריף לכל רשות מקומית - - -

דוד אמסלם: זה הבנתי.

דוד אמסלם: נועה, תעני על השאלה שלי, "למה".

דוד אמסלם: ככל שאתה עושה הפרדה בתת-סעיפים, כך יש לך שליטה יותר חזקה על התקציב עצמו.

<נועה היימן: קודם כול אין לנו שום כוונה כאגף התקציבים להגביר את השליטה על משרד החינוך, אלא להפך.

דוד אמסלם: למה?

<נועה היימן: כי אנחנו חושבים שנכון שמשרד החינוך ינהל את ענייניו.

<נועה היימן: המטרה שלנו היא מסוימת.

<נועה היימן: היא לא - - -

דוד אמסלם: איפה שאתם רוצים, דרך אגב - - -

<נועה היימן: אוהבים להחזיק את החבל נגדנו בשני הקצוות.

<נועה היימן: אומרים לנו: אתם יותר מדי שולטים או לא יותר מדי שולטים.

דוד אמסלם: אולי אני אתן לכם הצעה קצת יותר משודרגת, תנו למשרד החינוך מספר אחד, הם יגמרו את העניין, או יותר פשוט, תעשו חוברת קטנה של התקציב.

דוד אמסלם: למה אתם עושים כל-כך הרבה ספרים?

דוד אמסלם: תנו להם סעיף אחד, תקציב משרד החינוך, כמה מאות מיליארדים, ותגמרו את העניין.

<נועה היימן: יש תקציב אחד והוא תקציב להסעות.

דוד אמסלם: לא חשוב.

דוד אמסלם: אני מציע לכם וגם מבקש מכם בנושאים מהסוג הזה שתעשו תת-סעיפים, כדי שתבדקו מה הניצול בכלל.

דוד אמסלם: לאן הכספים הולכים ומה הניצול.

דוד אמסלם: כספים של כרטיסיות לא ילכו להסעות אחרות שלא רלוונטיות לעניין וכו'.

<ירון לוי: או לגיזום.

דוד אמסלם: זה הסיפור התקציבי, ככל שאתה נכנס לרזולוציה יותר גבוהה ואתה עושה תת-סעיפים, יש לך יותר בקרה, שליטה, ולא רק השליטה, אלא אתה מבין שבמהות זה גם מתבצע, ואם זה לא מתבצע, אתה גם יודע איפה.

דוד אמסלם: אם את רואה שהניצול התקציבי של הסעיף הזה 90%, יכול להיות שזה עושה לאוצר טוב – הרווחנו 10%.

<נועה היימן: סעיף ההסעות לא מסיים שום שנה בתת-ביצוע.

<נועה היימן: להפך, כל שנה הביצוע יותר גבוה מהתקציב שהיה בתחילת השנה.

<נועה היימן: כלומר, תקציב על שינוייו יותר גבוה מהתקציב המקורי.

<נועה היימן: העברנו אתמול לוועדה רשימה מפורטת, לפי רשויות מקומיות, של ביצוע תקציב ההסעות.

<נועה היימן: זו הרזולוציה הכי נמוכה שבה אנחנו עובדים.

דוד אמסלם: בסדר, לא חשוב.

דוד אמסלם: רק אתמול הגשתם את זה, למרות שהדיון היה לפני שלושה חודשים.

דוד אמסלם: לא מגישים דוח כזה יום לפני הדיון.

דוד אמסלם: זה זלזול, זה פשוט זלזול.

דוד אמסלם: בלי קשר לזה, ראיתי את הדוח, לא התכוונתי לדוח הזה, התכוונתי לנושא של הכרטיסיות, ואם אתם לא יודעים לעשות לי את זה, תעשו לי עבודה על גבי הכרטיסיות עצמן.

<נועה היימן: יכול מאוד להיות שמשרד החינוך יודע.

דוד אמסלם: אל תפרסמו את זה בתקציב, תיכנסו פנימה.

דוד אמסלם: אני מבקש לדעת בכל הסעיף של ההסעות כמה מיליוני שקלים יש בכרטיסיות.

