ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 45, 2015-11-25 09:30

אברהם נגוסה: בוקר טוב לכל המשתתפים.

אברהם נגוסה: אנחנו התכנסנו היום לדון בנושא חשוב מאוד לעולים חדשים.

אברהם נגוסה: כמובן שהדרך היחידה שהעולים מקבלים את המידע מחדשות וגם תכניות חינוכיות זה דרך רדיו רק"ע, כולנו יודעים.

אברהם נגוסה: רק"ע הוא בסכנת קריסה, לפי מה שמגיע אלינו, לחברי הכנסת, גם מהעובדים וגם מהפעילים, ארגוני העולים.

אברהם נגוסה: יש צמצום של כוח אדם וכתוצאה מזה יש גם עומס רב לעובדים שנשארו שם במערכת.

אברהם נגוסה: כיוון שרק"ע חשוב לעולים אנחנו דורשים מאוד, גם בעבר דרשנו, קיימנו פה דיונים והובטח לנו, ישבנו פה גם עם השר לשעבר בתחום הזה, אבל באותו זמן הוא היה השר לענייני תקשורת, והובטח לנו שלא נוגעים ברק"ע והתכנית היא, אם זה בשפה הרוסית ואם זה באמהרית ואם בשפות אחרות, שרק"ע ימשיך לפעול.

אברהם נגוסה: והנה אומרים לנו עכשיו שיש בעיה קשה.

אברהם נגוסה: חברי הכנסת שיזמו קיבלו פניות, וגם אנחנו פה בוועדה קיבלנו פניות והחלטנו לקיים את הדיון שוב כדי לשמוע מהמנהלים, מהאחראים, שיעדכנו אותנו מה קרה מאז הובטח לנו, למה השינוי הזה עכשיו, כמובן בצורה שלילית, שינוי לא טוב.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע.

אברהם נגוסה: קודם כל אני אתן לקסניה סבטלובה, שהגיעו אליה הרבה פניות בנושא הזה ואז חברי הכנסת.

אברהם נגוסה: נמצאת חברת הכנסת סופה לנדבר, שרת הקליטה לשעבר, שמכירה את הנושא, וגם חברת הכנסת טלי פלוסקוב.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לדון ובסוף נצא, אני מקווה, עם בשורה טובה.

אברהם נגוסה: תודה.

קסניה סבטלובה: תודה לך, כבוד היושב ראש, אברהם נגוסה, ואני מודה לך מאוד על האפשרות לאפשר לנו לערוך דיון נוסף בעניינה של רק"ע בהמשך לדיון שיזמתי בקיץ.

קסניה סבטלובה: אני רוצה להזכיר לכולם, היו פה הרבה אנשים שגם אז היו באולם הוועדה וזוכרים את הדברים, דווקא אז הייתה לנו תחושה שאנחנו יוצאים עם איזה שהיא בשורה, לפחות ככה הבנו מהשר הממונה, אופיר אקוניס, שעכשיו הוא כבר לא השר הממונה, הוא שר לענייני משהו אחר וכשפוגשים אותו במסדרונות ושואלים אותו מה פשר ההבטחות האלה שניתנו אז, הובטח לנו שלא יגעו ברק"ע, שלא יגעו בעובדים, שרק"ע תמשיך לפעול, ועוד יותר, לא רק שהיא תמשיך לפעול, היא תמשיך לפעול במהלך 24 שעות ביום, שהשידור יורחב ולא להיפך.

קסניה סבטלובה: אנחנו בודקים ואנחנו מאזינים ואנחנו קשובים מאוד לקולות, שבוקעים גם מרק"ע וגם המאזינים של רק"ע שמוכרים לנו, שזה ישראלים שיש התחייבות של המדינה כלפיהם.

קסניה סבטלובה: אנחנו מדינת עלייה, אנחנו מדינת עליי, רבותיי, אנחנו קולטים פה עלייה כל הזמן ואנשים שהגיעו לכאן ואנשים שחיים פה, בין אם הגיעו לפני 25 שנים, בין אם הגיעו לפני שנה, יש התחייבות של המדינה כלפיהם.

קסניה סבטלובה: אחת מההתחייבויות זה כמובן הסיפוק של אספקה של חדשות, זו גישה לישראליות עצמה, לחיים עצמם.

קסניה סבטלובה: אז מה קורה עכשיו?

קסניה סבטלובה: אני שוחחתי גם עם העובדים של רק"ע וגם עם המאזינים של רק"ע והם סיפרו לי דברים מזעזעים.

קסניה סבטלובה: פתאום אני מתבשרת על כך שבמהלך החגים היה קיצוץ מאוד נרחב בכוח אדם.

קסניה סבטלובה: למה היה קיצוץ?

קסניה סבטלובה: כי אנשים נאלצו לפרוש, הם עומדים בפני עתיד שהוא לא ברור, לא מובן והם צריכים לעשות את הבחירה הלא קלה הזאת, לעזוב את המקום שהם הכי אוהבים אותו אולי בעולם, זה המקום שהם הקדישו לו עשרות שנים מחייהם ועכשיו הם צריכים לעשות את הבחירה הזאת, ללכת אל הלא נודע, ואלה אנשים שהם טרום פנסיה, או לקבל את תנאי הפרישה ולעזוב עכשיו.

קסניה סבטלובה: במקום האנשים שעוזבים לא שוכרים אנשים חדשים, בין אם הם פרילנס, בטח לא עובדים קבועים, ובעצם הרשות כולה, רשות השידור וכמובן רדיו רק"ע, שמעולם לא היו שם שומנים יתרים, מעולם לא היה שם ממה לחתוך, רבותיי, זה לא מקום שמשם צריך לחתוך כי לא היה ממה לחתוך, זה שלד, זה לא שלד שיש עליו בשר ושומן.

קסניה סבטלובה: אז מהבחינה הזאת בעצם חותכים, כבר חתכו מזמן בבשר החי ועכשיו נשאר רק שלד ועצמות והן מתפרקות.

קסניה סבטלובה: רק"ע קורסת אל תוך עצמה, אין מספיק אנשים כדי למלא את המשבצות של שעות השידור.

קסניה סבטלובה: הכתבים הנאמנים שהם גם ככה עושים את העבודה שלהם, הם באותו זמן מבצעים גם יותר מפונקציה אחת, ואני יודעת, כעיתונאית מקצועית וגם כראש שדולה למען חופש הביטוי וחופש העיתונות, עד כמה זה קשה.

קסניה סבטלובה: העבודה העיתונאית היא קשה, לא מרוויחים בה מיליונים ובן אדם שמבצע יותר מתפקיד אחד, הוא גם כותב והוא גם עורך ואחרי זה הוא גם מבזקן ואחרי זה הוא גם יעשה את הדיווחים מהמסוק באותו זמן, יהיה שם בשמים וידווח על מה שקורה בדרכים, אולי הוא גם יצייר את השלטים בכניסה לרק"ע שרק"ע בסכנת קריסה, מה עוד מצפים מהם?

קסניה סבטלובה: אז אני אומרת שהעובדים זקוקים לעזרה שלנו עכשיו, אני מצפה לשמוע מכל הנציגים של המשרדים הרלוונטיים מה הם מציעים, לא בעוד חצי שנה, כאשר יוקם אותו תאגיד שידור המיתולוגי החדש.

קסניה סבטלובה: אנחנו לא יודעים אם יוקם, איך הוא יוקם, אנחנו עוד לא שם.

קסניה סבטלובה: אנחנו נמצאים היום, אין כמו יום היום, ככה לימדו אותי בחיים שלי, אמא שלי ואבא שלי, שלא צריך להסתכל על מחר, צריך קודם כל להסתכל על היום, מחר יבוא ומאוד מהר הוא יתרגש עלינו ואז אנחנו נמצא את עצמנו ללא אנשים מקצועיים שכרגע הם אור בחיים של עשרות אלפי, אם לא מאות אלפי, מאזינים ישראלים שמתעוררים לצלילים של רק"ע כל בוקר, הם הולכים לישון לצלילים של רק"ע, הם יודעים שזה החיבור שלהם לישראל עצמה.

קסניה סבטלובה: אלה אנשים מבוגרים, רבותיי.

קסניה סבטלובה: לא רק הם כמובן, יש אנשים שמאזינים בדרכים, נהגי מוניות שחלקם נמצאים פה, יש פה אנשים צעירים שגם מאזינים יחד עם סבא וסבתא, סבא וסבתא שכמובן מקבלים את העזרה המשפטית, הם מקבלים את העדכונים החדשותיים בעת הלא שקטה הזאת, ואף פעם אין עת שקטה בישראל, תמיד אנחנו נמצאים בפני איזה שהוא משבר.

קסניה סבטלובה: דווקא עכשיו לפגוע במשאב כל כך חשוב?

קסניה סבטלובה: אז מה שאני רוצה זה שאנחנו נצא מפה לא רק עם הבטחות שבעוד חצי שנה יהיה טוב.

קסניה סבטלובה: אני מקווה שיהיה טוב, אני אופטימיסטית, בגלל זה אני בכנסת, אבל אני גם רוצה שאנחנו נצא מפה עם תכנית ממשית, איך אנחנו ואתם, נציגי המשרדים הרלוונטיים, עוזרים לרק"ע ואיך אנחנו היום תופרים את התכנית להצלת רק"ע, בין אם אתם מוסיפים משרות, בין אם אתם מזרימים תקציבים.

קסניה סבטלובה: ואין מה להגיד לנו עכשיו שבגלל שהרשות לא תתקיים בעוד חצי שנה, אז לא צריך עכשיו לדאוג לעובדים וגם לא למאזינים.

קסניה סבטלובה: העניין הזה, אני חושבת שהוא מהותי מאוד, הוא מפריע לכולנו.

