הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 20, פרוטוקול מספר 24, 2015-11-23 14:00

ישראל אייכלר: אנחנו פותחים את הישיבה של הוועדה לפניות הציבור בעניין: תגבור אוטובוסים באירועים ובתחנות מלאות בשעות העומס.

ישראל אייכלר: אני רוצה לומר, לדעתי יש אי הבנה בסיסית בקרב מפעילי התחבורה הציבורית למיניהם, על כל סוגיהם, למושג של שירות ציבורי בתחבורה.

ישראל אייכלר: אני יוצא מתוך הנחה שיש שני סוגים של הסעות.

ישראל אייכלר: יש הסעה פרטית, 'אתה רוצה שאסיע אותך במונית שלי, בטנדר שלי, תשלם כך וכך, מפה ועד פה מה שסיכמנו' – מה ששילמת זה מה שתקבל.

ישראל אייכלר: יש שירותי הסעות לילדים נכים במשרד החינוך.

ישראל אייכלר: המטרה להביא את הילד מהבית לבית הספר, המדינה מסבסדת את זה, הנהג מקבל את שכרו, אפילו אם יש השתתפות הורים ההסעה צריכה להתבצע.

ישראל אייכלר: לא יכול להיות שנהג טנדר של הסעות ילדים יגיד: 'אני עברתי פה, אתה לא עמדת' או כל תירוץ אחר: 'הטנדר התקלקל' הילד לא מגיע לבית הספר.

ישראל אייכלר: אין דבר כזה, זו תלונה חמורה שהוא ישלם עליה יקר מאוד.

ישראל אייכלר: משום מה, בתחבורה הציבורית שמסובסדת על ידי משלם המיסים יש כל מיני כללים ודברים שנקבעים.

ישראל אייכלר: מה שאני נזכר עכשיו למשל, שאסור לנהג לקחת בנאדם מחוץ לתחנה – זה מובן, כי אחרת כל אחד יעשה, כמו שאני זוכר שאחרי "ששת הימים" כשהיינו יוצאים אצל השכונות הערביות, היינו נוסעים באוטובוסים ערביים, היינו נוסעים לחברון ולכפרים ולכל מיני מקומות, אז איפה שעשית ככה, שם הייתה התחנה.

ישראל אייכלר: אי אפשר לעשות דבר כזה.

ישראל אייכלר: מצד שני, אני יודע שחברות התחבורה מקבלות קנס אישי לנהג, 5,000 שקל, על העלאת נוסע שלא בתחנה.

ישראל אייכלר: מה אומר הנהג, מה אומרת לו אשתו: 'מה אכפת לך שיש שלג וגשם ומשהו ואישה זקנה איחרה את האוטובוס, הבעל שלי צריך להוציא 5,000 שקל?'.

ישראל אייכלר: במקום לעשות על דבר קנס של 50 או 100 שקל כדי שזה יהיה סביר ושפעם יהיה כדאי להסתכן בו.

ישראל אייכלר: אני הבאתי את זה רק כדוגמה.

ישראל אייכלר: למה אני צריך דוגמאות, אני מדבר על הדבר החמור ביותר.

ישראל אייכלר: אדם שמגיע לתחנה זכותו וחובת הנהג והחברה להביא לו אוטובוס במקום ובשעה שנקבעה במשרד התחבורה.

ישראל אייכלר: נקודה.

ישראל אייכלר: יש הרבה פעמים שהאוטובוס לא מגיע.

ישראל אייכלר: יש לנו פה תשובת משרד התחבורה על פניית של אזרח, זו דוגמה מאוד צוינת.

ישראל אייכלר: היה מצב של חריגות ואיחורים, אי עצירה לנוסע, אי ביצוע קו.

ישראל אייכלר: כותבת שרונה קרסגי מנהלת מחלקת פניות ציבור.

ישראל אייכלר: היא פה?

ישראל אייכלר: לא. היא תבוא.

ישראל אייכלר: דרור מייצג גם את פניות הציבור.

ישראל אייכלר: היא כותבת משפט שהוא נכון, וזו הבעיה: "הליך האכיפה המנהלית מתמשך כחצי שנה.

ישראל אייכלר: משך התהליך נגזר ממהלך הסכמים של משרד התחבורה עם מפעילי התחבורה הציבורית".

ישראל אייכלר: היא מפרטת פה מה צריך לקרות כדי שתעבור חצי שנה מהתלונה.

ישראל אייכלר: זה מאבד את האפקטיביות שלו.

ישראל אייכלר: דבר כזה צריך להיות כל כך חמור כאילו ילד לא הגיע לבית הספר בהסעות ולא פחות, כי אנשים שלא מגיעים לעבודה בזמן או שאנשים לא מגיעים ללמודים בזמן, אלו דברים שצריכים להיות נדונים.

ישראל אייכלר: אני אומר שאנחנו יודעים שמשתמשי התחבורה הציבורית הם אוכלוסייה שהפרוטה לא מצויה בכיסם.

ישראל אייכלר: לפעמים אומרים שתחבורה ציבורית זה לא תחבורה פרטית, זה לא טקסי פרטי.

ישראל אייכלר: נכון, אנחנו צריכים תחבורה ציבורית למי אין להם לשלם טקסי וצריך לתת להם מקסימום שירות כאילו זה היה טקסי.

ישראל אייכלר: אני רוצה לציין דבר שהוא חמור מאוד בעיניי והוא; שאנשים כבר לא טורחים לפנות ולהתלונן.

ישראל אייכלר: הרבה פעמים אני בא בטענות לאנשים.

ישראל אייכלר: אני אומר: 'סליחה, אתה מטריח את עצמך בבית וכותב או שרק הגעת הביתה אחרי כל הסבל שעברת ואתה לא דואג למישהו אחר'.

ישראל אייכלר: ככה אני מאשים פונים.

ישראל אייכלר: אז יש פונים שאומרים לי: 'ואם אני כן אפנה אז מה יעשו, האם יהיה איזה שיפור'.

ישראל אייכלר: אני רוצה לציין שיש דבר טבעי שנקרא שחיקת החומר.

ישראל אייכלר: הפניות בדרך כלל חוזרות על עצמן.

ישראל אייכלר: אם הייתי דרור גם הייתי אומר: 'מה זה, פעם אוטובוס לא הגיע.

ישראל אייכלר: הרבה אנשים בתחנה בלי מענה, שמענו כבר'.

ישראל אייכלר: יש שחיקה, אבל אנחנו צריכים לדעת שאותו אדם, אותה אישה, אותם ילדים שעמדו שעות בשמש ובקור, בשבילם זו מצוקה אמתית ובאמת לא מעודד נסיעה בתחבורה ציבורית.

ישראל אייכלר: אם אנחנו מדברים על התלונות אני צריך לציין שיש כל הזמן שיפורים, אנחנו נשמע מדרור הרבה שיפורים שנעשו שבאמת נעשו ואי אפשר להשוות את מה שהיה למה שהיום.

ישראל אייכלר: אבל, גם אי אפשר להשוות את ריבוי האוכלוסייה שזקוקה לתחבורה ציבורית למה שהיה בזמננו.

ישראל אייכלר: בזמננו, כשאני אומר בזמננו זה כשהיינו צעירים, לא היו כל כך הרבה אוטובוסים, אבל גם לא היו כל כך הרבה נסיעות.

ישראל אייכלר: אנשים לא נסעו.

ישראל אייכלר: מתי נסעו באוטובוס?

ישראל אייכלר: כשאני הייתי ילד או נער אני לא זוכר שהיה מצב כזה שהשאירו אנשים בתחנות.

ישראל אייכלר: אנחנו נתמקד בפניות שהגיעו לוועדה.

ישראל אייכלר: את זה אני אשאיר לאחר כך, יש דברים שאנחנו צריכים לדבר עליהם.

ישראל אייכלר: בואו נתמקד בשאלה הזאת, באות החברות ואומרות: 'אנחנו לא מממנות אירועים פרטיים' והם צודקים.

ישראל אייכלר: אם אני רוצה לעשות חתונה לבן שלי ואני מזמין אנשים ואני רוצה שהם יבואו לאיזה מקום, איך נקרא המקום שעושים היום חתונה?

ישראל אייכלר: גני אירועים, אז אני הואיל בטובי להזמין אוטובוס פרטי שיביא את האורחים שלי למקום שלי.

ישראל אייכלר: אם אני מביא 100 אנשים שבאים מהעיר לעיר או מעיר לעיר בקווי התחבורה הציבורית, היות ואני יודע והחברה הציבורית יודעת שאני מביא מאות אנשים, אלה שאינם באים לחתונה שלי לא צריכים לסבול שהתחנות מלאות.

ישראל אייכלר: זה לא נקרא אירוע פרטי, זה בפירוש תחבורה ציבורית כי האנשים משלמים את הסכום שהם צריכים לשלם על התחבורה הציבורית.

ישראל אייכלר: המדינה מסבסדת את התחבורה הציבורית והיא צריכה לסבסד את ההגעה בקווים האלה ולא בקווים שאינם קו.

ישראל אייכלר: במשך שנים, היו הבנות והיו אפשרויות בגלל ש"אגד", כש"אגד" היה "אגד" הוא הרגיש שהוא היה מונופול, זו הייתה תקופה ולא תמיד זה היה כך, הם הבינו שמבחינה שיווקית כדאי להם לתת יחס לנוסעים גם כשהם יודעים שיש עומס בתחנות אלה ואלה, הם לוקחים אז חמישה אוטובוסים לקבוצה הזאת ומביאים אותם למקום ושלום על ישראל.

ישראל אייכלר: מאז שהתחילו להוריד אשכולות מ"אגד", אני מציין עובדות, "אגד" התחיל להגיד, כרגע אני אציג את "אגד" ומשרד התחבורה, "אגד" אומר: 'אם אני לא מונופול, אם לוקחים לי את כל הקווים הרווחיים והטובים ומשאירים לי רק את הבעיות אז תעשו לי טובה, אני הולך לפי הספר'.

ישראל אייכלר: אתם יודעים מה זה שביתה איטלקית.

ישראל אייכלר: בא משרד התחבורה ואומר: "אגד", עם כל הכבוד לכם, היה לכם אלפי אוטובוסים עשיתם שירות הרבה יותר מאשר היום כשיש לכם אוטובוסים מעטים.

ישראל אייכלר: אין לכם מונופול, רוצים שיהיה לכם מונופול?

ישראל אייכלר: מדיניות השר, מדיניות הממשלה היא להפריט כמה שאפשר את קווי התחבורה כדי לא לתת אותה בידי מונופול.

ישראל אייכלר: אתם חייבים לעשות מה שאומרים לכם'.

ישראל אייכלר: בין שתי הטענות האלה מי נשחק, מי המאוים?

ישראל אייכלר: האזרח.

ישראל אייכלר: אני רוצה להגיד לכם ששני הצדדים אומרים לי את זה.

ישראל אייכלר: אני מייצג את האזרח למרות שאני נוסע ברכב פרטי, אבל אני מייצג את האזרח.

ישראל אייכלר: אני לא ב"אגד" ולא במשרד התחבורה.

ישראל אייכלר: שניהם אומרים: 'סליחה, הם מנצלים אתכם'.

ישראל אייכלר: משרד התחבורה אומר: "אגד" אומר שלא ייתן לך שירות כדי שלא ניקח להם את המונופול'.

ישראל אייכלר: "אגד" אומר: 'משרד התחבורה עושה לי צרות, עושה לי רק בעיות כשאני רק רוצה להיות נדיב ואדיב'.

ישראל אייכלר: הבאתי דוגמה של הנהג שעוצר שלא במקום.

ישראל אייכלר: אבל נניח שיש תחנה, 'לא.

ישראל אייכלר: אתה תעמוד בתחנה'.

ישראל אייכלר: אני אומר כך, אפשר לשלוח מאות אנשים ולאלפי אנשים לתחנות ולחסום את כל המערכות.

ישראל אייכלר: המשטרה יודעת כמה בעיות יש כשיש עומס בחול המועד, לא תמיד באשמת משרד התחבורה ולא תמיד באשמת "אגד", באשמת התשתית בעיקר.

ישראל אייכלר: בבני ברק כשאנשים מחכים וחוסמים את הכבישים כי אלה שבאוטובוס רוצים שכבר ייסעו, אבל אלה שלמטה אומרים: 'אם אני לא נוסע, אף אחד לא ייסע' – זה סיפור ידוע.

ישראל אייכלר: בישיבה הזאת אנחנו מנסים לנסות לפתור את החיכוך הזה ולמנוע מצבים שבו אנשים יצטרכו לחסום אוטובוסים.

ישראל אייכלר: או, שאנשים יצטרכו למלא תחנות.

ישראל אייכלר: האיש רוצה להגיע, אז מה אנחנו אומרים לו: 'לך לתחנה, תמלא את התחנות'.

ישראל אייכלר: ממלא את התחנות, אין אוטובוסים.