דוד אמסלם: אני רוצה להיכנס לנושא עצמו.

דוד אמסלם: זה מבחינתי תת-סעיף, רק בסיכומים הגעתי לאוצר, אבל זה לא המהות כאן בדיון.

דוד אמסלם: קודם כול, אני רוצה להודות למוטי אדרי, אבא שמלווה אותנו בכל הדיונים.

דוד אמסלם: מוטי, באמת תודה רבה לך על זה שאתה בא לכאן ומקדיש מזמנך על מנת ללוות את הנושא החשוב הזה.

דוד אמסלם: אני רוצה להעביר את רשות הדיבור עכשיו למשרד החינוך, בגלל שזה לב העניין.

דוד אמסלם: הייתי רוצה לדעת מבחינת כל התקנות וכל הנהלים מה עשיתם.

דוד אמסלם: בבקשה.

<שמעון אבני: אני מנהל אגף הסעות במשרד החינוך.

<שמעון אבני: ישבנו וגיבשנו טיוטת תקנות, שבה מופיעים לדעתי כל הסעיפים כמו שקראת בתחילת הישיבה.

<שמעון אבני: את טיוטת התקנות הזאת הפצנו לארגוני ההורים, נקיים אתם פגישה ב-14 בינואר, אם אני זוכר נכון, ולאחר מכן נקיים פגישה גם עם השלטון המקומי, כי הם השותף הטבעי שלנו בנושא הזה.

<שמעון אבני: קיימנו פגישה אחת עם השלטון המקומי, ואנחנו אמורים ב-21 בינואר לשבת לסכם את זה מול השלטון המקומי, כי יש פה גם עלויות וגם התארגנות - - -

דוד אמסלם: שמעון, בישיבה הקודמת שאלתי כמה זמן אתה צריך.

דוד אמסלם: אמרתי לך שלא תגיד לי עוד פעם שאתה צריך – אתה זוכר, עשיתי דיון ביניים ואמרתי, כדי שלא נגיע לסוף ותגיד לי שאתה צריך – לעשות עוד דיון.

דוד אמסלם: זה בדיוק מה שביקשתי.

דוד אמסלם: עכשיו אתה מגיע, אחרי ארבעה חודשים, כשעשיתי דיון ביניים, ואתה מספר לי שקבעתם לעוד שבועיים.

דוד אמסלם: למה לא קבעתם לפני שבועיים?

<שמעון אבני: יש טיוטת תקנות מוכנה.

<שמעון אבני: זה מה - - -

דוד אמסלם: לא ביקשתי את התהליך.

דוד אמסלם: ביקשתי לבוא לכאן ולהציג לנו אחרי.

דוד אמסלם: אתה רוצה שאני אקרא לך את הפרוטוקול שוב?

<שמעון אבני: זה לוקח את הזמן שלו.

דוד אמסלם: שאלתי אז כמה זמן אתה צריך.

דוד אמסלם: אתה זוכר?

<שמעון אבני: זה לוקח את הזמן שלו.

<שמעון אבני: אנחנו עובדים על זה, יש צוות שמלווה את זה, חונך את זה, מתעסק עם זה.

<רויטל לן כהן: מה אתם צריכים לעבוד על זה?

<רויטל לן כהן: נתנו לכם טיוטה מצוינת.

דוד אמסלם: גברתי, גברתי - - -

<שמעון אבני: מצוינת היא שלך, לא שלנו.

דוד אמסלם: רויטל, לא מתפרצים פה.

דוד אמסלם: אני מבקש.

דוד אמסלם: בישיבה הקודמת שאלתי אותך עם הזמן מספיק.

דוד אמסלם: שאלתי.

דוד אמסלם: אמרת לי שכן.

דוד אמסלם: אמרתי לך: אתה רוצה עוד חודש, עוד שבועיים?

דוד אמסלם: אמרת לי "לא".

<שמעון אבני: זה לוקח יותר זמן.