קסניה סבטלובה: אנחנו מדברים עכשיו על רק"ע בשפה הרוסית, אבל העניין נוגע לא רק לשידורי קול ישראל בשפה הרוסית, זו גם השפה האמהרית שנפגעת מאוד, גם ככה יש להם מאוד מעט שעות שידור.

קסניה סבטלובה: קול ישראל, באנגלית נשארו שם 2 אנשים מתוך 7 עובדים.

קסניה סבטלובה: אתם יודעים שזה גם משאב הסברתי שלנו?

קסניה סבטלובה: אתם בטח יודעים, כולכם מכירים מה זה קול ישראל באנגלית וכמה אנשים בחו"ל מאזינים לקול ישראל באנגלית וכמה שואבים את המידע משם, בין אם הם באיראן או באירלנד.

קסניה סבטלובה: בעת הזאת, כשאנחנו נתונים תחת מתקפה, דווקא עכשיו לשלול אותנו מהמשאב החשוב הזה, דווקא עכשיו לפגוע בו?

קסניה סבטלובה: פשוט לתת באדישות נפש, שהיא פשוט, לדעתי, עניין שהוא מזוויע, באדישות נפש, 'בסדר, אוקיי, פעם נטפל בכם', או לא בכם, מי שיישאר, מי שישרוד.

קסניה סבטלובה: זו מלחמת הישרדות, רבותיי.

קסניה סבטלובה: העובדים נאלצים עכשיו לעסוק במלחמת הישרדות במקום לעסוק בעבודה המקצועית שלהם.

קסניה סבטלובה: כולם אנשי מקצוע, אבל הם מתעוררים כל בוקר לשאלה הזאת של 'מה יהיה איתי היום?

קסניה סבטלובה: האם אני לא אקרוס תחת העומס הזה?

קסניה סבטלובה: ' של הצורך למלא עבודה של שלושה-ארבעה, כל אחד מהם ממלא את עבודתם של אנשים אחרים.

קסניה סבטלובה: אז אני קוראת גם לך, אברהם, שאנחנו לא נתפזר מפה וייקח כמה שייקח.

קסניה סבטלובה: לכולנו יש עיסוקים אחרים, אני יודעת, אבל חשוב שאנחנו נקבל תשובות מאוד מפורטות של מה הולך לקרות עכשיו.

קסניה סבטלובה: היום, מחר ומחרתיים.

קסניה סבטלובה: תודה.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: הצטרף אלינו חבר הכנסת יואל רזבוזוב.

אברהם נגוסה: חברי הכנסת, בשלב הזה אתם רוצים להתייחס?

סופה לנדבר: אנחנו רוצים לשמוע.

סופה לנדבר: הייתה ישיבה לפני חצי שנה, ארבעה חודשים, יש ישיבה היום, אנחנו רוצים לדעת מה השינויים, מה קרה עם עובדי רדיו רק"ע, את מי שלחו לפנסיה, למה האיומים שם ברדיו, מה קורה שם ברדיו.

סופה לנדבר: אנחנו רוצים לשמוע - - -

טלי פלוסקוב: המצב רק החמיר.

קסניה סבטלובה: אנחנו רוצים לשמוע מהמשרדים מה הם עומדים לעשות.

סופה לנדבר: מה הם עשו קודם כל ואחר כך מה ש - - -

קסניה סבטלובה: הם לא עשו כלום, בגלל זה אנחנו רוצים לשמוע מה הם יעשו.

טלי פלוסקוב: לא, הם עשו, הם פיטרו כמה אנשים.

סופה לנדבר: הם שלחו אותם לפנסיה.

אברהם נגוסה: עכשיו אנחנו נשמע שני אנשים שמנהלים את רק"ע ואנחנו רוצים לשמוע באמת מכם שתעזרו לנו שנעשה את העבודה ביחד כדי לעזור, שיהיה טוב לעולים וגם לישראל.

אברהם נגוסה: אני רוצה שתתייחסו מה קרה מאז הסיכום שלנו, במה אנחנו יכולים לעזור לכם.

אברהם נגוסה: לכולנו יש מטרה משותפת, אבל בואו תשתפו אותנו באתגרים, כדי שנעבוד ביחד.

אברהם נגוסה: מי מתחיל?

אברהם נגוסה: גב' חנה או מר שמעון?

<שמעון אלקבץ: אני משמש כמנהל קול ישראל ומזה כחודש גם כעורך הראשי של רשות השידור, שכולל גם את הטלוויזיה.

<שמעון אלקבץ: אנחנו נמצאים ברשות השידור בפירוק, בסיטואציה כמעט בלתי אפשרית, סיטואציה קשה, מורכבת, שמעולם השידור הציבורי לא היה בה.

<שמעון אלקבץ: אנחנו נמצאים במציאות שעד לסוף חודש אוקטובר האחרון פרשו מרשות השידור למעלה מ-380 איש.

טלי פלוסקוב: לא מרצונם.

<שמעון אלקבץ: חברת הכנסת טלי, אני אתייחס, רצונם, לא רצונם.

<שמעון אלקבץ: אף אחד מהעובדים שפרשו, בניגוד למה שנאמר כאן, לא פוטר או לא נאמר לו ללכת הביתה.

<שמעון אלקבץ: כל אחד ואחד מהעובדים שפרשו עשו זאת מהשיקולים שלהם, מסיבותיהם, מי שרצה להישאר נשאר.

<שמעון אלקבץ: נכון שהאוצר החיל חלון הזדמנויות מאוד מאוד אטרקטיבי מבחינתו ועודד אנשים לצאת החוצה.

<שמעון אלקבץ: תקראו לזה פרישה מרצון.

<שמעון אלקבץ: התנאים המיטיבים היו כאלה שגרמו להרבה מאוד עובדים מה שנקרא לקחת את הכסף ולברוח, ממש כמו בסרט.

<שמעון אלקבץ: לנו לא הייתה שליטה במהלכים האלה, אבל מחודש שעבר, גם בניהול משותף של ברי בר ציון שנבחר כמנהל מיוחד לרשות ואני כעורך הראשי, בלמנו את העיקרון של הפרישה הלא מבוקרת ולא אפשרנו לאנשים שהוגדרו כעל ידינו כחיוניים או ככאלה שיש בהם צורך לרשות ושהם עושים את זה מתוך איזה שהוא חשש ובהלה, למנוע מהם.

<שמעון אלקבץ: אבל עדיין במבחן התוצאה זה מאות עובדים.

<שמעון אלקבץ: כל מה שחברת הכנסת ציינה כאן בדברי הפתיחה שלה אני לוקח בשתי זרועות.

<שמעון אלקבץ: אלה דברים שאני אומר אותם יום יום שעה שעה.

<שמעון אלקבץ: המצב של רק"ע שמשדר היום 13 שפות הוא לא גרוע יותר ממצבו של קול המוזיקה, שאני עובד שם עם שני אנשים, הוא לא יותר חמור מרשת א', הוא לא יותר קשה ממה שקורה ברשת ב'.

יואל רזבוזוב: מה עם אלה שמשדרים בערבית?

יואל רזבוזוב: להם יש 90 תקנים ולרק"ע יש 17 תקנים.

קסניה סבטלובה: איך אתה יכול להשוות בכלל בעניין הזה, אם המשכורות ברק"ע היו תמיד יותר נמוכות?

<קריאה: וגם נהדר להשוות בין קול המוזיקה לרק"ע, זה חוסר הבנה טוטאלי.

קסניה סבטלובה: אנחנו יודעים כמה אנשים מקבלים שם וגם שם.

סופה לנדבר: תנו לו לסיים.

<שמעון אלקבץ: זה בסדר שמצבו - - -

סופה לנדבר: כמה עבדו אנשים ברשת ב' וכמה נשארו היום?

<שמעון אלקבץ: ברשת ב' פרשו גם כן עשרות - - -

סופה לנדבר: לא, כמה עבדו שם?

<שמעון אלקבץ: ברשת ב' עובדים היום קרוב ל-80 איש.

<שמעון אלקבץ: אבל בואי, חברת הכנסת סופה לנדבר, לא נעשה השוואה בין רשת ב' לשידורים בשפה הרוסית.

סופה לנדבר: בטח, לא נעשה השוואה.

קסניה סבטלובה: בואו כן נעשה השוואה, בין המשכורות שהיו ברשת ב' והיו ברק"ע.

טלי פלוסקוב: אמרת עכשיו משפט שבעינינו לא מקובל.

<שמעון אלקבץ: אתם אף פעם לא שתקתם, חברת הכנסת טלי.

סופה לנדבר: אנחנו גם לא נשתוק.

קסניה סבטלובה: אם כבר התחלת בהשוואה הזאת אני אומרת כן נשווה, בוא כן נשווה.

טלי פלוסקוב: זאת בדיוק הבעיה.

טלי פלוסקוב: יש פה אנשים ברמה לא פחות טובה מאלה שעובדים ברשת ב' וכבודם במקומם מונח.

<שמעון אלקבץ: אני אשמח לשמוע את כל הדברים, אם צריך להשיב אז אני אשיב - - -

אברהם נגוסה: אני מבקש, רק רגע.

אברהם נגוסה: לחברי הכנסת יש זכות להיכנס באמצע הדיבורים, אבל אני מבקש גם מחבריי, חברי הכנסת, תעשו את זה אחד אחד, לא שלושה ביחד, כי אז לא נשמע.

אברהם נגוסה: ומהקהל, אני מבקש, מי שידבר הוא ידבר כשתהיה לו זכות לדבר ואנחנו ניתן לכולם, תחכו לתור שלכם.

טלי פלוסקוב: נמצאת פה ארטילריה כבדה.

אברהם נגוסה: תמשיך, אדוני.

<שמעון אלקבץ: למה הדבר משול בעיניי?

<שמעון אלקבץ: לזה שמפקד שנמצא תחת אש והלוחמים שלו נפגעים גם מימין וגם משמאל, גם מקדימה וגם מאחורה והוא מוביל אותם בנחישות, בהמון אהבה, באמירה מאוד ברורה שהוא לא יאפשר שהשידור ייפגע והוא איתם בשטח.