ישראל אייכלר: אני רוצה לאפשר כמנהגנו לפונים, לא לכל הפונים מאחר ואתם בסיבוב ראשון.

ישראל אייכלר: יש פה חמישה פונים.

ישראל אייכלר: מי מכם רוצה לדבר ראשון?

<משה וקטר: אני עובד בישיבה ב"בית חלקיה".

<משה וקטר: התלמידים שלנו רוצים לנסוע הביתה, אבל אין אפשרות.

<משה וקטר: למה, כי כל האוטובוסים באים מלאים.

<משה וקטר: אין מצב.

<משה וקטר: הילד עומד שעה בתחנה, הוא צריך רופא שיניים או שהוא לא מרגיש טוב או משהו, הילד לא מגיע הביתה ובשעות העומס אין לנו מה לעשות.

<משה וקטר: הנהג עובר מבלי לעצור, הוא עושה ככה עם הידיים - - -

ישראל אייכלר: כי הוא מלא.

<משה וקטר: הוא מלא, עשרה בעמידה.

ישראל אייכלר: ואתם במושב, שם אתם לא - - -

<משה וקטר: במושב, אין לנו.

ישראל אייכלר: איזו חברה מובילה אתכם?

<משה וקטר: עד היום היה לנו "אגד".

<משה וקטר: היום יש לנו "אפיקים" קצת, אבל "אפיקים" עוד בחסד עליון יותר טוב וגם זה שעות לא שעות ביום.

ישראל אייכלר: כמה פעמים בשבוע, בחודש זה קורה?

ישראל אייכלר: בכל זאת זה מושב, זה לא - - -

<משה וקטר: אבל יש כל הזמן נוסעים.

<משה וקטר: המושב - - -

ישראל אייכלר: כמה תלמידים יש בכל המושב, בכל המוסדות ולא רק שלך?

<משה וקטר: במוסד שלנו "בית חלקיה", אנחנו 140, יש עוד ישיבה של 150 בחורים.

ישראל אייכלר: זה 300 תלמידים.

ישראל אייכלר: חוץ מבני המושב, שלא תחשבו שמדובר במושב - - -

<משה וקטר: חוץ מזה יש ב"בני ראם" עוד ישיבות, יש עוד מוסדות שם.

ישראל אייכלר: זאת אומרת שלא מדובר פה ב-50 תושבים אלא במאות תלמידים.

<משה וקטר: כן.

ישראל אייכלר: ומתי יש עומסים?

<משה וקטר: זה לא צפוי, אי אפשר לדעת את זה.

ישראל אייכלר: ימי שישי.

<משה וקטר: בעונות החתונות בלילה או שבימי שישי, יש הרבה פעמים שאי אפשר לנסוע הביתה או - - -

ישראל אייכלר: פניתם לחברת התחבורה?

<משה וקטר: בעבר היה לנו גם מ"אגד" שאמרו 'בואו, ניתן לכם אוטובוסים', אבל זה הפסיק.

<משה וקטר: היום נותנים לנו אקורדיון למלא 120 תלמידים, זה לא אפשרי.

<משה וקטר: לקחנו פרטי, אבל הלאה יש תמיד את החבר'ה שנוסעים לירושלים או לעיר אחרת שהפרטי לא נוסע.

<משה וקטר: לשני תלמידים אי אפשר להביא מונית שתיקח אותם הביתה.

ישראל אייכלר: הבנתי.

ישראל אייכלר: מי עוד רוצה לדבר?

ישראל אייכלר: יעקב הוכמן.

<יעקב הוכמן: אנחנו מישיבת בעלזא מאשדוד.

<יעקב הוכמן: בעיקר הבעיה שלנו, לנו יש כ-200 תלמידים.

<יעקב הוכמן: עיקר הבעיה היא כשאנחנו נוסעים לירושלים בימי שישי.

<יעקב הוכמן: זה קורה פעם בשלושה-ארבעה שבועות.

<יעקב הוכמן: עד לפני שלושה חודשים היה לנו את נציג הקהילה, אדם שהודיעו לו שנוסעים.

<יעקב הוכמן: חודשיים לפני כן הכניסו את זה למפה וכל זרם טוב.

<יעקב הוכמן: לפני כשלושה חודשים התחילו להגיד שאי אפשר, 'צריך לפנות להוא, להוא' ופתרון אין.

ישראל אייכלר: מי בא מאשדוד, זה "אפיקים"?

<יעקב הוכמן: לא.

<יעקב הוכמן: זה "אגד".

ישראל אייכלר: "אגד".

<יעקב הוכמן: מאז הדבר מקרטע.

ישראל אייכלר: מתי זה הפסיק?

<יעקב הוכמן: לפני כשלושה חודשים, - - -

ישראל אייכלר: מה הטענה שלהם?

<יעקב הוכמן: 'אין לנו מספיק, תפנה למנהל התפעולי, למנהל התחבורה'.

<יעקב הוכמן: בקיצור, אחד זורק לשני.

<יעקב הוכמן: מה שקורה, לפני שבועיים היה הפיצוץ שמ"אגד" אמרו למורים: 'תשלחו את התלמידים לתחנות'.

<יעקב הוכמן: באנו לתחנות וכמובן היה שמח.

<יעקב הוכמן: אחד הולך לתחנה לפני זה, אחד לתחנה אחרי זה.

<יעקב הוכמן: הכול התפוצץ ועד שהנציגים שם, הפקחים, כולם מזועזעים ממה שקרה, מאיפה זה קרה, מאיפה זה התחיל.

<יעקב הוכמן: זאת הבעיה, ואם לא ימצאו פתרון אז כנראה זה ילך ויחמיר.

ישראל אייכלר: מאיפה אתה?

<יהודה אליאס: אני גר בחיפה.

<יהודה אליאס: קודם כל אני רוצה לשבח את "אגד" שמנסים לעשות את הכול, את המקסימום ברחובות הצרים האלה של חיפה.

<יהודה אליאס: למי שמכיר, שכונת הדר, שכונת נווה שאנן.

<יהודה אליאס: בסך הכול יש שירות פחות או יותר מצוין.

<יהודה אליאס: הבעיה התחילה, כמו שהוא אמר, לכאורה מאז שהמכרז של "אגד" עבר לסוג חדש של מכרז, בעצם כמו עם חברת נתיב אקספרס.

<יהודה אליאס: המדינה משלמת את עלות האוטובוס והנוסעים משלמים למדינה.

<יהודה אליאס: בסך הכול המדינה לקחה, כאילו לקחה את כל הקווים ו"אגד" חברה קבלנית.

<יהודה אליאס: מאז "אגד", החליטה, להם אין בררה אחרת - - -

ישראל אייכלר: הוא אומר שבעצם זה לא נכון, אבל זה מה שאמרו לך ברור.

ישראל אייכלר: אתה לא - - -

<יהודה אליאס: זה מה שהבנתי, לא אמרו לי את זה, זה מה שהבנתי.

<יהודה אליאס: אני אנסה - - -

ישראל אייכלר: אה, אז תגיד מה ש"אגד" אמרו לך ולא מה שהבנת.

ישראל אייכלר: תכף נשמע מה משרד התחבורה אומר.

<יהודה אליאס: בסך הכול לא דיברתי עם דרור למרות ששמעתי עליו הרבה מאוד.

<יהודה אליאס: יש פה נציג "אגד" - - -

ישראל אייכלר: מיהם נציגי "אגד"?

<יהודה אליאס: גם הרב רודיך וגם והרב - - -

ישראל אייכלר: גם הרב.

ישראל אייכלר: הרב לצדנו.

<יהודה אליאס: מה שרציתי לומר הוא, השירות בסך הכול היה מצוין, באמת ממה שהיה.

<יהודה אליאס: לדוגמה ישיבת בלעזא בחיפה, הוא המיצג שלה, "צאנז" היו מתקשרים לפקח בתחילת החורף, בתחילת הקיץ ונותנים לו לו"ז (לוח זמנים) והוא היה נותן אוטובוסים.

<יהודה אליאס: עד שהגיע המצב הזה ויצא, לדוגמה 972 שנוסע לירושלים, ירדו כל הבחורים לשירות הרגיל.

<יהודה אליאס: בסך הכול המדינה נותנת הרבה כסף לתחבורה ציבורית ואנחנו רואים את זה עם קווי הלילה שנוסעים לילה לילה בחיפה, 200, 205, אני לא אגיד ריקים, כי הם ממש ריקים ונוסעים, 2, 3, 10 בשעות העומס.

<יהודה אליאס: אולי יש מקומות אחרים שיש יותר אנשים.

<יהודה אליאס: יש פה הרבה מאוד כסף.

<יהודה אליאס: אני רק רציתי לספר, שמעתי בדרך מהרב לווינשטיין, הוא סיפר שהיה ראש ישיבה שקראו לו הרב עדס, הוא חיתן את הבן שלו.

<יהודה אליאס: באותו של לילה בתחילת הלילה הוא נתן לצלם 500 דולר, את העלות של החתונה.

<יהודה אליאס: בסוף החתונה הצלם נפל, שבר את הרגל, הלך לבית החולים, היה מאושפז חצי לילה.

<יהודה אליאס: למחרת התקשרה הרבנית של הרב עדס לאשתו של הצלם ושאלה אותה איך הוא מרגיש.

<יהודה אליאס: אשתו של הצלם אמרה שהוא בסך הכול שפך חמתו על עצים ואבנים, הם איבדו את ה-500 דולר, אבל בסך הכול הוא מרגיש טוב.

<יהודה אליאס: באותו יום דפק שליח של הרב עדס ונתן לו 500 דולר.

<יהודה אליאס: הצלם צלצל ואמר: 'אתה כבר שילמת, למה אתה צריך לשלם עוד הפעם'.

<יהודה אליאס: הוא אמר: 'בלילה של החתונה אני מוציא הרבה מאוד כסף כדי שכולם יהיו מרוצים, על השמלה, על האירוח אז נתתי עוד 500 דולר כדי שבאמת כולם יהיו מרוצים'.

<יהודה אליאס: זאת אומרת, המדינה נותנת הרבה מאוד כסף לתחבורה ציבורית, צריך עוד קצת שגם הקווים הציבוריים שהם מוזמנים כביכול, נכון שזה לא תחבורה פרטית, אבל הם עוזרים לפקחים כשהם אומרים לו: 'יש מהישיבה של בלעזא נוסעים, 200 בחורים', מהישיבה שלנו נוסעים 61 בחורים.

<יהודה אליאס: אומרים לו: 'יש לך קו מפה לפה'.

<יהודה אליאס: אומרים לו: 'זה לא ברישוי וזה לא בתחנות'.

<יהודה אליאס: השאלה מה אפשר לעשות.

ישראל אייכלר: אפשר לעשות שני דברים, או לעשות תחנה בכל מקום או להמשיך בהסדרים שהיו.

ישראל אייכלר: אנחנו שמענו את הפונים פחות או יותר.

ישראל אייכלר: אני רוצה לתת לגיל יעקב.

ישראל אייכלר: אגב, שאלה אישית אפשר לשאול, אתה מתנדב?

יעקב גיל: לא.

יעקב גיל: אני מקבל שכר.

ישראל אייכלר: רציתי לשבח את זה שאתה מתנדב.

ישראל אייכלר: לא משנה.

ישראל אייכלר: בבקשה.

ישראל אייכלר: מה אתה אומר על - - -

יעקב גיל: אני מארגון 15 דקות של צרכני תחבורה ציבורית.

יעקב גיל: אנחנו מפעילים מוקד פניות ציבור.

יעקב גיל: בעצם אנשים פונים אלינו מהשטח עם בעיות שעולות.

יעקב גיל: בעצם אנחנו מגלים תמונה מאוד בעייתית.

יעקב גיל: אני רוצה להתמקד בנושא של הטיפול בכל אותן בקשות ופניות שמגיעות למשרד התחבורה בין אם הן בקשות מיוחדות ובין אם הן בקשות צודקות.

יעקב גיל: העלאת בפתיחת הדיון את הנקודה, בעצם אחת המרכזיות של זמן הטיפול.

יעקב גיל: אני רוצה לחדד את הנושא הזה כי בעצם יש פה עניין שחוזר על עצמו.

יעקב גיל: זמן הטיפול של חצי שנה בפנייה הוא בלתי סביר ובמיוחד שיש היום אמצעים טכנולוגיים.

יעקב גיל: למה הכוונה, יש היום GPS.

יעקב גיל: ה-GPS בעצם אמור להיות זמין למשרד התחבורה, כל הנתונים מה-GPS, רק שלא עושים איתם יותר מדי.

יעקב גיל: אפשר דרך ה-GPS לדעת האם האוטובוס אפילו פתח את הדלתות בתחנה.

יעקב גיל: זאת אומרת, אפשר לגלות את כל אותם אוטובוסים שלא מצליחים לעצור בתחנה כי הם עמוסים מדי.

יעקב גיל: המידע הזה, לא צריך לשלוח.