דוד אמסלם: הזמן שלנו הוא יקר.

דוד אמסלם: יש לי עוד 200 נושאים שאני צריך לטפל בהם, אז אתה בא ואומר בלשון שלך, לפי מה שאני מבין: תשמע, דודי, לא הספקנו, אנחנו צריכים עוד זמן.

דוד אמסלם: היית צריך להגיד לי מרגע שקבעתי את התאריך, אז אולי הייתי דוחה את זה בעוד שבועיים, אבל לא הייתי מביא את כל האנשים האלה, חלקם אנשים פרטיים, ויש לי עוד נושאים לדיון אצלי שאני לא מקדם, בגלל שהנושא הזה חשוב לי, ועכשיו אתה אומר לי: שמע, דודי, קבעתי בעוד שבועיים עם המשרד הזה ועם המשרד ההוא.

דוד אמסלם: כמה זמן אתה צריך - - -

<שמעון אבני: הנושא - - -

דוד אמסלם: עזוב, עזוב, שמעון.

דוד אמסלם: שורה אחרונה – כמה זמן אתה צריך?

<שמעון אבני: אני באמת לא יודע להגיד.

<שמעון אבני: אני יושב עם ארגוני ההורים, אני מניח שיהיו להם הערות.

<שמעון אבני: אני יושב עם השלטון המקומי, אני מניח שיהיו להם הערות.

<שמעון אבני: צריך לעשות תיקונים.

<שמעון אבני: רוצים טיוטה רצינית או שנוציא טיוטה - - -

דוד אמסלם: שמעון, תענה לי כמה זמן אתה צריך.

<שמעון אבני: ארבעה חודשים.

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: תקשיבו, רבותי - - -

<שמעון אבני: צריך לזכור שצריך להציג את התקנות האלה, אם אני זוכר נכון, לוועדת הכלכלה.

<ירון לוי: אמרת את זה בפעם שעברה.

<רויטל לן כהן: אני יכולה לתת לך תאריך סיום לימודים של הבן שלי בי"ב.

דוד אמסלם: גברת, זו הפעם השנייה שאני אומר לך לא להתפרץ.

דוד אמסלם: בפעם השלישית אני מוציא אותך.

<קריאה: היא לא גברת, רויטל קוראים לה.

דוד אמסלם: רויטל.

דוד אמסלם: שמעון, קודם כול, התקנות לא קשורות לוועדת הכלכלה.

דוד אמסלם: ביקשתי אותן לפה, הם יבואו לפה.

דוד אמסלם: דבר שני, אני מודיע לך שאני נותן לכם ארכה לעוד חודש.

דוד אמסלם: תומר, חודש זה מספיק לנו?

<תומר רוזנר: כן.

דוד אמסלם: אם אתה אומר לי שלא, אני מתקין את התקנות, לא אתה.

דוד אמסלם: אני אעשה את העבודה שלכם.

דוד אמסלם: אני אשב עם הארגונים, אני אקח את התקנה שלהם ואגיש אותה כחקיקה של הוועדה.

דוד אמסלם: הודעתי את זה גם בפעם הקודמת שזו בושה וחרפה שכנסת ישראל צריכה להתנהל כאילו אנחנו הפקידים בתוך הממשלה.

דוד אמסלם: אם פקיד לא יודע לעשות את עבודתו, שיגיד לנו, אני גם אמליץ מה צריך לעשות אתו.

דוד אמסלם: אני מנהל דיון פה ארבעה-חמישה חודשים ובסוף אני מגיע לאותה תוצאה שהתחלתי בה לפני חמישה חודשים.

דוד אמסלם: זה לא מתקבל על הדעת.

דוד אמסלם: לכן, רבותי, אני נועל את הדיון עכשיו.

דוד אמסלם: אני קובע דיון חדש בעוד חודש.

דוד אמסלם: אם אתה לא תהיה מוכן בדיון הזה, אני כבר פוטר אותך מהעניין, אנחנו נגיש את התקנות.

דוד אמסלם: תודה רבה לכולם.