<שמעון אלקבץ: אני מדבר על עצמי.

<שמעון אלקבץ: מה שאתם עכשיו עושים, אתם מעלים טענות נגד מי שנמצא עם האנשים בשטח.

<שמעון אלקבץ: לא אני חוקקתי את חוק תאגיד השידור החדש, לא אני הוריתי על קול ישראל בפירוק ורשות השידור בפירוק.

<שמעון אלקבץ: אני באתי לפה לפני שנה כדי לשמור על הבית הזה.

אברהם נגוסה: שמעון, אני אומר לך, אף אחד לא מפנה כלפיך בכלל.

טלי פלוסקוב: זה לא אישי, שמעון.

קסניה סבטלובה: אנחנו לא תוקפים אותך על זה שאתה עשית, רק תגיד לנו מה אתה צריך כדי שנעזור לך.

קסניה סבטלובה: תגיד מאיזה משרד, מאיזה שר וכמה כסף.

טלי פלוסקוב: אני רק רוצה משפט.

טלי פלוסקוב: אנחנו באנו לכאן נורא חמים כי אנחנו רואים את המערכת, אנחנו לא פעם ראשונה דנים בנושא הזה ושום דבר לא זז.

<שמעון אלקבץ: להיפך, המצב רק יילך ויחמיר, מה זה שום דבר לא זז?

<שמעון אלקבץ: כל יום שעובר אנחנו חוטפים עוד מכה ועוד מכה.

טלי פלוסקוב: אל תקבלו את זה כמתקפה אישית.

טלי פלוסקוב: זה אולי כעס על המערכת, זה נכון, ואנחנו כאן, וזו פעם השנייה או השלישית או הרביעית שאנחנו אומרים שאנחנו ח"כים שרוצים לעזור לכם.

טלי פלוסקוב: אז תציפו, תגידו מה צריך לעשות.

טלי פלוסקוב: אנחנו לא ניתן שזה ייפגע.

סופה לנדבר: זה לא כל כך חלק.

סופה לנדבר: יש שם דברים חמורים ביותר ואנחנו נדבר על זה.

טלי פלוסקוב: בסדר, נדבר גם על זה.

סופה לנדבר: אליך אין לנו טענות בינתיים, אין לנו טענות ואם אתה צריך עזרה שלנו אנחנו כאן.

סופה לנדבר: אני התקשרתי אליך כמה פעמים, שלחתי לך אס.

סופה לנדבר: אמ.

סופה לנדבר: אס כמה פעמים, לא ענית, בחרת בכך.

סופה לנדבר: יכול להיות שאתה לא - - -

טלי פלוסקוב: תציג לנו תכנית.

סופה לנדבר: תגיד לנו מה קרה שם במשך ארבעה חודשים.

טלי פלוסקוב: תציג לנו תכנית שאנחנו ביחד - - - ממי אתה צריך עזרה ומה אתה צריך שאנחנו נעשה.

סופה לנדבר: אבל תגיד לנו מה קרה שם במשך ארבעה חודשים.

<שמעון אלקבץ: חברת הכנסת סופה, את - - -

סופה לנדבר: לא, לא צריך לענות לי.

<שמעון אלקבץ: למה?

<שמעון אלקבץ: אבל אני רוצה לענות, את לא יכולה להגיד איזה שהיא אמירה - - - אני בדרך כלל, זה אחד החסרונות שלי, נוהג לחזור לאנשים.

<שמעון אלקבץ: אני מעולם לא קיבלתי ממך אס.

<שמעון אלקבץ: אמ.

<שמעון אלקבץ: אס או הודעה טלפונית, לא במשרד ולא אצלי.

<שמעון אלקבץ: מעולם.

סופה לנדבר: לא במשרד, אני התקשרתי אליך, יש לי פה - - -

<שמעון אלקבץ: וגם לא לטלפון.

<שמעון אלקבץ: מעולם לא קיבלתי.

<שמעון אלקבץ: הדבר האחרון שקיבלתי הייתה פנייה של שני חברי כנסת, של היושב ראש ושל חבר הכנסת רזבוזוב, ואני השבתי בצורה מסודרת.

<שמעון אלקבץ: השר יריב לוין, לדעתי, השיב בהסתמך על דברים שכתבנו ונתנו.

<שמעון אלקבץ: לא מתעלמים משום דבר.

<שמעון אלקבץ: אבל אם אתם שואלים מה יילד יום, מה שיילד יום זה שיהיה לנו יותר קשה.

<שמעון אלקבץ: יהיה לנו יותר קשה.

<שמעון אלקבץ: אנחנו מתמודדים עם הליך של רשות שידור שנמצאת בפירוק ואמורה ביום התחילה, ב-31 במרץ 2016, ואני בכוונה לא משתמש במילה הזו ואני גם בכוונה מתעקש לא להשתמש במילה הזו, כי מבחינתי, זה המשפט הראשון שאמרתי מהרגע שנכנסתי, אין סגירה בלי פתיחה, אבל ב-31 במרץ 2016 לפי החוק אמורה רשות השידור על כלל עובדיה, על כלל תחנותיה, על הטלוויזיה שבה, להיסגר ולהיפתח מחדש.

<שמעון אלקבץ: לא יהיה מצב שמשהו ייסגר בלי שייפתח.

<שמעון אלקבץ: אגב, לא יהיה מצב שמשהו ייפתח בלי שייסגר.

<שמעון אלקבץ: כרגע אני לא יודע להגיד לכם מה מצבו של תאגיד השידור הישראלי החדש.

<שמעון אלקבץ: נבחר לשם מנכ"ל זמני, אני יודע שהם מתקדמים בקצב מאוד גדול ומרשים, אני יכול להגיד לכם שאני באופן אישי הגשתי מועמדות לשני תפקידים, גם לחדשות וגם לקול ישראל, אני לא מסתיר את העובדה שהרצון שלי ונטיית הלב שלי, למרות שלכאורה החדשות זה יותר גדול ויותר חזק ויותר נחשב, כן להישאר בקול ישראל וכן לשמור על הבית הזה שנקרא קול ישראל.

<שמעון אלקבץ: אני יכול להגיד לכם שבוועדת האיתור שבה השתתפתי לפני שבועיים והצגתי את החזון שלי, איך אני רואה את הדברים, אותם דברים שאמרתי ב-20 ביולי וקיבלו את גיבויו של השר שטיפל ברשות השידור בזמנו, חבר הכנסת אופיר אקוניס, שתחנת הרדיו בשפה הרוסית תשדר 24 שעות ביממה, מתי זה יקרה?

<שמעון אלקבץ: זה יקרה ברגע שנשלים את השלמת ה - - -

סופה לנדבר: אבל 17 איש לא יכולים להקים את המערכת.

קסניה סבטלובה: אתה כמפקד תגיד לנו מה התחמושת שאתה צריך עכשיו.

קסניה סבטלובה: אתה אומר, 'החיילים נופלים מימיני ומשמאלי', אז תגיד מאיפה תביא את התחמושת, כמה זה יעלה, מאיפה אתה מתכוון להביא את זה ומי אמון על זה.

קסניה סבטלובה: אלה דברים מאוד פשוטים.

<שמעון אלקבץ: התשובה היא מאוד פשוטה.

<שמעון אלקבץ: משרד האוצר אמור לאשר הקצאה גם של כוח וגם של תקציבים נוספים.

<שמעון אלקבץ: אם חברי הכנסת יצליחו לחולל נס במובן הזה לא יהיה יותר מאושר ממני.

קסניה סבטלובה: אתה הגשת תכנית כזאת לאוצר?

<שמעון אלקבץ: אנחנו אמורים להגיש לאוצר תכנית בימים הקרובים - - -

קסניה סבטלובה: אז לא הגשת אותה.

<שמעון אלקבץ: עוד לא.

<שמעון אלקבץ: עד לסוף אוקטובר הייתה התכנית של האוצר לפרישה מרצון.

<שמעון אלקבץ: אי אפשר להגיש להם על סמך דברים בעלמה.

<שמעון אלקבץ: אני יכול להגיד לכם מניסיון העבר, לא מאפשרים גיוס של כוח אדם ומה שאנחנו עושים זה רק ניוד בין התחנות, עקרון הדלת המסתובבת.

<שמעון אלקבץ: גם ברדיו וגם בטלוויזיה.

<שמעון אלקבץ: אתם רוצים שאני אגיד לכם, גבירותיי ורבותיי, שמזכירת מערכת לחטיבת החדשות ירקנו דם עד שהצלחנו לגייס?

<שמעון אלקבץ: אתם רוצים שאני אגיד לכם שכל כתב שיוצא, יוצאת עכשיו כתבת לחופשת לידה, הכתבת אפרת, כתבת של קול ישראל, אין מחליף.

<שמעון אלקבץ: אנחנו חייבים למצוא את הפתרונות בתוך הבית.

<שמעון אלקבץ: העיקרון של גם וגם וגם עובד אצל כולם.

<שמעון אלקבץ: מי שאגב לא עושה את זה לא יהיה איתנו.

קסניה סבטלובה: אפרת וייס לא תוכל להחליף את ויקטוריה דולינסקי, ברשותך.

קסניה סבטלובה: זה לא העיקרון של הדלת המסתובבת או לא - - -

<שמעון אלקבץ: אף אחד לא אמר לוויקטוריה לפרוש, היא הייתה יכולה להישאר ולהמשיך לעבוד ב - - -

קסניה סבטלובה: כן, נראה אותך אם אתה עובד בגיל - - -

סופה לנדבר: אבל איימו עליה, אמרו לה דברים קשים.

סופה לנדבר: אמרו ש'אם את לא יוצאת עכשיו את לא מקבלת אחר כך'.