יעקב גיל: הנוהל היום שמשרד התחבורה שולח את הפנייה לחברת התחבורה הציבורית, מחכה לתשובה של חברת התחבורה הציבורית, אחרי זה הוא עושה על זה דיון.

יעקב גיל: אחר כך יש זמן לערעור.

יעקב גיל: לא, יש אמצעים טכנולוגיים, GPS, אפשר לדעת הכול בזמן ואין שום סיבה שזה ייקח - - -

ישראל אייכלר: יש שליטה על ה-GPS במשרד התחבורה?

יעקב גיל: אמור להיות, זה אמור להיות זמין למשרד התחבורה.

יעקב גיל: לפי מה שאני יודע לא מושכים את הנתונים האלה למעט במקרים מיוחדים שרוצים לבדוק, וגם זה אחרי הרבה זמן.

יעקב גיל: כן, זה אמור להיות זמין למשרד התחבורה.

יעקב גיל: עוד דבר שהוא ידוע וקבוע ועלה פה בכמה דוגמאות שנתנו אנשים, הנושא של מוצאי שבת ושישי.

יעקב גיל: אנחנו מקבלים המון פניות על העניין הזה, זו תופעה שהפכה להיות כבר קבועה.

יעקב גיל: זה כבר לא אירועים חריגים.

יעקב גיל: לצערי, הזדמן לי לראות באחד המכרזים החדשים טבלה שבה כתוב מספר היציאות של האוטובוס בימי חול ובסופי השבוע.

יעקב גיל: להפתעתי ראיתי שאותם היציאות שבימי שישי, ערבי שבת, אם מחברים את היציאות, זה פחות יציאות שיש ביממה באמצע השבוע.

יעקב גיל: זאת אומרת, יש כאן בעיה מובנת.

יעקב גיל: בזמנו הערתי הערה, אמרו לי: 'אה, נכון, לא שמנו לב'.

יעקב גיל: כך זה חוזר וקורה כמעט בכל המרכזים, בימי שישי ושבת התדירות היא פחותה מהתדירות של - - -

ישראל אייכלר: גם אם אתה מחבר יום שישי ושבת זה פחות מיום - - -

יעקב גיל: פחות מיום רגיל.

יעקב גיל: זה נמצא בהרבה מאוד קווים וכאן מתחילות הרבה מהבעיות - -

ישראל אייכלר: זה משהו שאנחנו לא חשבנו עליו.

יעקב גיל: זה משהו שדורש בדיקה.

יעקב גיל: עוד נקודה חשובה, בהמשך למערכות הטכנולוגיות יצא לי להיות בסיור ב"אגד", במרכז הבקרה של "אגד".

יעקב גיל: יש היום כפתור שהנהג יכול ללחוץ עליו, הכפתור הזה אומר: 'עשרה נוסעים בעמידה'.

יעקב גיל: עכשיו מה אמור הכפתור לעשות לכאורה, לתת התראה ל"אגד" לשלוח אוטובוס.

יעקב גיל: האם נשלח אוטובוס, לא.

יעקב גיל: אני גם ראיתי בזמן אמת איך זה עובד.

יעקב גיל: רואים את הכפתורים מהבהבים, שום דבר באמת לא קורה.

יעקב גיל: הכול לדעתי מתחיל באכיפה.

ישראל אייכלר: מה האינטרס של הנהג לשים את הכפתור הזה?

יעקב גיל: הנהג מחויב ללחוץ על הכפתור.

ישראל אייכלר: אני אגיד לך מה אני חושב.

ישראל אייכלר: הוא רוצה עכשיו היתר לעבור את כל התחנות ולא לעלות נוסעים.

ישראל אייכלר: כדי שלא יבואו בתלונות הוא שם את ההתראה, יש לי עשרה נוסעים אני פטור.

יעקב גיל: אני, תמיד הגישה שלי לא להאשים את הנהגים.

ישראל אייכלר: לא.

ישראל אייכלר: לא.

ישראל אייכלר: הוא צודק מאוד.

ישראל אייכלר: מה, הוא צריך צרות.

ישראל אייכלר: הוא יעבור תחנה, הוא לא יעצור יגישו נגדו תלונה ואז הוא מראש מודיע, 'יש לי עשרה נוסעים'.

יעקב גיל: נכון.

יעקב גיל: מה שחשוב להגיד בהקשר הזה, שדילוג על תחנה, זאת אומרת השארת נוסעים בתחנה מהווה עבירה.

יעקב גיל: זאת אומרת, זו הפרה - - - <קריאה:> הפרת תנאי רישיון.

יעקב גיל: עבירה על החוק.

יעקב גיל: זאת אומרת, לא של הנהג של החברה לתחבורה ציבורית, כי החברה לתחבורה ציבורית במצב כזה מחויבת להוציא תגבור.

יעקב גיל: בעצם החוק הזה לא נאכף, לא מקוים וכאן מתחילות ונגמרות כל הבעיות בין אם זה באירועים המיוחדים ובין אם זה בשגרה.

יעקב גיל: משרד התחבורה פשוט לא מבצע את התפקיד שלו בהקשר הזה.

יעקב גיל: אני בדרך כלל לא משתמש במילים חריפות, אבל באמת שהנושא הזה מצדיק מילים חריפות כלפי התפקוד של משרד התחבורה לצערי.

יעקב גיל: אני מקווה שהוועדה תעקוב אחרי הנושא ואולי תדרוש, יש פה הזדמנות לדרוש דברים שאנחנו אולי לא נקבל ממשרד התחבורה לצערנו.

יעקב גיל: באמת לבקש דוח שמפרט מהם פעולות האכיפה שבוצעו ביחס לפניות הציבור.

יעקב גיל: אפשר לבקש דוח כזה, דוח של פניות הציבור, מהן הפניות שהגיעו, מהן פעולות האכיפה שבוצעו ולראות האם באמת משרד התחבורה מבצע את האכיפה, באיזה קצב הוא עושה את זה, באיזה מינון.

יעקב גיל: ברגע שתהייה הרתעה כזאת אנחנו מאמינים שימצאו הרבה מאוד פתרונות שיש היום, שנמצאים ואפשר לשמיש אותם.

ישראל אייכלר: אני מודה לך.

ישראל אייכלר: תזכיר לי בהמשך הדיון.

ישראל אייכלר: יש עוד שני נושאים, קיבלתי מכתב משר התחבורה שארצה את התייחסותכם, זה לא ממש נוגע לנושא הזה אלא לרב-קווי, נושא "הרב-קו".

ישראל אייכלר: אתה רוצה או שאתה רוצה שניתן ל"אגד".

<איתי חיים: אני אומר עכשיו בקצרה.

<איתי חיים: אחד הדברים המיוחדים בוועדה לפניות הציבור, זו וועדה שבאמת אנחנו באים לדון כאן גם על פתרונות - -

ישראל אייכלר: זה העניין, אין לנו שום מטרה - - -

<איתי חיים: בוועדות אחרות אנחנו נוהגים גם להרחיב לגבי דברים אחרים.

<איתי חיים: מכיוון שזה כך אני ארחיב לגבי דברים שמיצנו.

<איתי חיים: כן הייתי מעוניין בתשובה של דרור לגבי קווים מהירים.

<איתי חיים: בנושא של הקווים המהירים יש היום הליך שבו מפעיל מבקש אישור ממשרד התחבורה להזמנת מקומות מראש.

<איתי חיים: דרך אגב, לאחרונה העלו את ההליך הזה לאתר משרד התחבורה, זה צעד מבורך.

<איתי חיים: מה שאנחנו היינו מעוניינים לדעת, יש מחסור בנהגים אצל כל מפעילות התחבורה הציבורית.

<איתי חיים: אגב, זו אחת הסיבות למה באמת אין אוטובוסים לתגבור - - -

ישראל אייכלר: דרך אגב, אני גם מוסיף, יש גם מחסור באוטובוסים.

ישראל אייכלר: אני כמה שבועות לא הייתי בירושלים ביום שבת, אז בימי שישי נסעתי.

ישראל אייכלר: פתאום אני רואה אוטובוסים עירוניים מטיילים בכבישים הבינעירוניים.

ישראל אייכלר: אני לא מאשים, אני שמח שהם שולחים את זה.

ישראל אייכלר: עדיף מלהשאיר אנשים בתחנות, אבל אני רואה הרבה אוטובוסים ובעיקר לבית שמש שנוסעים אוטובוסים עירוניים בקווים בינעירוניים.

ישראל אייכלר: הלאה.

<איתי חיים: אחד הדברים שאנחנו היינו רוצים להציע, לנסות לבחון אמצעים טכנולוגיים שכבר קיימים בעולם.

<איתי חיים: אני לא זוכר איפה ראיתי את זה.

<איתי חיים: זה דבר שצריך לבדוק.

<איתי חיים: תחנות אוטובוסים מסוימות, כאן זה לאו דווקא באזורים שהם בינעירוניים אלא דווקא באזורים עירוניים שבהם הנוסע לוחץ על קוד מסוים כשהוא ממתין לקו מסוים בתחנה.

<איתי חיים: מגיע איזה שדר ובעצם אותה חברה יודעת שיש מספר כזה וכזה של נוסעים בתחנה.

<איתי חיים: אלו דברים שצריכים כבר לחשוב קדימה - - -

ישראל אייכלר: איפה ראית דבר כזה?

<איתי חיים: אני לא זוכר, זה משהו שאני יכול לבדוק אותו להעביר לך.

ישראל אייכלר: השאלה אם צריך לעשות את זה, לא שמעתי עליו.

ישראל אייכלר: זאת אומרת שכל אזרח יוכל לדווח לחברה כמה אנשים מחכים בתחנה?

<איתי חיים: אפשר לעשות דבר כזה עם הקשת תעודת זהות או קו מסוים.

<איתי חיים: זו טכנולוגיה שלהרחיב עליה בשלב הזה זה קצת, אין טעם להרחיב על זה עכשיו.

ישראל אייכלר: אמר גיל שהנהג בעצמו כותב שיש לו עשרה נוסעים, אז כבר יודעים שיש פה בעיה.

<איתי חיים: אבל הנוסע שבתחנה לא יודע את הדבר הזה.

ישראל אייכלר: שהנוסעים ידעו שעומדים הרבה אנשים בתחנות הבאות.

ישראל אייכלר: <קריאה:> זה Waze ציבורי.

<איתי חיים: אם אנחנו מדברים פה על שירות ציבורי אז צריך קצת לחשוב קדימה.

ישראל אייכלר: ב- Waze אתה רואה שיש פקק בהמשך הדרך, יכול להיות שגם הנוסעים - - -

<איתי חיים: אם אנחנו מדברים על הנגשה, גם הנוסעים צריכים לדעת.

<איתי חיים: תחנות חכמות - - -

ישראל אייכלר: Waze לאוטובוסים.

<שלומית אבינח: אם אדם צריך להגיע באוטו, אז או.

<שלומית אבינח: קיי.

<שלומית אבינח: הוא ידע שהאוטובוס מלא - - -

ישראל אייכלר: הוא ייקח אוטובוס אחר.

<שלומית אבינח: אם יש לו.

ישראל אייכלר: מה עושה נהג שרואה שיש לו פקק, הוא יכול לבכות.

ישראל אייכלר: הלאה, תסיים את - - -

<איתי חיים: אחד הדברים, אנחנו חושבים שגיל שותף לדעתי, זה שגם משרד התחבורה וגם מפעילות התחבורה הציבורית, שייקחו אותנו בחשבון כשצריכים לעדכן נתונים ולשנות נתונים ויש עדכוני נסיעות, להכניס אותו לפול של העדכונים.

<איתי חיים: לא מספיק הפרסומים, לא תמיד זה מגיע לכולם ויש לנו גם את האמצעים שלנו לבוא ולעזור.

<איתי חיים: בסופו של דבר אנחנו מהווים כאן גם גשר לציבור וזה משהו - - -

ישראל אייכלר: אין שיתוף פעולה?

<איתי חיים: אין שיתוף, זה משהו שצריך להגיע גם מהם, לא רק מאתנו.

ישראל אייכלר: אני אגיד לך, למשל באוכלוסיות שאני חי בהן, "אגד" בעיקר וגם חברות אחרות, יצרו קשר עם אנשים בתוך השכונות, בתוך הקהילות, בתוך המרכזים הקהילתיים כדי שידווחו להם על בעיות ועל שינויים מתבקשים.

ישראל אייכלר: אני מניח שגם אתם יכולים להיות שותפים.

<איתי חיים: אנחנו רודפים אחרי מפעילי תחבורה ציבורית - - -

ישראל אייכלר: ולא משתפים בפעולה בזה?

<איתי חיים: יש לנו שיתוף פעולה בעיקר עם "סופרבוס", יש לנו קצת עם "אפיקים", אבל אנחנו צריכים לרדוף אחריהם.

<איתי חיים: הבקשה, שיבואו לקראתנו.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

ישראל אייכלר: עכשיו לנאור ירושלמי.