סופה לנדבר: אז היו יכולים להשאיר אותה עד שייפתח הרדיו החדש ובינתיים - - -

קסניה סבטלובה: ובכל מקרה זו עובדה, היא פרשה - - -

סופה לנדבר: סליחה.

סופה לנדבר: יכול להיות שאתה היית צריך לדאוג ולבקש, אם אתה לא מסוגל, להגיד לנו, תדאגו שאותם אנשים שיוצאים מרצון לפנסיה, שיישארו בינתיים במערכת כדי להחזיק את המערכת הזאת.

סופה לנדבר: אתה בן אדם מקצועי, אתה בדיוק יודע ש-17 איש לא יכולים להחזיק מערכת כזאת, זה שעות ארוכות, אתה יודע, צריכים להכין, צריכים ללמוד חומר, צריכים להציג את החומר ברדיו.

סופה לנדבר: אנחנו איתך, אבל בזמן ש - - -

קסניה סבטלובה: נראה לי עד שמגישים תכנית לאוצר זה כבר מרץ.

סופה לנדבר: סליחה, אבל בזמן שיש זלזול, פוחדים, איומים, זה לא יכול - - -

<שמעון אלקבץ: אבל, גברתי, מי מזלזל ומי מאיים?

<שמעון אלקבץ: על מי מאיימים?

סופה לנדבר: אנחנו בדיוק - - -

<שמעון אלקבץ: לא, על מי מאיימים?

<שמעון אלקבץ: אני רוצה לדעת.

<שמעון אלקבץ: אולי יש דברים שקורים בחצר שלנו ואנחנו לא יודעים, על מי מאיימים?

<קריאה: רע מאוד שאתם לא יודעים.

סופה לנדבר: על העובדים מאיימים.

סופה לנדבר: מחזיקים אותם במערכת - - -

קסניה סבטלובה: יש פה עובדים של רק"ע, שהם ישמחו לדבר גם ב - - -

סופה לנדבר: קסניה, סליחה.

קסניה סבטלובה: סליחה, אבל מה את משתיקה את הפיות פה?

קסניה סבטלובה: מה זה צריך להיות?

סופה לנדבר: לא, אני דיברתי - - -

קסניה סבטלובה: בסדר, ואת גם דיברת תוך כדי הדברים שלי.

קסניה סבטלובה: אני חושבת שאולי שמעון ימשיך לדבר.

אברהם נגוסה: אז בואו, חברי הכנסת - - -

סופה לנדבר: אני פשוט אומרת לך, בשבילנו רדיו רק"ע, לכל המאזינים, זה חיסון לחיים.

סופה לנדבר: יושב בן אדם, אמא שלי גססה ברוסיה, מישה גלבוע, גססה ברוסיה, הייתה מסורבת עלייה, אני יודעת מה בשבילה הקולות שהיא שמעה שם.

סופה לנדבר: אז אם מישהו לא מבין אנחנו מוכנים כאן בכנסת להסביר את זה, בכל הוועדות, בכל מליאה, אנחנו מוכנים להיות שותפים שלך.

סופה לנדבר: אבל לא יכול להיות שמבחינה מקצועית 17 איש יישארו לשרת את הציבור הזה.

סופה לנדבר: מיליון וחצי איש זקוקים להם.

אברהם נגוסה: לחבר הכנסת רזבוזוב יש שאלה.

יואל רזבוזוב: בקצרה.

יואל רזבוזוב: קודם כל אנחנו מבינים את המצוקה, אנחנו יודעים שיש מצוקה ופשוט ההשוואה, כשאמרת שגם קול המוזיקה נמצא במצוקה, אבל קול המוזיקה ושאר התחנות, רשת ב', עם כל הכבוד ואנחנו מכבדים את התחנות האלה, מכבדים את העובדים, אבל זאת אלטרנטיבה.

יואל רזבוזוב: אותו אדם שמאזין יכול לעבור מתחנה לתחנה.

יואל רזבוזוב: כאן אין אלטרנטיבה.

יואל רזבוזוב: כאן האנשים האלה זקוקים לרדיו, זה הרדיו היחיד שיש להם.

יואל רזבוזוב: כמו שחברת הכנסת לנדבר אמרה, ב-17 תקנים אי אפשר לתפקד.

יואל רזבוזוב: אמרת שהיום אפשר לעשות רק ניוד, האם אפשר לעשות ניוד תקנים?

יואל רזבוזוב: ברור שבן אדם שהוא דובר עברית רק הוא לא יכול לעשות את זה, האם אפשר לעשות ניוד תקנים?

יואל רזבוזוב: ואם לא, אז צריך לעשות תכנית, אם צריך להוסיף 10 תקנים, 15 תקנים, אנחנו נצא מכאן למלחמה - - -

סופה לנדבר: זמניים, אבל שיהיה.

יואל רזבוזוב: עד מרץ.

יואל רזבוזוב: כי הרדיו קורס.

יואל רזבוזוב: לא סתם היה דיון במליאה, היום יש דיון בוועדה, יהיה עוד דיון בוועדה.

יואל רזבוזוב: הרי בסוף אנחנו נעשה - - -

קסניה סבטלובה: אנחנו רק דנים והזמן עובר.

יואל רזבוזוב: אנחנו עושים את הלחץ לא סתם, כי אנחנו מקבלים המון המון פניות ציבור.

יואל רזבוזוב: אנשים מתלוננים, אנשים רוצים לקבל את הרדיו כמו שהם רגילים והרדיו הוא חיוני, הוא לא אלטרנטיבה, אין להם משהו אחר.

יואל רזבוזוב: הרבה אינפורמציה שהם מקבלים, שחיונית לחיי היום יום, זה דרך הרדיו הזה.

יואל רזבוזוב: אנחנו רוצים פתרון.

יואל רזבוזוב: אם הפתרון הוא ניוד, אם יש ניוד, אז בואו נעשה ניוד תקנים, אבל תקנים, לא אנשים מסוימים.

יואל רזבוזוב: אם אי אפשר לעשות ניוד תקנים אז בוא תגישו תכנית מסוימת, כמה שיותר מהר, כי עוד פעם, אנשים לא מחזיקים מעמד - - -

קסניה סבטלובה: עד שהם יגישו ועד שיאשרו יהיה מרץ.

יואל רזבוזוב: נעשה את מה שצריך, אבל אנחנו באמת רוצים - - - עזוב מתקפות, אנחנו רוצים לבוא למשהו פרקטי, פתרון פרקטי.

יואל רזבוזוב: בוא תציע לנו משהו.

יואל רזבוזוב: אני מבין שאתה נמצא בבעיה, שאתה צריך לתת גם לרשת ב' אולי או לעובדים אחרים, שיש לך מחויבויות - - -

<שמעון אלקבץ: לא, אני לא אומר שאני צריך לתת, אני צריך למצוא פתרונות לכל התחנות.

יואל רזבוזוב: אנחנו מגנים פה על משהו, מבחינתי על משהו חיוני.

יואל רזבוזוב: אמרתי, גם לא יכול להיות מצב שברשת, לא יודע מה השם, אבל זו שמשדרת בשפה הערבית, יש שם כ-80 עובדים ופלוס מינוס זו אותה אוכלוסייה.

סופה לנדבר: אם אנחנו צריכים לדרוש משר האוצר אנחנו נדרוש משר האוצר שיגיע לכאן, שיגיע ל - - -

<שמעון אלקבץ: אז תדרשו.

יואל רזבוזוב: לא, אבל - - -

סופה לנדבר: אבל אנחנו צריכים לדעת מה אתה צריך כדי להציל את אותם אנשים שפורשים לפנסיה ואנחנו נעשה את זה .

קסניה סבטלובה: נעשה את הלחץ, נדבר על זה כל יום.

אברהם נגוסה: אני חושב שבואו ניתן למר שמעון לסיים את דבריו, אבל אני רוצה שאל תביא לנו את כל העניין של רשות השידור, בואו נתמקד ברק"ע.

אברהם נגוסה: אני רוצה שתציג לנו את האתגרים ברק"ע ומה אנחנו יכולים לעשות כדי להתמודד עם האתגרים האלה.

אברהם נגוסה: אני רוצה שנתמקד ברק"ע, כולנו מכירים את העניין של רשות השידור.

<שמעון אלקבץ: ספציפית לגבי השידורים של רשת רק"ע - - -

<קריאה: לא רק שידורים, גם האנשים מרק"ע.

אברהם נגוסה: העובדים וזה.

אברהם נגוסה: תתמקד ברק"ע.

<שמעון אלקבץ: ספציפית לגבי השידורים של רק"ע אני אצטרך כדי להמשיך ולדאוג שיהיה שידור ראוי ושיהיה שידור מתמשך ועם הכוונות שלנו להפוך את השידורים ברוסית ל-24 שעות ביממה, להפוך אותה לתחנה עצמאית, אני אצטרך לתקציבים נוספים, לכוח אדם נוסף - - -

טלי פלוסקוב: כמה?

יואל רזבוזוב: אבל זה במרץ.

<שמעון אלקבץ: חבר הכנסת יואל, אני ממש לא מדבר על מרץ.

יואל רזבוזוב: 24 שעות אפשר גם היום לשדר?

<שמעון אלקבץ: אני אגיד לך למה אפשר ומה מונע מאיתנו.

<שמעון אלקבץ: אני רוצה להסביר.

אברהם נגוסה: אוקיי, תסביר לנו באמת את ה - - -

<שמעון אלקבץ: המהלך שאנחנו נקטנו לגבי הפיכתה של רשת רק"ע לרשת עצמאית, אני מדבר על השידורים בשפה הרוסית, הוא מאוד פשוט, אנחנו משדרים את שידורי רדיו מורשת לציבור הדתי מהשעה ארבע ועד חצות במסגרת רשת א'.

<שמעון אלקבץ: אנחנו מוציאים את השידורים של רדיו מורשת מארבע עד חצות מרשת א' והופכים את רדיו מורשת לתחנת שידור עצמאית.

<שמעון אלקבץ: הציבור החרדי במדינת ישראל יקבל תחנת רדיו עצמאית.

<שמעון אלקבץ: מה מונע?

<שמעון אלקבץ: כרגע אנחנו בפריסה של משדרים בכל הארץ, סיימנו את הפריסה של המשדרים, אנחנו כבר בשידורי ניסיון 24 שעות ביממה, מחכים רק להתקנה של משדר נוסף לאזור ירושלים והשלמה של ההתקנה בתל אביב, משום שהשידור בירושלים ובבני ברק חשובים מאוד לציבור הדתי.

<שמעון אלקבץ: ברגע שאנחנו מסיימים את הסיפור הזה של המשדרים וזה כבר בתהליך, יש שידורי ניסיון, זאת היסטוריה, זה לא משהו שהוא רגיל, הציבור הדתי והחרדי במדינת ישראל יקבל תחנת רדיו שתעמוד לצידן של קול ברמה וקול חי עם ההילה של שידור ציבורי.

<שמעון אלקבץ: זה אחת.

<שמעון אלקבץ: מה הסיפור הזה גורם?

<שמעון אלקבץ: הסיפור הזה גורם לדבר מאוד פשוט, השעות שמתפנות מארבע עד חצות, אנחנו מעבירים לשם את השפות שנמצאות כרגע במסגרת השידורים בשפה הרוסית.

<שמעון אלקבץ: השיקול שלי היה מאוד פשוט, מי שמאזין לשידורים בשפה הרוסית לא צריך ב-12:00 לקבל שידורים בשפה האמהרית, ב-11:00 לקבל מוגרבית, באחת וחצי לקבל גיאורגית.

<שמעון אלקבץ: הוא לא צריך, הוא צריך לקבל שידורים בשפה הרוסית, מוזיקה, חדשות, צעירים, מבוגרים, סופרמרקט, תחנת רדיו עצמאית.

<שמעון אלקבץ: היום, הזכרת את זה, חבר הכנסת יואל, אין היום אלטרנטיבה לציבור דוברי השפה הרוסית.

<שמעון אלקבץ: יש היום תחנת רדיו מקומית שמשדרת במסגרת פיצול תדרים מכסה של לדעתי 8 או 10 שעות, וגם היא לא בפריסה ארצית.

<שמעון אלקבץ: אנחנו, למרות כל הקושי, למרות כל הבעיות, הלכנו על המהלך הזה.

<שמעון אלקבץ: אני מתעקש איתו, אני נלחמתי מול הוועדים.

<שמעון אלקבץ: אני נלחמתי מלחמת התשה מול כל אלה שאמרו לי לא לעשות את זה ואנחנו עושים את זה.

<שמעון אלקבץ: זה עיקרון מקודש.

<שמעון אלקבץ: השפות יעברו לרשת א', השידורים בשפה הרוסית הופכים לרדיו עצמאי.

<שמעון אלקבץ: מה אני צריך?

אברהם נגוסה: כמה עובדים ומה התקציב?

<שמעון אלקבץ: תוך שבוע אני אשלח לוועדה מסמך בקשות וכל עזרה שלכם תתקבל יותר מברצון.

טלי פלוסקוב: האוצר יודע?

טלי פלוסקוב: אתה שלחת להם משהו?

טלי פלוסקוב: אתה ביקשת מהם משהו?

<שמעון אלקבץ: אמרתי, חברת הכנסת טלי, אנחנו עד עכשיו היינו תחת סחף של פרישה לא מבוקרת ולא מפוקחת של מאות עובדים.

<שמעון אלקבץ: אנחנו בלמנו את הסחף הזה והצלחנו ליצור סיטואציה - - -

סופה לנדבר: בגלל דרישה של האוצר.

סופה לנדבר: מאיפה הגיעה הדרישה הזו?

<שמעון אלקבץ: מה זאת אומרת?

<שמעון אלקבץ: אנחנו - - -

סופה לנדבר: אתה אמרת שהייתה פרישה.

<שמעון אלקבץ: כן, הייתה פרישה עם תנאים מיטיבים.

סופה לנדבר: מאיפה זה הגיע?

סופה לנדבר: ממשרד האוצר.

<שמעון אלקבץ: זה חבילת הטבות של האוצר.

<שמעון אלקבץ: האוצר פעל פה מתוך שיקול מאוד מאוד מרכזי ויחידי, אגב, לעודד כמה שיותר עובדים ברשות השידור לפרוש, שהם יקבלו את התנאים הטובים ביותר שהוא יכול היה לתת בלי - - -

סופה לנדבר: כן, אבל זה כנראה לקרות מחודש מרץ, ולא עכשיו באמצע, בזמן שלא קמה רשות חדשה.

טלי פלוסקוב: רגע, שמעון, אני רוצה לשאול אותך, איך זה קרה?

טלי פלוסקוב: נציגי האוצר באו לעובדים ואמרו 'הנה, זה מה שאנחנו נותנים לכם, תקבלו החלטה'?

טלי פלוסקוב: או שאתם באתם ואמרתם 'זה מה שהאוצר מוציא'.

<שמעון אלקבץ: לא נציגי האוצר.

טלי פלוסקוב: אלא איך?

<שמעון אלקבץ: פעלה חברה שנקראת בנפיט שליוותה את התהליך הזה, גם מטעם משרד האוצר, גם מטעם הנהלת רשות השידור, שכל עובד שרצה התייצב מולה, שמע, הוא קיבל סקירה על כל מה שמגיע לו, על כל התנאים המיטיבים, הלך הביתה, התייעץ בבית, עם עצמו, עם משפחתו, עם האישה, עם הילדים וקיבל החלטה.

טלי פלוסקוב: אז החברה הייתה מטעם משרד האוצר?

<שמעון אלקבץ: היו סיטואציות - - - הייתה אצלי מגישה בכירה ברשת ב', עיתונאית מרכזית, שאני מאוד הצטערתי שהיא עזבה והיא אמרה לי 'אבל, שמעון, אני הולכת לקבל 600,000 שקל.

<שמעון אלקבץ: אני הולכת לקבל הרבה מאוד כסף.

<שמעון אלקבץ: במצבי אני לא יכולה להגיד לא'.

<שמעון אלקבץ: אני לא יכול, חברת הכנסת טלי, לעמוד מולה, להסתכל לה בעיניים ולהגיד לה 'אל תעזבי כי מחר אני אתן לך אופק או תנאים כאלה'.

<שמעון אלקבץ: זה לא מוסרי מצדי היה לעשות את זה, לכן לא יכולתי להיות בסיטואציה שתמנע מעובדים לפרוש, כי כל אחד קרוב לעצמו, כל אחד קרוב לביתו, כל אחד קרוב למשפחתו והוא עשה את מה שהוא עשה.

<שמעון אלקבץ: אני אתייחס לקול ישראל, כי אני העורך הראשי רק חודש, אף אחד מאותם 87 עובדים בתחנות קול ישראל, שהייתי מופקד עליהם באופן ישיר, לא פוטר ולא התפטר, כולם הלכו כי הם רצו לקבל את התנאים המיטיבים.

טלי פלוסקוב: הם לא יכלו לעמוד בפיתוי - - -

קסניה סבטלובה: שמעון, יש לי רק בעיה אחת, אתה עדיין מתייחס לרק"ע בתוך המכלול הגדול, ואתה צודק, יש הרבה בעיות בתוך קול ישראל.

קסניה סבטלובה: אנחנו רוצים להסתכל בצורה ייחודית על הרדיו הזה, כי יש אוכלוסייה ייחודית, כי, כפי שאמר יואל, אין תחליף לרק"ע.

קסניה סבטלובה: אנחנו רוצים - - -

<שמעון אלקבץ: אין בעיה, אני רוצה להיות טיפה פרקטי.

<שמעון אלקבץ: אני אמרתי, אני אגיש תוך שבוע לוועדה מסמך שבו אני אציג דרכי פתרון ופעולה, מה צריך - - -

טלי פלוסקוב: עד חודש מרץ איך אתה מחזיק את ה - - -

<שמעון אלקבץ: לא, לא בטוח, חברת הכנסת טלי, שזה יהיה בחודש מרץ.

<שמעון אלקבץ: יכול להיות שזה יהיה - - -

סופה לנדבר: בזמן המעבר.

סופה לנדבר: אתה תגיש לנו כמה אנשים צריכים לעבוד עכשיו ברדיו רק"ע, כמה מסוגלים להחזיק את השידור ומה אתה צריך עזרה מאיתנו.

יואל רזבוזוב: אבל זה צריך להיות - - -

<שמעון אלקבץ: חבר הכנסת יואל, אני לא עושה שום דבר, זו הייתה דרכי וזו דרכי תהיה, ברמה שאני יודע הכול, ברמת הנחתות.

<שמעון אלקבץ: תמיד זה בשיתוף עם האנשים שלי.

<שמעון אלקבץ: תמיד.

<שמעון אלקבץ: אני אגיש מסמך עד שבוע, לא שבוע, עד שבוע, זה יכול להיות מחר, זה יכול להיות בעוד יומיים.

<שמעון אלקבץ: נגיש ואם אתם תצליחו לסייע לנו מול האוצר תבורכו.

סופה לנדבר: אנחנו נבקש מהיושב ראש שיזמין לכאן את שר האוצר ואת הפמליה שלו, שיגיעו לכאן, עם המסמך שאתה תגיש לנו ואנחנו חיילים שלך.

טלי פלוסקוב: ברגע שיהיה המסמך, אני אדבר.

טלי פלוסקוב: אני קודם אדבר עם שר האוצר, אני אציג לו את מה שהיה כאן, אחר כך אם יהיה צורך גם נזמין אותו לכאן, אבל - - -

סופה לנדבר: לא, יהיה צורך.