ישראל אייכלר: ירושלמי, גם אני ירושלמי.

<נאור ירושלמי: זה בשם, זה בסדר.

ישראל אייכלר: מאיזה ארגון אתה?

<נאור ירושלמי: אני מנכ"ל "חיים וסביבה".

<נאור ירושלמי: "חיים וסביבה" זה ארגון גג של ארגוני הסביבה ובתוכם גם ארגוני התחבורה, ארגוני התכנון, ארגונים שעוסקים באנרגיה והרבה מאוד ארגונים שעוסקים בנושאים מקומיים או מקצועיים, גם "חרדים לסביבה" הם חברים בקואליציה שלנו.

<נאור ירושלמי: אני כאן גם - - -

ישראל אייכלר: אם אתה יכול להתמקד בנושא של הדיון שלנו.

<נאור ירושלמי: שלוש נקודות ברשותך.

<נאור ירושלמי: אחת, אתה פתחת ואמרת שיש דברים שלא היו לפני הרבה שנים.

<נאור ירושלמי: אני חייב לחלוק על הדברים.

<נאור ירושלמי: כשאני הייתי סטודנט צעיר, באמת לא לפני מעט שנים, ,"אגד" חנכה את קו 274 שהוא קו מיתולוגי שמחבר את העיר רחובות ואת כל מה שבדרך עד לאוניברסיטת תל אביב וחזרה.

<נאור ירושלמי: בהתחלה היו שתי נסיעות ביום מפוצצות בנוסעים.

<נאור ירושלמי: היום יש עשרות נסיעות ביום, מרביתן מפוצצות בנוסעים.

<נאור ירושלמי: הסיטואציה שהאוטובוס נאלץ לדלג על תחנות או לעצור בתחנות רק באופן פורמאלי, אבל הוא דחוס מדי ולא יכול לקחת נוסעים, קורת יום-יום.

<נאור ירושלמי: אני חזרתי לנסוע באוטובוס הזה לאחרונה בגלל עבודות הרכבת הקלה.

<נאור ירושלמי: המשרד שלי קרוב לעבודות הרכבת הקלה ולתווך.

<נאור ירושלמי: זה לא הקו היחיד שיש בו את הבעיה, זה עשרות שנים - - -

ישראל אייכלר: מה אתה מציע?

<נאור ירושלמי: למשל גם קו 164 שמחבר את פתח תקוה, בני ברק, בר-אילן ורחובות, סובל מהתופעה הזאת עשרות שנים.

<נאור ירושלמי: זה מצב שלא ישתנה.

<נאור ירושלמי: מה אני מציע, תגבור, זה מאוד פשוט.

<נאור ירושלמי: יש קהל, יש נוסעים – היצע יוצר ביקוש.

ישראל אייכלר: לא רק על אני ארצה שתדבר - - -.

<נאור ירושלמי: פתרונות מקצועיים בוודאי, אני בטוח שיש, אבל היצע גם יוצר ביקוש והעדר היצע מצמצם את הביקוש.

<נאור ירושלמי: אם אנשים נתקלים בסיטואציה כזאת הם יחפשו דרכים אחרות.

<נאור ירושלמי: זו נקודה אחת.

<נאור ירושלמי: נקודה שנייה, כשמדברים על אירועים, דיברו כאן על חתונות ועל ימי שישי, ימי שבת.

<נאור ירושלמי: אני רוצה לצרף לזה את ימי ראשון בבוקר, את נושא החיילים, התופעות שיש בתחנות המרכזיות: ירושלים, באר שבע ובמקומות נוספים.

<נאור ירושלמי: אני לא יודע אם אתם מכירים את התרגיל הזה שחוטפים את הכומתה ומעיפים אותה אחורה ואסור לבוא לבסיס בלי כומתה כי זה משפט צבאי.

<נאור ירושלמי: אז מי שקרה לו, כשהוא יוצא מהתור וחוזר חזרה, עכשיו תחשוב על עשרות כאלה כי בבאר שבע, מי שמכיר את הסיטואציה מה קורה ביום ראשון בבוקר בבאר שבע.

<נאור ירושלמי: הבת שלי עכשיו בטירונות בעיר הבה"דים - - -

ישראל אייכלר: מה שעשה עכשיו שר התחבורה עם הרכבות יעזור קצת בעניין הזה?

<נאור ירושלמי: כן, אבל יותר.

<נאור ירושלמי: בבאר שבע עשו פתרון אפילו יותר טוב, ההסעות לעיר הבה"דים יוצאות מתחנת רכבת צפון, זה מוציא כמות נכבדה מתוך התחנה, אבל התופעה הזאת קיימת כי לכל המחנות האחרים נוסעים מהתחנה המרכזית.

<נאור ירושלמי: דרך אגב, עכשיו זה קורה גם בתחנה בירושלים.

<נאור ירושלמי: נקודה אחרונה, השילוט הדיגיטלי, מה שאיתי אמר 'השירות לציבור'.

<נאור ירושלמי: יש מקומות מאוד מרכזים.

<נאור ירושלמי: סליחה, אני אגיד את זה אחרת.

<נאור ירושלמי: אני לא מצליח להבין, יכול להיות שיש הגיון שאני קטונתי להבין אותו, פיזור השילוט הדיגיטלי בתחנות בארץ.

<נאור ירושלמי: מה השיטה, מה העיקרון?

<נאור ירושלמי: כי אם אני עומד בתחנה המרכזית הישנה של ראשון, שנקראת 'התחנה המרכזית הישנה', אבל היא כמובן המקום המרכזי שממנו נוסע הציבור ואין בה שילוט דיגיטלי, אז אני לא מבין מה השיטה.

<נאור ירושלמי: שוב, יכול להיות שהיא קיימת ואני פשוט לא יודע, אבל במקומות מאוד מרכזיים, אגב, גם בתל אביב.

<נאור ירושלמי: ברוחב המסגר למשל, עכשיו הרבה מהנסיעות, הוא מתוגבר בקווים ומתוגבר בנוסעים, אין שילוט דיגיטלי.

<נאור ירושלמי: לא ברורה השיטה וזה יכול מאוד להקל על הנוסעים ועל - - -

ישראל אייכלר: על העניין הדיגיטלי יש עוד הרבה לדון כי מספרים לנו שיש הרבה שלטים מיותמים שיבוא יום שזה יהיה גם.

ישראל אייכלר: עכשיו אני רוצה את עמדת המשטרה גם לגבי מה שאמרת כפתרון וגם העניין של מה זה עושה ובמיוחד בימים ביטחוניים כאלה שמאות אנשים מחכים בתחנות ואין אוטובוס.

<פרדי קוסקס: קודם כל אני אציג את עצמי.

<פרדי קוסקס: אני מאגף התנועה.

<פרדי קוסקס: אנחנו פועלים בכבישים הבינעירוניים.

ישראל אייכלר: תגיד את השם שלך למען הפרוטוקול.

ישראל אייכלר: פרדי קוסקס, כן.

<פרדי קוסקס: אנחנו באגף התנועה פועלים בכבישים הבינעירוניים.

<פרדי קוסקס: מה שקורה בערים הוא פחות לידיעתנו, פחות לנגיעה שלנו.

<פרדי קוסקס: סתם ככה שמעתי פה את החבר, אני חושב שאוטובוס קומתיים כן יכול לעזור כרגע כאן, גם תחבורה של רכבת יכולה לעזור להפחית את העומס בתחנות.

ישראל אייכלר: היה פעם ילד שאף פעם לא הצליח במבחנים.

ישראל אייכלר: הגיע הביתה פעם עם ציון מאה בזמרה.

ישראל אייכלר: האבא צעק עליו ואמר לו: 'אתה באף מבחן ל מצליח ואתה עוד מזמר'.

ישראל אייכלר: אני אומר, מירון היה תמיד נושא של משבר שנתי קבוע.

ישראל אייכלר: שנים כשעוסקים במירון, מל"ג בעומר ועד אחרי ל"ג בעומר, למה הייתה קריסה.

ישראל אייכלר: ברור שהייתה קריסה, אבל השאלה רק הייתה למה הייתה קריסה ובאילו שעות הייתה קריסה.

ישראל אייכלר: בשנים האחרונות היו כמה פעמים שהתברר שבתנאים כאלה ואחרים אפשר להעביר נושא כמו מירון בהצלחה, וזה מאוד הצליח.

ישראל אייכלר: למה נזכרתי בזמרה, כי בל"ג בעומר מזמרים שם.

ישראל אייכלר: מה זה אומר, כשמישהו מצליח במשהו פעם, אז אומרים 'אה, מותר להגיד ביטוי באידיש לפי התקנות, "קאס תוכיו", אתה כן יודע.

ישראל אייכלר: כשאתה רוצה אתה יודע אז למה במבחנים אחרים אתה לא יודע.

ישראל אייכלר: זה הביטוי.

ישראל אייכלר: אני חושב שצריך ללמוד מנושא מירון להרבה נושאים אחרים.

ישראל אייכלר: אני רוצה להביא פה דוגמה, אולי זה לא לפי הסדר כי "אגד" הוא הראשון עכשיו.

ישראל אייכלר: היו לנו הרבה בעיות עם "נתיב אקספרס", אתה הנציג?

ישראל אייכלר: היו לנו תלונות קשות מאוד.

ישראל אייכלר: נוסע ישר, אני מאוד שיבחתי אותו על העובדה, הרי מקבלים רק תלונות, כשנוסע מרוצה הוא לא טורח לפעמים לכתוב מכתב.

ישראל אייכלר: הטוב הוא מובן מאליו.

ישראל אייכלר: מישהו כותב לי פה: "בוודאי זכורה לך התלונה שבעקבותיה ערכת ישיבה בוועדה לפניות הציבור שהעתק הגיע גם אלי.

ישראל אייכלר: היות שמזדמן לי להיות בשבת אצל צאצאי בצפת, חזרתי במוצאי שבת עם הקו של חברת נתיב.

ישראל אייכלר: הופתעתי לטובה וגם שמעתי זאת מתושבי המקום שהקו השתנה לחלוטין לטובה, התדירות גברה ורכבים מתוספים.

ישראל אייכלר: כשמתמלא רכב אחד אז פתחו עוד מסלול שמתחיל ברחוב שפרינצק".

ישראל אייכלר: זה לא אומר לי כלום, אבל הם יודעים בטח.

ישראל אייכלר: "נוספו בתחנות שלטים מוארים ובהם זמני הגעת הקווים העומדים להגיע.

ישראל אייכלר: אכן הם עומדים בזמנים ויוצאים גם רכבים ריקים כך שאפשר להגיע לתחנה בזמן ולהמתין לא יותר מחמש דקות ומיד לצאת לדרך".

ישראל אייכלר: כדאי לקרוא שוב את סיפורי הקיץ ולראות את השינוי הדרסטי.

ישראל אייכלר: אני אמרתי לו, הלוואי שכל המתלוננים היו באים לספר מתי שיש איזה שיפור.

ישראל אייכלר: עכשיו אנחנו נעבור לחברת אגד, בוודאי יש לכם המון מכתבי תודה על דברים שנעשים.

ישראל אייכלר: אל תצחק, יש הרבה אמצעים שהם עושים.

ישראל אייכלר: הייתה תקופה, אני אומר משהו אישי כיושב ראש הוועדה, לא אישי פרטי.

ישראל אייכלר: בוויכוח אם צריך להפריט או לא צריך להפריט אני תמיד אמרתי שהניסיון, לפחות בשנים הראשונות, אמר לי שטוב שההגה בידיים של "אגד".

ישראל אייכלר: בכל זאת זו חברה שיש לה כמה אלפי אוטובוסים, אם יש משבר היא יכולה לשלוח חברה מסכנה, חדשה.

ישראל אייכלר: היו לנו הרבה דיונים עם החברות החדשות שהתחילו ומאוד מאוד היה קשה להם להביא אוטובוסים כי לא היה להם עד שמשרד התחבורה, אתה עשית את זה דרור שהם יכולות להביא מחברות אחרות, לשכור נסיעות, לנייד וזה פתר את הבעיה.

ישראל אייכלר: היום אני כבר לא בטוח שאני יכול להגיד שטוב שההגה בידיים של "אגד".

ישראל אייכלר: , לפני שאני אגיד את זה אני רוצה לשאול את אנשי "אגד": מה נשתנה, האם יש פה שינוי במדיניות שלכם לגבי נסיעות המוניות?

ישראל אייכלר: כפי ששמענו פה מהפונים.

<פינחס גרשון: שמי פיני, אני מהנדס התנועה ב"אגד".

<פינחס גרשון: למען האמת אני מרגיש מאוד בנוח.

ישראל אייכלר: פינחס גרשון, כן.

<פינחס גרשון: תודה.

<פינחס גרשון: אני מרגיש שבעצם כולם יודעים טוב לייצג את "אגד".