סופה לנדבר: אני מבקשת ממך, תזמין אותו לכאן, אנחנו לא יכולים יותר לסבול עם כל המשחק הזה - - -

קסניה סבטלובה: ברגע שיש את המסמך שאתה תגיש אותו במהלך השבוע - - -

סופה לנדבר: יש לו חיילת, יש לו עוזרת, יש לו חברה בסיעה, שהיא תדבר איתו בזמן הפנוי שלה.

סופה לנדבר: בינתיים אנחנו - - -

אברהם נגוסה: בסדר גמור.

אברהם נגוסה: תציג לנו את התכנית ואנחנו נעשה את המלאכה.

טלי פלוסקוב: אפשר להביא את מנכ"ל משרד התקשורת, כן, ולשמוע גם ממנו.

טלי פלוסקוב: מנכ"ל משרד התקשורת גם צריך להיות כאן.

אברהם נגוסה: כן, גם את המנכ"ל וגם את שר האוצר.

אברהם נגוסה: אתה סיימת?

<שמעון אלקבץ: אם יש עוד שאלות - - -

סופה לנדבר: אני ממליצה, קסניה צודקת, אנחנו צריכים לדבר על רדיו רק"ע ולא על בעיות כלליות שאנחנו יודעים שיש שם המון בעיות.

סופה לנדבר: אנחנו יודעים שיש שם בעיה, אבל פה אנחנו רוצים שאתה תהיה איתנו עם רדיו רק"ע.

קסניה סבטלובה: זה, נדמה לי, עוסקים הרבה בוועדת הכלכלה.

טלי פלוסקוב: בגלל זה ההצעה לסדר היום שאנחנו העלינו, הדיון יהיה בוועדת הכלכלה ולא בוועדת הקליטה.

טלי פלוסקוב: פה אנחנו מדברים על רדיו רק"ע.

אברהם נגוסה: נכון, לכן אני אומר שזה מה שאנחנו צריכים להתמקד.

אברהם נגוסה: ברדיו רק"ע יש 13 שפות - - -

<שמעון אלקבץ: אגב, אף אחת מהשפות לא נפגעה, אני רוצה להדגיש.

<שמעון אלקבץ: היה מי שאמר לי, תשמע, מוגרבית פרשו.

<שמעון אלקבץ: שום דבר, מצאנו.

<שמעון אלקבץ: בספרדית פרשו, מצאנו.

<שמעון אלקבץ: לא מאפשר לאף שפה להיפגע במובן הזה שכל מה שניתן מבחינת השידור ממשיך, כי אני לא רוצה לוותר על אף שפה.

<שמעון אלקבץ: ברגע שאני אוותר על שפה אחת אנחנו מתרסקים.

טלי פלוסקוב: לא ניתן, לא נסכים לכך.

יואל רזבוזוב: שאלה אחרונה.

יואל רזבוזוב: אנחנו מקבלים תוך שבוע, אתה מגיש לוועדה, השאלה, אתה חושב שזה הפתרון היחיד?

יואל רזבוזוב: אתה, בתוך המערכת שלך, בתוך המשאבים שיש לך, אתה יודע למצוא פתרון?

יואל רזבוזוב: כמו שאמרתי, אולי לנייד את התקנים.

יואל רזבוזוב: כמובן שאתה לא רוצה לבזבז את מה שיש לך, אז אתה זורק עלינו להביא עוד כסף.

יואל רזבוזוב: שזה בסדר, השאלה אם אתה יכול, בתוך המשאבים שיש לך, לבוא ול - - -

<שמעון אלקבץ: אני אציין את זה גם במכתב.

<שמעון אלקבץ: אנחנו עכשיו הולכים למהלך מאוד מאוד גדול ורוחבי, עשינו אותו ממש במשורה, כי לא רצינו לפגוע בתהליך הזה של הפרישה, משום שאי אפשר היה לבוא לעובדים ולהגיד להם 'תשמעו, מציעים, אבל אל תעזבו'.

<שמעון אלקבץ: מה שכן אנחנו עשינו, ובצורה לא ממש מורחבת, זה את הניוד של העובדים.

<שמעון אלקבץ: מהרגע שחלון ההזדמנויות של האוצר נסגר אנחנו נעשה את זה גורף לכולם, ניוד של כולם.

<שמעון אלקבץ: זאת אומרת לא כל מי שדובר השפה הרוסית יכול להתאים ל - - - אתה יודע, לא כולם נולדו עורכים, מגישים, תחקירנים וזה בסדר.

<שמעון אלקבץ: ברגע שנמצא מסוגלות ויכולת של גם דובר שפה רוסית וגם יכולת עיתונאית מוכחת אז אנחנו נעשה את זה.

<שמעון אלקבץ: מה שיעמוד לנגד עיניי - - -

יואל רזבוזוב: בתוך ה - - -

<שמעון אלקבץ: בתוך הבית.

יואל רזבוזוב: מתוך הבנק.

יואל רזבוזוב: השאלה, אני לא מאמין שבתוך הבנק יש לך דבר כזה, כי עברית צריכה להיות ורוסית צריכה להיות רהוטה - - -

סופה לנדבר: - - - שיגידו לנו איפה הם מרגישים את הבעיה.

סופה לנדבר: בזמן שכולנו יחד יכול להיות שאנחנו צריכים קודם כל לשמוע אותם ולהבין איפה יש להם בעיה ואיך הם רואים את הפתרון של הבעיה הזאת.

<שמעון אלקבץ: אני רוצה להוסיף עוד משפט אחד גם לגבי המרכיב של למה אני מייחס חשיבות גדולה.

<שמעון אלקבץ: אנחנו העברנו את קרייני החדשות בירושלים מהלני לחוטים והשיקול המרכזי שלי במעבר היה מאוד פשוט, לחבר את קרייני החדשות בשפה הרוסית, שהם יעבדו כתף מול כתף מול קרייני קול ישראל מירושלים ומול חדר החדשות בעברית שעובד 24 שעות ביממה 7 ימים בשבוע, חוץ מיום כיפור כל הזמן עובדים, שיהיו איתם ביחד.

<שמעון אלקבץ: למה שיהיו איתם ביחד?

<שמעון אלקבץ: כדי שהם יבינו שהם הדגל.

<שמעון אלקבץ: זה נכון, זה קשה, זה נכון, זה כמעט בלתי אפשרי, אבל שיידעו שהם שייכים ליהלום שבכתר.

<שמעון אלקבץ: אז בהתחלה הם לא הבינו 'למה אנחנו צריכים לעבור ממקום למקום', אחר כך הם הפנימו שהכוונה הייתה ליצור נבחרת.

<שמעון אלקבץ: אני לא מאפשר לאף אחד לפגוע בקול ישראל בירושלים והם עכשיו, השידורים של קול ישראל בשפה הרוסית, משודר מאותו חדר שמשודרות החדשות.

<שמעון אלקבץ: הם מקבלים בזמן אמת את החדשות, מתרגמים אותם, דאגנו גם לחדר.

<שמעון אלקבץ: אנחנו עושים כל מה שלאל ידנו באמצעים הקיימים, אבל אני לא יכול לתת יותר ממה שאין לי, לא יכול.

טלי פלוסקוב: אנחנו מבינים אותך, שמעון.

<שמעון אלקבץ: אני ויתרתי על שתיים מהמזכירות שלי - - -

טלי פלוסקוב: אנחנו מבינים באיזו סיטואציה אתה נמצא, אבל אנחנו כאן כדי לפתור את הבעיה.

טלי פלוסקוב: אני רוצים ממך - - -

אברהם נגוסה: ניתן לפנהאון.

<פנטהון אספה דויט: אני מנכ"ל עמותת טבקה, צדק ושוויון ליוצאי אתיופיה.

<פנטהון אספה דויט: אני שומע את הדיון ומאוד קשה.

<פנטהון אספה דויט: כולנו מבינים את החשיבות של רדיו בשפות השונות, למרות שהדיון כאן מטבע הדברים מתמקד בשפה הרוסית - - -

טלי פלוסקוב: לא בהכרח.

קסניה סבטלובה: ואני ציינתי בדברי הפתיחה ש - - -

אברהם נגוסה: זה כללי, כל רק"ע.

<פנטהון אספה דויט: רדיו רק"ע.

<פנטהון אספה דויט: גם אני השתתפתי בדיון הקודם ויצאנו בתחושה שלא רק השידור ייפגע אלא זה יילך ויתרחב, אפילו יתווספו עוד שעות גם לשפה האמהרית או לשפות אחרות.

<פנטהון אספה דויט: אני אומר, יוצאי אתיופיה לרוב הם גם מבוגרים ולצערי גם אנאלפביתים שלא יודעים גם קרוא וכתוב, השידור באמהרית ברדיו זו הדרך היחידה לתקשר עם העולם החיצון.

<פנטהון אספה דויט: יכול להיות גם מה שקורה במדינת ישראל, בימינו עכשיו, כשהמצב הביטחוני הוא כזה, אין להם שום אפשרות אלא דרך הרדיו והשידור המצומצם בטלוויזיה.

<פנטהון אספה דויט: נכון לעכשיו, ברוך ה', אחרי האישור בממשלה על המשך העלייה של שארית יהדות אתיופיה, הנושא הזה עוד יותר נפוץ ואני בא ומבקש ודורש, אדוני היושב ראש, שכן צריך להתייחס לשידור באמהרית, לא רק לשמר אותו, אלא להרחיב אותו, כי השידור עכשיו כמה שעות ביום וזה לא מספיק, יש המון נושאים.

<פנטהון אספה דויט: דיברת לגבי הנוער, הצעירים, המבוגרים, התרבות.

<פנטהון אספה דויט: כל דבר שמועבר צריך גם ליוצאי אתיופיה.