<פינחס גרשון: כאילו, אני מרגיש שאני יכול לתת לכולכם חולצה כחולה וזה בסדר גמור, לגמרי.

<פינחס גרשון: נאמרו פה התבטאויות שאני שמח כי אנשים מבינים את העניין.

<פינחס גרשון: דובר פה על עשרה אנשים בעמידה, דובר פה, פשוט רשמתי לי, רישוי, מפת תכנון, GPS, מרכז בקרה, מחסור בנהגים, מחסור באוטובוסים, קו 274, קו 164.

<פינחס גרשון: זאת אומרת, אתם מבינים את המערכת, אתם מבינים איך הכול עובד, איך הכול מתנהל.

<פינחס גרשון: אולי פשוט לשם שינוי בואו ניקח את הפנס ולא נאיר על המטבע אלא קצת הצידה.

<פינחס גרשון: אולי לא נתעסק רק 'בבואו נביא עוד אוטובוסים, עוד נהגים'.

<פינחס גרשון: אולי נתעסק בתשתיות, אולי, אולי אם היה נתיב מהיר מרחובות עד לפתח תקווה היינו עושים את זה בזמן הרבה יותר קצר עם אותה כמות אוטובוסים, לעשות את זה הלוך-חזור חזור הלוך וכלום מרווחים מהעסק.

<פינחס גרשון: לבוא היום ולתת עוד אוטובוסים ועוד אוטובוס, האם זה הפתרון?

<פינחס גרשון: האם לפה המדינה חותרת?

<פינחס גרשון: תמיד אפשר להגיד: 'הנה מפעיל, לכו תקנו אוטובוסים' ואתם צודקים.

<פינחס גרשון: בנאדם שעומד בתחנה ליבי אתו, אין לי מה לעשות.

ישראל אייכלר: לא.

ישראל אייכלר: לא.

ישראל אייכלר: הגלגל שלך צריך להיות אתו, לא הלב.

ישראל אייכלר: האוטובוס, את הלב תשאיר אותו אצלך, הוא לא רוצה את הלב, הוא רוצה את הנסיעה.

<פינחס גרשון: יש שישה חיילים שסיימו אימון בווינגיט, יוצאים לכביש 2 ומחכים לאוטובוס.

<פינחס גרשון: הם רוצים את השירות כי הם סיימו את האימון בווינגיט ורוצים להגיע בחזרה לקריית שמונה, שם הם גרים, וזה קורה.

<פינחס גרשון: אני אדם, אני לא יכול לחזות את זה, אני לא יכול לדעת את זה.

<פינחס גרשון: גם בהנחה והייתי יודע והכול היה בסדר, איך עכשיו אני אשיג עוד אוטובוס ועוד נהג, ומאיפה הוא יגיע?

<פינחס גרשון: המקום הכי קרוב נגיד זה תל אביב או חדרה, זאת אומרת, מה שכאילו מצופה מחברת ההפעלה, עוד פעם אני מבין אתכם ואני לא אומר שתצדיקו אותי.

<פינחס גרשון: תחשבו ברמת ההיגיון, אין לי בנק, אין לאף מפעיל.

<פינחס גרשון: פה אני מנסה לייצג את הענף או את כל מפעילי התחבורה.

<פינחס גרשון: אין לנו, אין לנו בנק של אוטובוסים, בנק של הנהגים בכל נקודה ונקודה ונקודה בכל הארץ.

<פינחס גרשון: אומנם אנחנו מהווים סדר גודל של משהו כמו 45%, דרור יתקן אותי.

<פינחס גרשון: בסדר, יש עוד חמישה עשר מפעילים, כולם באותה בסירה, כולם באותה מצוקה.

<פינחס גרשון: כאשר שינו תקנה, כאשר אי אפשר להעמיס יותר עשרה אנשים בעמידה זה גם בסדר, אבל אני מוגבל מאוד.

<פינחס גרשון: על הנהג חובה לדווח, אני מקבל את הדיווחים, אני יודע לנתח אותם, אני יודע - - -

ישראל אייכלר: מה הכוונה שאין לך אוטובוסים?

ישראל אייכלר: מדינת ישראל לא מגבילה אותך בסובסידיה בכמה אוטובוסים שיהיו לך.

ישראל אייכלר: תוסיף עוד אלף אוטובוסים והמדינה ממשיכה לסבסד גם את הקנייה של האוטובוסים וגם את הנסיעות ותספק לאותם שישה חיילים בווינגיט כשאתה יודע שהם יוצאים.

ישראל אייכלר: הרי אתה יודע שיש סדרי אימון ואתה יודע פחות או יותר, או שיש לך אנשים במקום שמדווחים לך – אז תעמיד להם אוטובוס ואין לך - - -

<פינחס גרשון: זאת אומרת, אתה אומר אני אשים בנאדם בכל בסיס ובסיס של מחנות צה"ל.

ישראל אייכלר: בעידן הטלפון והסלולרי זה לא דבר שקשה לדעת.

ישראל אייכלר: כשיוצאים מאות חיילים לאיזה אירוע שמישהו יוכל לדווח לכם, בוודאי.

<פינחס גרשון: יש מקומות שאני יודע יותר, יש מקומות שאני יודע פחות, אבל זה בעצם התהליך.

<פינחס גרשון: קחו בחשבון ש"אגד", וכולכם אמרתם ובצדק, "אגד" עברה שינוי.

ישראל אייכלר: תסביר לי את השינוי כי דרור, כשמתחילים לדבר על השינוי הוא מתחיל להתנועע על הכיסא.

ישראל אייכלר: מה השינוי שמונע מכם - - -

<דרור גנון: לא.

<דרור גנון: לא.

<דרור גנון: לא.

ישראל אייכלר: לא.

ישראל אייכלר: כשהוא דיבר על זה שמאז המכרז החדש.

ישראל אייכלר: תסביר לי מה השתנה, מבחינת ההסכמים אתכם מה השתנה.

ישראל אייכלר: מה גרם לכם ולמנהל שלכם, שלא הגיע לפה ואני לא יודע למה, לשנות מדיניות ולהגיד למאות אנשים: 'אין לי לכם אוטובוסים'.

ישראל אייכלר: זה ממש לא לגיטימי בעיניי.

<פינחס גרשון: אנחנו הפכנו בעצם מחברה שהיא וולונטרית, די וולונטרית לחברה שדואגת לכיס שלה כמו שכל אחד ואחד היה דואג לכיס שלו.

<פינחס גרשון: אני חושב שזה בעצם לגיטימי.

<פינחס גרשון: אומנם יש סובסידיות והכול בסדר, הכול נכון.

<פינחס גרשון: זאת אומרת, כאשר אני צריך עכשיו להוציא נסיעה במיוחד ולהעיר את הנהג מהבית, לתלוש אותו מהמשפחה שלו ולהביא אותו ולבצע את הנסיעה כי יש אנשים, זה בסדר.

<פינחס גרשון: או.

<פינחס גרשון: קיי., מה אני עושה מהצד השני עם אותו נהג אוטובוס?

<פינחס גרשון: אני צריך להחזיר אותו בחזרה בלי לקוחות ובלי אנשים?

<פינחס גרשון: פעם, נכון, "אגד" היה לה יותר אחוזים מבחינת ההפעלה והיא הייתה נותנת את השירות.

ישראל אייכלר: למה כשיש לך יותר אחוזים אתה יכול להפעיל שירות וכשיש לך פחות אחוזים אז - - -

<פינחס גרשון: כי החל מהחודשים הקרובים, זה מה שנאמר ואתה צודק, אנחנו ניכנס לעולם אחר.

<דרור גנון: פיני, אתה יוצא בהצהרות שאני לא הייתי - - אני חושב שאתה לא מבסס את הדברים שלך על משהו שאתה יכול לעמוד מאחוריו אז כדאי שלא - - -

<פינחס גרשון: אז אני חוזר - - -

ישראל אייכלר: זה הבוסים שלו אומרים את זה, זה רק הם אומרים את זה.

ישראל אייכלר: איך קוראים להם?

ישראל אייכלר: הם לא באו אז אני לא יודע מי הם.

<פינחס גרשון: אני מקבל את ההערה של דרור, אני מקבל את ההערה של דרור.

ישראל אייכלר: תראה דרור, הוא התחיל להגיד את האמת.

ישראל אייכלר: הוא אמר אמת.

ישראל אייכלר: אמרת לא אמת?

<דרור גנון: טוב, ניתן לו לסיים.

<דרור גנון: זה לא עניין של אמת, זה עניין של התנהלות- - -

<פינחס גרשון: זה לא העניין, פשוט דרור מעודכן יותר ממני.

ישראל אייכלר: דרור אמר עכשיו מילת מפתח.

ישראל אייכלר: הוא אמר שזה עניין של התנהלות.

ישראל אייכלר: הוא רצה להגיד לך, אתה יודע מה, בוא ניתן לדרור לדבר.

<דרור גנון: בוא נגיד כמה דברים.

<דרור גנון: באופן כללי אני שמח להיות פה, קודם כל.

<דרור גנון: נעים, אני נהנה להתמודד עם זה וזה חלק מהעבודה שלי.

<דרור גנון: בסוף אני עובד ציבור, אני עובד אצל הציבור ולמען הציבור – זה חלק מהעניין וככה נוכל לשפר ולהבין את רחשי הציבור, גם לנסות להגיע לתבונות שבאמצעות הכלים שעומדים לרשותנו נוכל לתת את המענה.

<דרור גנון: זה ברמה הכללית וזה חשוב לי.

<דרור גנון: מזמן גם לא ראיתי את שלומית.

<דרור גנון: אני מכיר את שלומית המון שנים.

ישראל אייכלר: אז למה לא באת?

<דרור גנון: שאלה טובה.

<דרור גנון: בדרך כלל אני הולך לוועדות האחרות ולא אומר שלום.

<דרור גנון: זה גם אחד הדברים שאני צריך לרשום לי לתקן במידית.

<דרור גנון: אני חושב, בבסיס לדעתי, להבנתי, אנחנו לא צריכים לדון כאן כרגע איך בנוי הסכם של מפעיל, מה המרכיבים העסקיים שלו ואיך הוא מנהל עסקית את התהליך.

<דרור גנון: אנחנו צריכים לדבר על הדרישה, מה הדרישה שלנו מאותו מפעיל, מה הוא צריך לתת ומה לא ואם מפעיל בצורה כזאת או אחרת הולך לעבוד בצורה אחרת או בתנאים אחרים.

<דרור גנון: אני חושב שפה המפעיל חוטא למהות קיומו.

<דרור גנון: הוא לא צריך להסביר לקליינט שלו, ללקוח שלו אם הוא מחר עובר לשיטה של ק"מ או שיטה של דרכמות או שהוא הולך להפעיל חמורים – זה לא צריך לעניין את אף אחד.

<דרור גנון: הוא צריך לתת שירות כמו שהוא נתן אתמול ויותר טוב לתת גם מחר.

<דרור גנון: אני הייתי מעדיף - - -

<שלומית אבינח: איך אתה אוכף את זה שהוא לא נותן את השירות?

<דרור גנון: זאת סוגיה אחרת ותכף נדבר עליה.

<דרור גנון: אני חושב שברמה הפרקטית שזה בכלל נושא.

<דרור גנון: משרד התחבורה מנהל פה מדיניות כללית שהוכיחה את עצמה עם כלל המפעילים.

<דרור גנון: אנחנו מנסים לנטרל את המרכיב, בוא נקרא לזה, הכדאיות הכלכלית מאזורים שיש בהם יותר נוסעים ושם שווה לשים נסיעות בשביל שרמת השירות שלו תעלה ושלא יעניין איפה הוא נוסע כי הוא יקבל את אותו פיצוי עבור הנסיעה בכל מקום, או.

<דרור גנון: קיי.

<דרור גנון: זה דבר חשוב להבין אותו וזה הוכיח את עצמו.

<דרור גנון: היום אנחנו נמצאים בעולם אחר.

<דרור גנון: בעניין הזה הייתי מעדיף שלא נדון, וזה לא הנושא.

ישראל אייכלר: אני רוצה להבין את מה שאמרת.

ישראל אייכלר: מקובל עלי שגם במושב וגם במקום שאין מספיק נוסעים המפעיל צריך לספק תחבורה - - -

<דרור גנון: בוודאי.

ישראל אייכלר: לספק תחבורה גם אם זה לא כל כך כדאי לו.

<דרור גנון: נכון.

ישראל אייכלר: אבל לא מקובל עלי שבגלל זה הוא לא יספק לי הסעות במקום שמחכים עשרות אנשים.

<דרור גנון: קודם כל אתה צודק.

ישראל אייכלר: אז אני צודק.

<דרור גנון: בוודאי.

<דרור גנון: אין וויכוח בכלל.

ישראל אייכלר: אתה יודע מה אמר הרשל'ה: 'אם אני צודק אז אין לכם במה לאכול היום'.

ישראל אייכלר: זאת אומרת, אם אני צודק אין לאנשים אוטובוסים.

<דרור גנון: זה לא נכון.

<דרור גנון: פה אני חולק עליך.

ישראל אייכלר: בוא תשאל את האנשים.

<דרור גנון: אני חולק עליך כי בסופו של יום אנחנו מסיעים כמויות אדירות כל יום.

<דרור גנון: התחבורה הציבורית מתפקדת - - -

ישראל אייכלר: אבל אם התחבורה הציבורית מתפקדת - - -

<דרור גנון: רק שנייה, שנייה שנייה, בוא נעשה סדר.

<דרור גנון: בכל זאת אנחנו קצת בסדר.

<דרור גנון: זה בסדר, אבל אני רוצה לעשות את הסדר.

<דרור גנון: לגבי אנשים שנשארים בתחנות, באופן כללי ברמת ההתנהלות מתבצעים כל הזמן סקרים ובדיקות.

<דרור גנון: כן יש אצלנו מערכת טכנולוגית שנקראת "כל נתון" שדוגמת את שעת היציאה של האוטובוס ואת שעת הגעתו ליעד.

<דרור גנון: הנתונים האלה מועברים בשוטף למשרד התחבורה וככה אנחנו גם קונסים את אותו מפעיל או משלמים לו עבור הנסיעה שהוא ביצע.

<דרור גנון: אם הוא לא הוציא את הנסיעה זה לא מופיע במערכת הטכנולוגית, קודם כל הוא לא מקבל תשלום.

<דרור גנון: זה דבר ראשון.

<דרור גנון: גם אם הוא מאחר באחוז מסוים זה נחשב כבר אי ביצוע ויש על זה הסתייגויות.

<דרור גנון: דבר שני, הוא מקבל קנס על זה שהוא לא הוציא את הנסיעה, או.קיי.

<דרור גנון: זה המרכיב השני שנופל עליו במידה וזה קיים, אנחנו מתחשבנים.

<דרור גנון: אני יכול להגיד לך שמהמערכת הטכנולוגית, אתה יודע, זו מערכת טכנולוגית ואנחנו לא נוגעים, אנחנו מקבלים.

<דרור גנון: זו מערכת שהוגדרה - - -

ישראל אייכלר: לגבי מה שגיל אומר, יש לכם מעקב אחרי ה-GPS של האוטובוסים אם הם מוציאים אוטובוסים - - -

<דרור גנון: זה מה שאני אומר.

<דרור גנון: זו מערכת שנקראת "כל נתון", זו מערכת שבודקת את זמני היציאה של המפעילים ואת זמני ההגעה שלהם.

<דרור גנון: כן, על פי זה אנחנו גם משלמים וגם קונסים את המפעילים.

ישראל אייכלר: אני רוצה להגיד לך שנהג "אגד" סיפר לי שמדלגים על הרבה נסיעות, בעיקר בימי החגים של המוסלמים בגלל המחסור.

<דרור גנון: זה משהו אחר.

<דרור גנון: הוא לא מדלג, הוא פשוט לא מכיר את המערכת.

<דרור גנון: תראו, אנחנו חיים במדינת ישראל.

<דרור גנון: אם מישהו לא הבין, אנחנו מדינה מאוד מורכבת.

<דרור גנון: הייתי אומר שזו מדינה שלא דומה לשום מדינה בעולם, יש לנו פה מגוון רב של אוכלוסיות, ההתנהלות שלנו שונה.

<דרור גנון: יש לנו 168 ימים טובים בלוח העברי שלנו שבהם ההתנהגות של התחבורה שונה.

<דרור גנון: יש לנו ערבי חג, ערבי ערבי חג, הרבה אירועים כאלה ואחרים.

<דרור גנון: לצערי הרב גם הרבה בעיות ביטחוניות במדינה הזאת.

<דרור גנון: לשמחתי, יש לנו גם נהגים מכל האוכלוסיות האלה.

<דרור גנון: לפעמים, מה לעשות, כשיש חג של אוכלוסייה מסוימת זה יוצר בעיה.

<דרור גנון: המפעיל לא יכול להמציא פתאום מאין נהגים.

<דרור גנון: גם יש פה הסכמים עם ההסתדרות והסכמים עם העובדים והוא לא יכול פשוט להביא במקום.

<דרור גנון: אז צריך לפעמים - - -

ישראל אייכלר: למה הוא לא יכול להביא במקום?

<דרור גנון: הוא לא יכול.

<דרור גנון: אם יש חג, כמו שציינת למשל, של המוסלמים הוא לא יכול להביא נהגים אחרים משום מקום.

ישראל אייכלר: ממלא מקום, למה לא?

ישראל אייכלר: יהיו שישמחו לעשות את זה.

יעקב גיל: הרגע אמרת שזה לא צריך לעניין את הציבור ההסכמים הפנימיים, אז אתה אומר שזה שיקול פנימי שלו - - -

<דרור גנון: לא.

<דרור גנון: אני מסביר את מה שהוא שאל.

<דרור גנון: לפעמים קורה מצב שישנו חוסר.

<דרור גנון: זה עדיין לא מצדיק דילוג, או.

<דרור גנון: קיי.

<דרור גנון: יש גם ירידה, כי מטבע הדברים אם יש ביקושים יותר נמוכים, בכל זאת בשישי ושבת יש ביקושים יותר נמוכים בתחבורה הציבורית, משמעותית - - -

ישראל אייכלר: מימים רגילים למוצאי שבת?

<דרור גנון: כן.

יעקב גיל: לא בכל מקום.

<דרור גנון: ברוב המקומות.

<דרור גנון: אני לא הפרעתי, אתה יכול להגיב אחר כך.

ישראל אייכלר: גיל, שמענו, רשמנו את מה שאמרת.

ישראל אייכלר: דרור, אבל יש אזורים שדווקא בימי שישי ומוצאי שבת יש פי שתיים נוסעים.

<דרור גנון: במקומות האלה יש תגבורים ואם חסר אנחנו מוסיפים.

<דרור גנון: תראה, בסוף אנחנו מקבלים את הפרמטרים ואת האינדיקציות שלנו משלושה מקומות.

<דרור גנון: מקום ראשון, מהנוסעים, כן נוסעים מתלוננים ומתקשרים והם שולחים ואנחנו מקבלים פניות והרבה פניות.

<דרור גנון: אנחנו גם יודעים לנתח אותם היום וגם יודעים לשים את היד על האצבע במקום הנכון וגם לשנות.

<דרור גנון: יש לנו גם דוגמאות טובות ואנחנו יכולים להראות אותן.

<דרור גנון: הרבה דוגמאות כאלה.

<דרור גנון: מצד שני, אנחנו מקבלים גם מידע, תתפלאו אבל מה לעשות, מהמפעילים.

<דרור גנון: המפעילים בעצם יודעים בעצמם גם כן לשדר לנו ולהגיד לנו בפגישות השבועיות שהם מקיימים אתנו, ובכלל על מקומות שיש בהם בעיה וצריך לתגבר אותם.

<דרור גנון: דבר שלישי, גם מהמערכת הטכנולוגיות שלנו אנחנו יודעים לקבל את המידע הזה.

<דרור גנון: אני יכול להגיד באופן כללי, בהתנצלות, אבל במצב טבעי אין 100% הצלחה.

<דרור גנון: אנחנו משתדלים להביא את המערכת הזאת למקסימום שניתן וכל הזמן אנחנו נמצאים בשלבי שיפור.

<דרור גנון: תראו, התחבורה הציבורית גדלה.

<דרור גנון: הנושא של התחרות, ומה שציינת קודם, הכפיל את כמות הנסיעות ובכלל את התשומות בתחבורה הציבורית.

<דרור גנון: אנחנו בעשור הקרוב הולכים להכפלה נוספת.

<דרור גנון: זאת אומרת, אנחנו לא שוקדים על שמרנו.

<דרור גנון: אם אנחנו במקום האידיאלי, אנחנו עדיין לא נמצאים במקום האופטימלי ביותר, אבל אנחנו הרבה יותר מהעבר גם מבחינת כמות נסיעות, גם מבחינת - - -

ישראל אייכלר: אז הצרכים עולים.

ישראל אייכלר: כמו שאמר ירושלמי, בגלל שהצרכים עולים, הנוסעים גוברים וגם אם אתה משתפר ומשתפר אתה לא משלים את הפער בין הגברת הנסיעות להשתפרות שלך.

<דרור גנון: אז אנחנו כן.

<דרור גנון: אנחנו כן, כי כל פעם אנחנו לוקחים את מקדם גידול האוכלוסייה שעליו אתה מדבר.

<דרור גנון: מעבר לו אנחנו יוצרים את התוספות.

<דרור גנון: מצד שני, אנחנו מנסים בשנים האחרונות, עכשיו אנחנו מתחילים לקצור פירות, לייצר כל מיני פתרונות יצירתיים של קווים, קווי הזנק לאזורי תעסוקה, קווי לילה שצוין פה שחלקם באמצע השבוע נוסעים לפעמים ריקים.

<דרור גנון: זה אולי רק בימים מסוימים באמצע השבוע ובתקופות מסוימות, אבל בסופי שבוע הם מפוצצים.

<דרור גנון: אני אישית מכיר ורואה את זה.

<דרור גנון: אנחנו מדברים - - -

ישראל אייכלר: אם הזכרת את קווי הלילה, שר התחבורה כותב לי משהו שאני רוצה להבין אותו: "משרד התחבורה פועל בשיתוף פעולה עם הרשות המקומית על מנת לקבל מידע לגבי צרכי התושבים ביישוב להפעלת קו לילה, נפעל בהתאם לביקוש".

ישראל אייכלר: אתה יודע כמה פעמים אני פניתי לשר ואליך על כך שיש חודשים כמו אלול ותשרי שיש אזורים שצריך קווי לילה.

ישראל אייכלר: אף פעם לא ביצעתם שם קווי לילה.

<דרור גנון: קווי לילה שאתה מדבר עליהם הם קווי לילה נקודתיים לאותו מקום, הם עד שתיים בלילה לבקשתך, זה כן בוצע.

<דרור גנון: אני לא מדויק להגיד שהוא לא בוצע, הוא בוצע.

<דרור גנון: קווי לילה שהשר דיבר אתך עליהם, זה הקווי לילה שבדרך כלל משרתים את החבר'ה שמבלים בלילה ושהם בדרך כלל עד שעות יותר מאוחרות, הם גם מכסים אזורים אחרים.

<דרור גנון: תשרי-אלול, אני חושב שהשנה זה היה מופגן באופן רציני.

<דרור גנון: אנחנו נתנו קווים באמת עד השעות הקטנות ולא השארנו אף אחד בתחנות.

ישראל אייכלר: עכשיו אני ארצה שתענה לעניין האכיפה, אבל אולי ניתן ליצחק רודיך.

ישראל אייכלר: אתה במידה מסוימת צריך לתת לנו תשובה מעבר למה שפיני אמר.

ישראל אייכלר: פיני בעצם אישר את מה שאנחנו הרגשנו, שיש ב"אגד" רוח לא טובה כלפי הצרכים של הציבור.

ישראל אייכלר: בעניין הזה מעבר למה שהוא חייב אנחנו רוצים להתכנס אצלכם.

ישראל אייכלר: כל מה שידעו על "אגד", שיבחנו את "אגד" והיה להם שם טוב בעניין, בזמן האחרון הוא השתנה.

ישראל אייכלר: תסביר לי מה השינוי ומה אפשר לתקן.

<יצחק רודיך: האמת, אני לא מאשר שפיני אישר, לא שמעתי שפיני אמר שיש רוח לא טובה ב"אגד".

<יצחק רודיך: אני חושב שפיני הגדיר איזו בעיה מסוימת, אבל בואו לא נתייחס כרגע מה שפיני אומר.

ישראל אייכלר: את ההגדרה הלא טובה אני מגדיר.

<יצחק רודיך: לא, פיני לא אישר שאין רוח טובה ב"אגד".

<יצחק רודיך: פיני אמר שיש רוח לא טובה ב"אגד"?

ישראל אייכלר: לא.

ישראל אייכלר: הוא אמר 'אנחנו מתכנסים, אנחנו לא יכולים לעשות מה שעשינו בעבר.

<יצחק רודיך: פיני אמר ש"אגד" עוברת מספר שינויים.

<יצחק רודיך: אני מוכן לפרט ואולי להסביר אותם ביתר הרחבה.

ישראל אייכלר: לא.

ישראל אייכלר: אני רוצה שתהייה איש בשורה.

ישראל אייכלר: את הבעיות אני מכיר לבד.

ישראל אייכלר: תגיד מה אתה יכול לבשר לנו.

<יצחק רודיך: קודם כל אני מברך על הדיון הזה.

<יצחק רודיך: אני חושב שאת הדיון הזה היה צריך להיות כבר מזמן וטוב שהוא נעשה.