<פנטהון אספה דויט: אנחנו כן צריכים, זקוקים לאותה יכולת של הנגשה של המידע, הנגשה של התרבות וזה גם משמר את התרבות של יוצאי אתיופיה, מעביר מהדור המבוגר לדור הצעיר.

<פנטהון אספה דויט: זה כלי לא לוקסוס, זה כלי חיוני מאוד שאנחנו כקהילה או הקהילה צריכה אותו כמו כל הקהילות.

<פנטהון אספה דויט: לכן אני כאן אומר, צריך לבוא ואני בא בדרישה להרחיב את השידור באמהרית לקהל יוצא אתיופיה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: מר אלכסנדר מדבין.

אברהם נגוסה: תציג את עצמך לפרוטוקול.

<אלכסנדר מדבין: כן, אני מנהל מחלקת שידורים בשפה הרוסית.

<אלכסנדר מדבין: מטבע הדברים אני אדבר רק על שידורים בשפה הרוסית.

<אלכסנדר מדבין: אני רוצה להתרכז בבעיה אחת שהיא בעצם תת בעיה מבחינה כללית.

<אלכסנדר מדבין: אנשים במצב שנוצר, במצב הנוכחי, עובדים בתנאים בלתי נסבלים.

<אלכסנדר מדבין: אי אפשר לעבוד כך.

<אלכסנדר מדבין: לא מן הנמנע שבתנאים האלה אנשים פשוט יפרשו, לא משום שהם לא רוצים לעבוד, הם לא יכולים לעבוד.

<אלכסנדר מדבין: יש לנו כבר דוגמאות.

<אלכסנדר מדבין: אנשים פרשו משום שהם לא יכולים לשאת בעומס.

<אלכסנדר מדבין: בתקופה האחרונה אנחנו שמענו לא פעם ולא פעמיים שיכול להיות שזו המטרה, שהאנשים הוותיקים יפרשו ואנחנו ניקח לתאגיד החדש אנשים חדשים, עוד יותר טובים.

<שמעון אלקבץ: מי אמר לך את הדברים האלה?

<שמעון אלקבץ: מאיפה שמעת אותם?

<אלכסנדר מדבין: אחת מהעובדות שלנו שמעה את זה ממנהלת החטיבה.

<אלכסנדר מדבין: נקודה.

<אלכסנדר מדבין: עכשיו הלאה, אל"ף, זו אשליה שאפשר לקבל אנשים חדשים יותר טובים, בי"ת, זו אשליה מסוכנת עד מאוד, מסוכנת עד מאוד, למה?

<אלכסנדר מדבין: אני אסביר.

<אלכסנדר מדבין: נניח שאנחנו צריכים לקבל אנשים חדשים, מי האנשים האלה?

<אלכסנדר מדבין: הם צריכים להיות מקצוענים, הם צריכים להיות אנשים מתורבתים, משכילים וגם שולטים בשתי שפות, גם בשפה הרוסית וגם בשפה העברית.

<אלכסנדר מדבין: בשפה הרוסית ברמת שפת אם ובשפה העברית ברמה מכובדת, בוא נגדיר את זה כך.

<אלכסנדר מדבין: מה זאת אומרת ברמת שפת אם?

<אלכסנדר מדבין: הם צריכים לא רק לדבר ולקרוא רוסית, הם צריכים לחשוב רוסית, הם צריכים להכיר את התרבות ואת ההיסטוריה הרוסית ואת המיתולוגיה הרוסית וכו' וכו' וכו'.

<אלכסנדר מדבין: אז אם אנחנו נצא מהנקודה הזו ונעשה עוד צעד אחד קדימה אנחנו נחשוב ככה, מי הם האנשים האלה?

<אלכסנדר מדבין: אנשים צעירים?

<אלכסנדר מדבין: לא, אי אפשר.

<אלכסנדר מדבין: כי אנשים שנולדו כאן בארץ או אלה שעלו ארצה בגיל רך הם לא מדברים רוסית.

<אלכסנדר מדבין: יכול להיות שהם מדברים, אבל רוסית היא לא שפת האם שלהם.

<אלכסנדר מדבין: פורמלית כן, אבל לא פורמלית לא.

<אלכסנדר מדבין: עברית זו שפת האם שלהם.

<אלכסנדר מדבין: גם במקרה הטוב שהם מדברים רוסית, הם מדברים עם מבטא אשכנזי, זאת אומרת שהר' שלהם היא ר' לא נכונה מבחינה רוסית, וגם הם מדברים עם אינטונציות וזה מצחיק מבחינת המאזין בשפה הרוסית.

<אלכסנדר מדבין: זה מצחיק.

<אלכסנדר מדבין: לא מדברים ברוסית ככה, אין אינטונציות כאלה ואין ר' כזו.

<אלכסנדר מדבין: אז אנשים צעירים לא מתאימים.

<אלכסנדר מדבין: אנשים מבוגרים גם לא מתאימים לנו, למה?

<אלכסנדר מדבין: כי הם לא שולטים בשפה העברית בצורה מכובדת.

<אלכסנדר מדבין: הרי זה ברור.

<אלכסנדר מדבין: אז מה הפתרון?

<אלכסנדר מדבין: שכבה דקה מאוד בגיל 40 פלוס מינוס, אלה שגרו במדינות חבר העמים במשך 20-25 שנה והשפה הרוסית היא שפת האם והם כבר קלטו את השפה העברית.

<אלכסנדר מדבין: הגיל צריך להיות 40 פלוס מינוס.

<אלכסנדר מדבין: אבל בואו נחשוב, בואו נהיה מציאותיים, בואו נעמוד עם שתי הרגליים על הקרקע, כמה אנשים כאלה יש בגיל 40 פלוס מינוס ששולטים בשתי השפות ומוכנים לעבוד ברדיו רק"ע באותה משכורת עלובה?

<אלכסנדר מדבין: הם כולם בהיי טק.

קסניה סבטלובה: אפרופו רשת ב'.

<אלכסנדר מדבין: כן, הם כולם בהיי טק.

<אלכסנדר מדבין: אנחנו לא נמצא אנשים כאלה.

<אלכסנדר מדבין: יכול להיות שבמקרה אנחנו נמצא איזה אדם עם כישרון מסוים שמתוך נסיבות אישיות כך וכך הוא מובטל אז הוא מוכן לעבוד.

אברהם נגוסה: מר אלכסנדר, אולי תתמקד - - -

<אלכסנדר מדבין: אני מסיים.

אברהם נגוסה: אני אשמח שתסיים, כי הזמן שלנו רץ, אבל אני רוצה שתתמקד.

אברהם נגוסה: למשל היו טענות שאמרו להם שיש תנאים טובים, לקחת עכשיו ולפרוש.

אברהם נגוסה: אתה מכיר עובדים שהלכו בכיוון הזה?

טלי פלוסקוב: אנחנו מכירים.

<אלכסנדר מדבין: כן, אני מכיר עובדים.

אברהם נגוסה: בגלל התנאים, לא בגלל שלחצו אותם לעזוב.

סופה לנדבר: הם עבדו בתנאים שהם היו צריכים לעזוב.

<אלכסנדר מדבין: אני מכיר אנשים כאלה שמוכנים לעזוב.

<אלכסנדר מדבין: אז מה הפתרון?

<אלכסנדר מדבין: הרי אנחנו מדברים על החלפת דורות, החלפת דורות זה תהליך ולא צריך להמציא את הגלגל, הגלגל הומצא כבר מזמן וקוראים לו רדיו רק"ע.

<אלכסנדר מדבין: כשאנחנו הגענו ארצה, כשאנחנו התחלנו לעבוד ברדיו רק"ע אנחנו היינו עולים חדשים, ירוקים, אבל יחד איתנו כתף אל כתף עבדו אנשים מהעלייה של שנות ה-70 שלימדו אותנו, שלימדו אותנו גם עבודה, גם שפה וגם ישראליות.

<אלכסנדר מדבין: כמה אנשים כאלה יושבים כאן?

<אלכסנדר מדבין: גם שמואל, גם מיכאל וכן הלאה.

<אלכסנדר מדבין: אז צריך לארגן את החלפת הדורות היום, אפילו אתמול, לא מחר, לא ב-31 במרץ.

<אלכסנדר מדבין: האשליה הזו שאפשר לקבל אנשים חדשים יותר טובים, זה מרשם ברור להמתת רק"ע, לא להחייאת רק"ע.

<אלכסנדר מדבין: נקודה.

<אלכסנדר מדבין: תודה.

אברהם נגוסה: אני חושב, חיה, שנסתפק בשמעון.

אברהם נגוסה: יש לך מה להוסיף על מה שאמר שמעון?

<חיה בראל: אני רוצה רק להוסיף לגבי שפות אחרות שאף אחד לא מייצג אותן.

אברהם נגוסה: כן, בסדר, אנחנו נשמע.

סופה לנדבר: לא, אנחנו רוצים שפה רוסית.

סופה לנדבר: בגלל שנשארו לנו 20 דקות אנחנו - - -

אברהם נגוסה: לא.

אברהם נגוסה: אולי תעדכני אותנו על שפות אחרות, שנדע שהן לא נפגעות, ואז אנחנו נשמע גם אחרים, אבל בקיצור.

<חיה בראל: יש עלייה מצרפת מאוד גדולה וכבר לפני שמר אלקבץ הגיע לתפקיד לפני שנה פרשו עובדים בצרפתית והיום יש לנו שם עובדת אחת ברשות השידור.

<חיה בראל: למרות מכתבים שנשלחו וכו' וכו' לא קיבלנו שום דבר מהאוצר.

<חיה בראל: יש עוד שפות שנפגעות, גם אנשים באמהרית יעזבו בסוף החודש הבא, מתוך 7 יישארו 6, שניים בחצי משרה.

<חיה בראל: קשה מאוד להחזיק רשת במצב שנוצר.

<חיה בראל: ועוד הערה אחת רק לסיום.