<יצחק רודיך: אני חושב שצריך לעשות פה תיאום ציפיות בין "אגד" כמפעיל תחבורה ציבורית או מפעילי תחבורה ציבורית במגזר החרדי לבין הציבור הנוסעים שרוצה את התחבורה הציבורית.

<יצחק רודיך: ראשית אני מאוד מתחבר לזה שאתה אמרת, שאתה היית נגד ההפרטה ואתה חושב שאולי טוב שההגה היה בידיים של "אגד".

<יצחק רודיך: מסתבר שצדקת משום, לא שצדקת שההגה היום הוא בידיים של "אגד", אלא צדקת בזה שבעצם היום "אגד" היא לא חברה גדולה.

<יצחק רודיך: יש לה היום קשיים להפעיל את אותם דברים שהפעילו.

<יצחק רודיך: בשביל זה אנחנו יושבים היום מעבר לתחבורה ציבורית נורמאלית.

<יצחק רודיך: כלומר, "אגד" היה פעם נותן הרבה הרבה יותר מאשר תחבורה ציבורית סטנדרטית שפועלת בכל הארץ בכל המגזרים, לא רק במגזר החרדי.

<יצחק רודיך: למה אני מתכוון?

<יצחק רודיך: התפיסה של תחבורה ציבורית, אני אומר את זה כרגע לא בקטע של המגזר החרדי.

<יצחק רודיך: - - -

ישראל אייכלר: אנחנו לא מדברים כרגע על המגזר החרדי, שמת לב שלא אמרתי כמעט את המילה חרדי?

<יצחק רודיך: לא.

<יצחק רודיך: אני אומר, אני כן רוצה לקחת - - -

ישראל אייכלר: אם יש לך ילדים שמחכים בתחנות, או שיש ברחובות סטודנט שרוצה - - -

<יצחק רודיך: תפיסה של תחבורה ציבורית היא בעצם, נוסע מזדמן שנמצא ברחוב, בתחנה.

<יצחק רודיך: זו מהותה של תחבורה ציבורית.

<יצחק רודיך: בנאדם שיוצא בשעה שש בבוקר לעבודה הוא צריך לקבל תחבורה ציבורית נאותה.

<יצחק רודיך: בנאדם שיוצא בשעה תשע בבוקר מבית חלקיה הוא צריך לקבל אוטובוס.

<יצחק רודיך: זה מהותה של תחבורה ציבורית.

<יצחק רודיך: כשאנחנו מזהים, ואנחנו יודעים וזה ידוע לכולם שגם אני יודע מתי יש חתונות, מתי יש חגים.

<יצחק רודיך: בדרך כלל מופיע בלוחות השנה מתי אירועים כאלה ואחרים – אנחנו יודעים מהכול.

<יצחק רודיך: בזמני חתונות באמת התחבורה הציבורית, בוא ניקח את קו 402, מי שיודע מה לוח הזמנים בזמנים שאין חתונות?

<יצחק רודיך: לדוגמה, שלושת השבועות, ימי ספירת העומר.

<יצחק רודיך: אני אפילו מדבר על "נתיב אקספרס", בימים שזה לא עמוס, לא בימים של בין הזמנים.

<יצחק רודיך: סתם ימים כמו למשל השבוע שיש כמות נסיעות פחותה הרבה יותר מאשר בזמני חתונות.

<יצחק רודיך: אנחנו באיזה מקום, כשאנחנו מתייחסים לנוסע מסתכלים איפה יש עומס ושם אנחנו נותנים את הפתרון.

ישראל אייכלר: מה עם שיתוף הפעולה שהיה לכם עם אנשים בכדי שיפור השטח?

ישראל אייכלר: שיתוף הפעולה.

<יצחק רודיך: אני רוצה להתייחס לעוד משפט שהתייחסו, לגבי "עשרה בעמידה".

<יצחק רודיך: הנושא של "עשרה בעמידה" הוא באמת טכנולוגיה שלנו מאוד עוזרת.

<יצחק רודיך: לפעמים שבנאדם לוחץ "עשרה בעמידה" זה לאו דווקא שיש בעיה שאתה מיד צריך לתגבר.

<יצחק רודיך: אתה יודע שאוטובוס לא הגיע או יותר נכון שלא אסף את הנוסע, אז הנוסע מסתכל על זה שהוא לא עלה על האוטובוס.

<יצחק רודיך: השאלה למה האוטובוס לא הגיע.

<יצחק רודיך: למשל, אני נסעתי ביום שישי האחרון לבני ברק.

<יצחק רודיך: אני לא יודע אם אנשים יודעים כמה זמן לקח לי מצומת מסובים לרחוב עזרא בבני ברק.

<יצחק רודיך: שעה, שעה אני עמדתי בפקק בכניסה לבני ברק.

<יצחק רודיך: לא הייתה לי מצלמה, חבל שלא צילמתי את עשרות האוטובוסים שעמדו שם שעה שלמה בשביל להיכנס לבני ברק.

<יצחק רודיך: נושא כזה יכול לבוא לידי פתרון?

<יצחק רודיך: נוסעים שנוסעים לבני ברק צריכים להגיע חמש דקות לפני שבת, להיכנס לתוך השבת?

<יצחק רודיך: הם יוצאים באחת בצהריים מירושלים, באחת וחצי מסתיים השירות.

<יצחק רודיך: אחת ורבע אנשים עומדים בתחנות מקבלים שירות והם עומדים שעה כדי להיכנס לבני ברק.

<יצחק רודיך: זה נקרא תחבורה ציבורית?

<יצחק רודיך: בני ברק לא יכולה לקבל - - -

<דרור גנון: אבל, בני ברק לא עושה שום דבר.

<דרור גנון: אנחנו לא מהווים רוח גבית בעניין הזה של לא לקדם את הנושא של תשתיות.

<דרור גנון: הארגונים בעדנו ואנחנו עובדים על העניין הזה.

<דרור גנון: בני ברק זו דוגמה טובה למקום שהוא מוטה תחבורה ב-100%.

<דרור גנון: זאת אומרת, זאת עיר תחבורה נקודה.

<דרור גנון: אפשר להגיד על ירושלים הרבה - - -

<פינחס גרשון: בני ברק מתנגדת לנתיבי תחבורה ציבורית - - -

<דרור גנון: מלחמות אין סופיות על העניין הזה.

ישראל אייכלר: אתה גלגלת את זה למקום שלא שייך לדיון.

<יצחק רודיך: מה לא שייך?

ישראל אייכלר: זה כי יש מצב תשתתי חמור.

ישראל אייכלר: אני רוצה לשבח את שר התחבורה על זה שבכבישים בירושלים רואים עכשיו הרחבה.

ישראל אייכלר: אני מקווה מאוד שתשמע למה שפיני אמר לגבי מסלולים, נתיבי תחבורה ציבורית, שצריכים להיות למרות שכנהג פרטי זה נורא קשה לי, אבל צריך להוסיף ולהוסיף.

ישראל אייכלר: בעיקר בכניסה לבני ברק צריך לעשות נתיב מיוחד.

<דרור גנון: תקציב קיים, אני אומר לך שתקציב קיים והוא גדול מאוד, אני לא רוצה לנקוב במספרים שלו.

<דרור גנון: תכניות קיימות ואין הסכמה - - -

ישראל אייכלר: ממי?

<דרור גנון: ראש העיר בני ברק.

<דרור גנון: העירייה לא מוכנה - - -

ישראל אייכלר: עכשיו אנחנו מתחילים לשבת ולנסות להגיע להבנות כאלה ואחרות.

ישראל אייכלר: זאת עיר שמזמן הייתה צריכה להיות עיר שחלק גדול מהצירים שלה, בשעות מסוימות חלקם - - -

ישראל אייכלר: יחסית תושבי בני ברק תלויים בתחבורה ציבורית.

<יצחק רודיך: אבל כשאנחנו פותחים את העיתונים ואנחנו מסתכלים בכתבות ובמכתבים למערכת, אני באופן קבוע מתייחס מאוד למסלול של המכתבים למערכת כי זה הנוסע הפשוט שעומד בתחנה.

<יצחק רודיך: הנוסע, אנשים לוקח להם לצאת מבני ברק.

<יצחק רודיך: אני דיברתי על הכניסה כרגע.

<יצחק רודיך: אגב, רחוב חזון איש גם.

<יצחק רודיך: כל הרחובות מלאים אוטובוסים ולא יכולים לזוז שם.

<יצחק רודיך: כמה זמן לוקח לצאת מבני ברק?

ישראל אייכלר: דווקא העניין של היציאות זה - - -

<יצחק רודיך: אני ראיתי בשבוע מכתב למערכת, שעה וחצי.

ישראל אייכלר: רודיך, אתם מרכזים היום את היציאות החוצה דרך - - -

<יצחק רודיך: אנחנו מרכזים את הכול.

<יצחק רודיך: אנחנו מרכזים דרך "חזון איש" ,יוצאים החוצה דרך "השומר" ועם כל זה לוקח לבנאדם שעומד באחת וחצי בתחנה לצאת מבני ברק שעה ורבע.

<יצחק רודיך: אני כבר לא מדבר על הפקק שהוא עומד בכניסה לירושלים.

<יצחק רודיך: בוא, בואו נדבר על תחבורה ציבורית קצת, איך אומרים, בואו נרחיב את האופקים.

ישראל אייכלר: אתה מתבקש כ"אגד", כנותן האוטובוסים.

ישראל אייכלר: אתה יודע, שנוסע נוסע באוטובוס והוא יושב שעה כמו שאני ברכב פרטי יושב שעה בפקק, וזה מצב כבר יותר טוב.

ישראל אייכלר: המצב החמור שאתה צריך להתייחס אליו זה שהוא יושב בתחנה ואין אוטובוס.

<יצחק רודיך: או, למה אין אוטובוס?

<יצחק רודיך: בוא נחשוב למה אין אוטובוס.

<יצחק רודיך: רכב פרטי יכול לנסוע מפה ויכול לנסוע משם.

<יצחק רודיך: כשאוטובוס עובר הוא צריך לעבור את המסלול שלו, יש לו רישיון קו.

<יצחק רודיך: הוא צריך לעבור את כל המסלול – זה הרישיון של משרד התחבורה.

<יצחק רודיך: הוא צריך לעבור את כל המסלול, לעמוד בפקקים והוא לא יכול לחתוך דרך רחובות צדדיים כמו בנאדם שיש לו רכב פרטי.

ישראל אייכלר: דיברתי עם מנכ"ל משרד התחבורה כבר פעמיים, שלמרות שאתם צריכים לעלות דרך כביש 1, "אגד" - -

<יצחק רודיך: 443.

ישראל אייכלר: אז 443 - - -

<יצחק רודיך: אני לא מדבר על 443, אני מדבר לחצות את רחוב עזרא במוצאי שבת.

ישראל אייכלר: אז כאן מאפשרים לכם לקצר בלי רחוב עזרא.

<יצחק רודיך: אחרי זה אנחנו מקבלים תלונות שיש עומס בתחנות - - -

ישראל אייכלר: לא.

ישראל אייכלר: בימים כאלה יש תחנות ריכוז כמו שאתה עושה באשדוד וכמו שאתה עושה בבני ברק.

<דרור גנון: זה יותר מסובך כי בסוף יש את אותו נוסע.

<דרור גנון: אנחנו לא מצדיקים את זה.

ישראל אייכלר: אתה רוצה לסכם?

<יצחק רודיך: אני חושב שמבחינתי הוועדה היא דווקא פה לכולנו.

<יצחק רודיך: האינטרס הוא משותף, האינטרס שהדברים האלה יקבלו שינוי - - -

ישראל אייכלר: תביא בשורה ונסכם.

<יצחק רודיך: דרור, תביא את עיריית בני ברק, ולשאול למה לא עושים את בני ברק.

ישראל אייכלר: זאת בשורה שאני צריך את "אגד" בשביל זה.

ישראל אייכלר: להביא את ראש עיריית בני ברק אני צריך את "אגד"?

ישראל אייכלר: תגיד לי.

<יצחק רודיך: עובדה שאם אני לא הייתי מדבר אולי לא היו יודעים מזה.

<יצחק רודיך: לא יודע, כולם עומדים בפקקים.

<יצחק רודיך: או.קיי.

<יצחק רודיך: בוא נכנס לעצם העניין שלשמו התכנסנו - - -

ישראל אייכלר: מה אתה מציע?

<יצחק רודיך: אני חוזר לנושא שדיברנו פה.

<יצחק רודיך: מהות התחבורה הציבורית זה משהו קבוע שנמצא במפות התנועה, עובר כל חודש למשרד התחבורה, מקבל את הרישוי.

<יצחק רודיך: אחרי שזה מקבל את הרישוי אנחנו מבצעים את הנסיעה.

<יצחק רודיך: אם זה דבר שהוא לא קבוע וזה משתנה, השעה לצורך העניין, בוא נקרא לזה בשמו, סיום הטיש מסתיים בשעה-שעתיים או שסיום הטיש נקבע רק שלושה ימים לפני – זה לא מהות של תחבורה ציבורית.

<יצחק רודיך: זאת אומרת, אנחנו צריכים - - -

ישראל אייכלר: אני מדבר אתך על דברים - - -

<יצחק רודיך: אני יודע על מה מדברים, אבל כשאנחנו צריכים להביא רישוי ממשרד התחבורה אנחנו לא יכולים להגיד: 'השבת הזה יש, השבת אחרי זה לא'.

<יצחק רודיך: כי מבחינתנו - - -

ישראל אייכלר: למה אי אפשר?

<יצחק רודיך: כי ישיבת - - -

ישראל אייכלר: מודעים לכם חצי שנה מראש.

ישראל אייכלר: נכון, בחיפה מודיעים לכם חצי מראש, הם אומרים השבת הזאת כן.

ישראל אייכלר: למה צריך אוטובוסים כשלא צריך?

<יצחק רודיך: אני רוצה לציין לשבח גם את יהודה אליאס וגם את החבר.

<יצחק רודיך: בסך הכול הם פעילים.

ישראל אייכלר: הם פעילים שעוזרים לכם.

<יצחק רודיך: העבודה נעשית בצורה מאוד מסודרת, אבל אין לנו מפות תנועה כל יום שאנחנו יכולים פעם להוסיף ופעם להוריד.

ישראל אייכלר: למה לא?

<יצחק רודיך: זאת המציאות כרגע.

<יצחק רודיך: למה מבחינת "אגד" אין מפות תנועה כל יום לשנות שעות?

<יצחק רודיך: אני לא יכול יום אחד לשים שעה תשע ויום אחד לשים שעה אחרת.

<יצחק רודיך: אי אפשר טכנית.

ישראל אייכלר: מה זה אתה לא יכול?

<יצחק רודיך: אנחנו עובדים היום לפי מפות רישוי.

<יצחק רודיך: <קריאה:> זאת השאלה.

<יצחק רודיך: במפות רישוי אי אפשר להכניס שינוי?

יעקב גיל: לגבי הרישוי רק נקודה, יש מכרזים בביתר עילית - - -

<יצחק רודיך: אני רוצה לשאול אותם.

<יצחק רודיך: כמה זמן קיים ההסדר עם ישיבת בעלזא - - -

ישראל אייכלר: זה אליאס שפתח דבריו בשבח ל"אגד".

<יצחק רודיך: לי יש בן דוד שעוד היה בישיבת בעלזא עוד לפני עשר שנים ואתו עשיתי את כל ההסדרים האלה.

<יצחק רודיך: אבל כשאנחנו צריכים לשנות פאזה וללכת - - -

ישראל אייכלר: מה זה שייך לשנות פאזה?

ישראל אייכלר: הבנתי מדרור שאין לזה שום שינוי מבחינתכם.

<יצחק רודיך: שוב, אנחנו לא מוציאים את האוטובוסים, האלה שמדברים עליהם, כל יום או כל שבוע בשעה מוגדרת פעם כן פעם לא, פעם בשעה כזאת פעם בשעה כזאת.

ישראל אייכלר: גם אם מודיעים מראש חצי שנה?

<יצחק רודיך: גם אם מודיעים מראש, אבל אין לנו מפות תנועה.

<יצחק רודיך: אנחנו לא יכולים לשנות כל פעם זמנים.

ישראל אייכלר: טוב.

ישראל אייכלר: ההמלצה של הוועדה תהייה שצריך לתת חברה אחרת שכן יכולה לשנות.

ישראל אייכלר: <קריאה:> זה כן קיים, יש חברה בביתר עילית - -

ישראל אייכלר: מה זה נקרא, אתה לא יכול להיות גמיש?

ישראל אייכלר: הרי גם במפות הרגילות לא כל יום אותו דבר.

ישראל אייכלר: בימי ראשון שונה ובימי חמישי שונה.

ישראל אייכלר: אתה יכול להגיד שאתה צריך לדעת מראש.

ישראל אייכלר: אתה לא יכול להגיד - - -

<יצחק רודיך: עוד הפעם, אם אנחנו רוצים לדעת מה זה תחבורה ציבורית, ויש לנו פה ממשרד התחבורה, ככה זה עובד.

<יצחק רודיך: אתה שואל מה הפתרון?

ישראל אייכלר: כן.

<יצחק רודיך: יושבים היום אל מול משרד התחבורה - - -

ישראל אייכלר: עד לרגע זה בדיון משרד התחבורה הזה היה בסדר גמור, הוא לא אמר מילה כזאת.

ישראל אייכלר: לא אמר מילה כזאת, גם שר התחבורה.

ישראל אייכלר: אתה יודע מה, דיברתי עם שר התחבורה.

ישראל אייכלר: שר התחבורה בפירוש בעד מפעילים שיהיו גמישים ושיהיו נוחים לטובת הציבור.

ישראל אייכלר: כמובן לפי הכללים.

ישראל אייכלר: צריך ליצור את הכללים לפי צרכי הציבור ולא את צרכי הציבור לפני הכללים.

<יצחק רודיך: גם אנחנו בעד.

<יצחק רודיך: <קריאה:> השאלה אם דרור מאשר את זה כי הוא התחמק מלאשר את זה קודם.

<דרור גנון: זאת לא התחמקות.

<דרור גנון: יש עניין, חברים, אני חושב שאת הנושא מיצינו.

ישראל אייכלר: מיצינו.

ישראל אייכלר: דרור אני מציע שאולי תתמקד כי נשאר לנו מעט זמן.

ישראל אייכלר: עוד מעט ישיבת סייעה.

ישראל אייכלר: תתמקד בשאלה, האם המשרד מתגמל את חברות התחבורה על נסיעות נוספות שמעבר למכרז כדי לעודד שירות יותר טוב.

ישראל אייכלר: או לחלופין, האם יש אכיפה של משרד התחבורה, האם הוא קונס חברות שלא מספקות מספיק אוטובוסים לפי העומס בתחנות.

<דרור גנון: המפעיל מחויב להחזיק ולקיים את תנאי הרישיון שלו.

<דרור גנון: בסופו של דבר אנחנו עובדים תחת חוק, תחת רגולציה - - -

ישראל אייכלר: בתנאי הרישיון יש דבר כזה שאסור להשאיר אנשים בתחנה?

<דרור גנון: כן, יש.

<דרור גנון: הוא צריך לדאוג להוציא תגבור במידת הצורך היה ויש נוסעים בתחנה.

<דרור גנון: נקודה.

ישראל אייכלר: ואתה מתגמל אותו אם הוא עושה את זה או שלא כדאי לו?

<דרור גנון: בוודאי שמתגמלים אותו, איזו שאלה?

ישראל אייכלר: זאת אומרת שאם הוא מוציא עוד אוטובוס הוא לא מפסיד מזה.

<דרור גנון: אם הוא מדווח על היציאה של האוטובוס הוא לא מפסיד.

<דרור גנון: מה פתאום, אנחנו לא - - -

ישראל אייכלר: אתם לא מפסידים.

ישראל אייכלר: בהסדר החדש שלכם לא סודר שהם - - -

<דרור גנון: עדיין לא עשינו שום הסדר וזה מה שאני מנסה להגיד.

<דרור גנון: כרגע אנחנו נמצאים עם "אגד" במשא ומתן על הסכם סובסידיה, אבל אנחנו עוד לא עשינו אותו.

<דרור גנון: אנחנו רק התחלנו אותו - - -

ישראל אייכלר: אולי תכניסו בו את התנאים האלה.

<דרור גנון: התנאים, הובא מכתב ממני ליושב ראש "אגד" על התגבורים, במידה שיש נוסעים בנסיעה.

<דרור גנון: "אגד" לא טען שהוא לא עושה את זה, "אגד" טען שהוא יעשה את זה.

<דרור גנון: לגבי התגבור של - - - <קריאה:> הוא טען שהוא לא יעשה את זה.

<דרור גנון: לא.

<דרור גנון: הוא עושה את זה גם היום.

<דרור גנון: הוא לא משאיר נוסעים בתחנה - - -

<שלומית אבינח: אז מה, האנשים טוענים סתם?

<דרור גנון: אני לא יודע.

ישראל אייכלר: בוא אני אספר לך על מאות נוסעים שבשנה הקרובה ימלאו את התחנות ולא יהיו אוטובוסים, הם יחסמו כבישים ומשטרת התנועה תבוא ואחר כך נצטרך לשמוע ברדיו: 'חרדים'.

ישראל אייכלר: עכשיו אני אומר חרדים כי אם מישהו אחר עושה את זה זו הפגנה לגיטימית.

ישראל אייכלר: 'חרדים התפרעו ומנעו נסיעות בכביש'.

ישראל אייכלר: למה אני צריך את זה?

ישראל אייכלר: אני רוצה למנוע את זה מראש.

<דרור גנון: קודם כל, כל דבר אפשר למנוע.

<דרור גנון: אף אחד לא אומר - - -

ישראל אייכלר: שיכניסו את זה למכרז שלהם.

<דרור גנון: זה לא קשור למכרז, המכרז לא עוקף לא את החוק ולא את הרישיון.

<דרור גנון: תחבורה ציבורית היא תחבורה ציבורית ושמה כן היא, היא לא תחבורה פרטית.

<דרור גנון: אבל, תמיד יש את האבל - - -

ישראל אייכלר: לא הבנתי מה זה ציבורית ומה זה פרטית.

<דרור גנון: אבל, אם יש צפי לעומסים כאלה ואחרים בשעות מסוימות ובנסיעות מסוימות, שמראש יודעים שהולכת להיות כמות גדולה של אנשים, צריך להיערך ויש יכולת להיערך.

<דרור גנון: בסופו של דבר, לא לצורכי הפגנה.

<דרור גנון: אם אנחנו מדברים על הציבור החרדי, בסדר, כל מפעיל מחזיק היום מתאם חרדים שאמור לתאם.

<דרור גנון: כמו שנאמר פה, ההתנהלות וההתנהגות של הציבור החרדי קצת שונה.

<דרור גנון: יש לו את העניינים שלו, כמו שנאמר פה יש לו טישים ויש לו את ערב שבת, את מוצאי שבת ואת ערב החג.

<דרור גנון: זאת אומרת, יש את ההתנהלות הקבועה שהיא בין מפעיל לבין אוכלוסייה ושזה דבר לגיטימי.

<דרור גנון: אנחנו עושים את זה גם עם משרד הביטחון לגבי חיילים.

<דרור גנון: אני מנסה לעשות את זה גם עם האוניברסיטאות, עם אגודות הסטודנטים.

<דרור גנון: אנחנו עושים את זה גם משרד החינוך בנושא התלמידים.

<דרור גנון: זאת אומרת, זה לא איזה משהו חריג.

<דרור גנון: בכל זאת יש כאלה שיש להם דרישות נקודתיות בשלבים מסוימים - - -

ישראל אייכלר: כדאי לשמוע טוב את מה שדרור אומר כי אתם אוהבים לגלגל אל דרור את כל הבעיה.

<דרור גנון: אם מתאמים את זה מראש ודואגים מראש להביא את זה לידיעת הממונה המחוזי שמטפל ומקבלים על זה אישור, אז קודם כל גם מתוגמלים על זה.

<דרור גנון: דבר שני, זה מקבל הרישיון.

<דרור גנון: דבר יותר חשוב, אני אגיד לך את הדבר הכי חשוב, אותו נוסע שעלה לנסיעה יכול גם להתלונן כי ברגע שהיא לא רשומה ברישיון וברגע שהיא לא קיימת, אז אותו נוסע שעלה בחיפה או שלא קיבל את הנסיעה לא יכול להתלונן כי ברישיון אין לי בכלל כזאת נסיעה.

<דרור גנון: אתה לא יכול להתלונן על משהו שהוא לא קיים.

<דרור גנון: אצלי הוא לא קיים ולכן זה חשוב מכל הכיוונים.

<דרור גנון: אבל מצד שני, אנחנו לא רוצים להפוך את התחבורה הציבורית לתחבורה פרטית כי זה - - -

ישראל אייכלר: זה מקובל עלי.

ישראל אייכלר: כיושב ראש הוועדה לפניות הציבור אני מגדיר את המושג פרטי וציבורי שונה לגמרי ממה שאני שומע בזמן האחרון מכל מיני חברות שמנסות להתנער מאחריות.

ישראל אייכלר: אנחנו לא נוכל לאפשר לזה.

ישראל אייכלר: אנחנו נקיים דיון המשך כי אני לא רוצה להתחיל עם החבר של רודיך, יושב ראש הסיעה שלנו, הרב מוזס שמחכה לי בסיעה.

ישראל אייכלר: אני מודה לכם שבאתם.

ישראל אייכלר: אנחנו נעשה דיון על בני ברק, אני רוצה את השתתפותכם.

ישראל אייכלר: נעשה מזה המשך גם לנושאים שלנו.

ישראל אייכלר: תודה רבה ובהצלחה.