<חיה בראל: אינני יודעת כמה מן האנשים שיושבים פה עבדו אי פעם במצב של פירוק, אם אנשים מבינים את המשמעות.

<חיה בראל: בשבילי זו פעם ראשונה, אבל בלימודי ה-EMBA שלי באוניברסיטת תל אביב שמעתי הרצאות על מצבים כאלה ואין הרבה מה לעשות.

<חיה בראל: השמועות רצות, אנשים חיים באי ודאות, ההוא שמע מההוא שההוא אמר ככה וזה אמר ככה וזה מצב מאוד מאוד מצוקתי.

<חיה בראל: אנחנו נמצאים בו כבר הרבה זמן וכשהחוק הזה חוקק לפני שנה, בקיץ שעבר, היו פה אנשים שהיו בקואליציה.

<חיה בראל: אני מוכרחה לומר את זה.

<חיה בראל: אני הלכתי עם מנהל הרדיו הקודם, ד"ר מיכאל מירו, לחברי כנסת ולשרים וביקשנו 'תעצרו את החוק הזה, צריך לראות קדימה, לא רק לאותו יום'.

קסניה סבטלובה: חבל מאוד שלא שמעו לך אז.

<חיה בראל: אף אחד לא הקשיב לנו, בגלל כל מיני טעמים פוליטיים ואני ערנית לזה, אני מאוד מבינה מה שקורה.

<חיה בראל: אני מבקשת רק לשים לב, יש פה אוכלוסיות, רוסית משודר, אנחנו משדרים בין 11.5 ל-12 שעות ביממה יחסית לשפות אחרות שמשודרות רבע שעה, לפעמים בערב.

<חיה בראל: יש לנו שפות יהודיות שאנחנו שומרים עליהן, שזה לדינו ואידיש וארמית ומוגרבית, וזה אדם אחד באידיש, שלושת רבעי משרה בלדינו.

<חיה בראל: אני מבקשת, במסמך שנגיש, לשים לב לדברים האלה.

<חיה בראל: אלה אוכלוסיות שהגיעו לארץ, הם צורכים את אותה תרבות ישראלית כמו שצורך כל עולה חדש וכל אדם שנמצא פה כבר מספיק שנים כדי לדעת שזה תהליך, כמו שאמר מר מדבין, אבל אנחנו עובדים בתוך תאגיד שפועל על פי חוק ואנחנו אנשי מקצוע ואנחנו מצדנו עושים כל מה שאנחנו יכולים.

<חיה בראל: הבעיה של רק"ע - - -

סופה לנדבר: סליחה, אני יכולה לעצור אותך?

<חיה בראל: רק עוד משפט אחד.

סופה לנדבר: לא, סליחה, אני רוצה לעצור אותך ואני מבקשת סליחה.

סופה לנדבר: תשמעו, אנחנו הגענו לכאן לישיבה פעם נוספת בגלל רדיו רק"ע.

סופה לנדבר: יש לי כבוד, בתור שרה לשעבר, לכל השפות, לכל העליות, אבל יש פה בעיה.

סופה לנדבר: מיליון וחצי איש דורשים את רדיו רק"ע, רשות שידור ברוסית, ולא בגלל שזאת פריבילגיה שלנו, בגלל שהחובה של מדינת ישראל שהאנשים האלה יקבלו כיוון ודרך - - - אנחנו התאספנו ואנחנו נצא עם כלום.

סופה לנדבר: נשארו לנו רק כמה דקות לפני התחלת הישיבה במליאה ואני מבקשת ממך, עם כל זה שקשה לי לבטא את זה, אנחנו שמענו מהעובדים שאת מאיימת על אנשים, מחזיקה אותם קצר, מתייחסת בלי כבוד.

סופה לנדבר: נכון, הפירוק זה לחץ, אבל בלחץ צריכים לעמוד ואם ההנהלה לא מסוגלת לעמוד בלחץ אז יכול להיות שהיא פורשת.

סופה לנדבר: בלחץ כולם עומדים כצוות אחד.

סופה לנדבר: אני ניהלתי צוות לא קטן ובלחצים הצוות הזה עבד סביב השעון, וזה בגלל היחס.

סופה לנדבר: אני, כחברת כנסת, דורשת יחס לעובדים של רדיו רק"ע.

סופה לנדבר: אני חושבת שעם הרגשה אסור להתווכח.

סופה לנדבר: אם ההרגשה הזאת נמצאת בתוך רדיו רק"ע זה גרוע ביותר.

סופה לנדבר: אנחנו אומרים לכם כאן, הם לא עבדים, הם אנשים מקצועיים ביותר, עם השפה הרוסית והשפה העברית, אנשים מקצועיים שמשרתים את העלייה הזאת ואני חושבת שעכשיו עידוד העלייה גם בזכותם.

סופה לנדבר: אנחנו מבקשים שתיתנו להם פתרון דווקא ברדיו רק"ע.

סופה לנדבר: עם כל זה שאני מכבדת את כל העליות, אני יודעת שיש גידול בעלייה מצרפת ויש עוד כמה מדינות שעומדות בדרך לעלייה, אבל רדיו רק"ע, אנחנו לא משווים אותו לאף אחד ולא לשום דבר אחר ולכן אנחנו מבקשים תתייחסו בכבוד לאנשים האלה ותנסו להחזיר את האנשים המקצועיים.

סופה לנדבר: פרשו לפנסיה?

סופה לנדבר: מצוין, אבל בזמן הפירוק שיעבדו וישרתו את המיליון וחצי איש.

סופה לנדבר: ככה אנחנו מרגישים, ככה אנחנו חבים כלפי האנשים האלה ואני חושבת שגם אתם צריכים לחוק איתנו באותה הרגשה.

קסניה סבטלובה: חיה, יש לי שאלה עניינית אלייך, וגם אליך, אלכסנדר, עד כמה אתם מעורבים בהקמה של תאגיד השידור הישראלי הציבורי המיתולוגי שיוקם.

קסניה סבטלובה: מתי הוא יוקם אני לא יודעת, אבל כשאומרים לנו שתוקם תחנה שתשדר 24 שעות, מה זה אומר?

<שמעון אלקבץ: זה מעכשיו, זה לא קשור לתאגיד החדש.

קסניה סבטלובה: בסדר, אז אני שואלת ממי יוקם?

קסניה סבטלובה: מי ישדר בתחנה הזאת?

קסניה סבטלובה: אלה אנשים חיצוניים שיבואו מחוץ לארץ?

קסניה סבטלובה: שיבואו מהמאדים?

קסניה סבטלובה: מי האנשים האלה.

קסניה סבטלובה: זה במיוחד בעקבות הדברים שלך, אלכסנדר, שיש כמה אנשים, כמות מצומצמת מאוד של אנשי מקצוע שהם כבר עובדים במקצוע הזה.

קסניה סבטלובה: מי מהם שמע על משהו שכבר מתבשל, איזה תהליכים קורים, מה אנחנו יודעים על זה.

קסניה סבטלובה: אני חושבת שהגיע הזמן לשאול גם על הדברים האלה.

קסניה סבטלובה: מרץ זה עוד מעט, אנחנו עכשיו סוף נובמבר.

<שמעון אלקבץ: אבל עוד פעם, זה לא קשור למרץ.

<שמעון אלקבץ: אנחנו נמצאים עכשיו - - -

קסניה סבטלובה: אני חושבת שהכול קשור לכול.

קסניה סבטלובה: מפרקים ואחרי זה מקימים - - -

טלי פלוסקוב: אנחנו נורא מפחדים שבמרץ אנחנו נגיע ולא יהיה שום דבר.

קסניה סבטלובה: נכון, אנחנו מתקרבים למרץ.

קסניה סבטלובה: אני חושבת שזה לא הגיוני בכלל שאנחנו עוסקים ב - - - ואנחנו אומרים על ההכנות, לחכות, האם - - -

אברהם נגוסה: אני אשמח שתתייחס לזה בקיצור, אבל פה אני חושב שהגענו להסכמה, לסיכום, איתו שתוך שבוע ימים הוא מגיש לנו תכנית על הנושא הזה.

אברהם נגוסה: ואז אנחנו נביא את שר האוצר, את מנכ"ל משרד התקשורת, כך סיכמנו עכשיו.

<שמעון אלקבץ: אני אתייחס במסמך גם לנושא של ה-24 שעות, אבל רק במשפט אחד אני חייב להגיד שגם לי אין שום קשר כרגע לתאגיד השידור הישראלי החדש שאמור להיות מוקם.

<שמעון אלקבץ: אנחנו האנשים שקיבלנו מנדט וקיבלנו אישור של בית המשפט לפעול בפירוק, בכביש 1, עד ה-31 במרץ.

<שמעון אלקבץ: בכביש השני נוסע במקביל תאגיד השידור החדש שעדיין לא יודעים מי יהיו המנהלים שם, הם בשלבי סיום.

<שמעון אלקבץ: אני יכול להגיש פשוט מתוך ניסיון, הייתי בוועדת האיתור ואני יודע שהתהליך הזה פחות או יותר הסתיים ואני מניח שבמהלך הזמן הקרוב הם יפרסמו את התוצאות שלהם ואז אני אדע אם אני גם ממשיך לתאגיד השידור החדש, אני מאוד מקווה שכן.

<שמעון אלקבץ: לגבי השידור של ה-24 שעות, זה בתוך הבית של הפירוק.

<שמעון אלקבץ: למרות שאת יכולה להגיד לי 'שמעון, אבל איך אתה אומר דבר כזה?

<שמעון אלקבץ: אנחנו עם 18 עובדים', לא 17, 'בשפה הרוסית, גם ככה קשה לנו, עכשיו אתה מדבר על 24?' אני אומר כן, אני פותח את הדלת, שם רגל, קודם כל 24.

<שמעון אלקבץ: גם אם יהיה לנו קשה, גם אם זה יהיה בלתי אפשרי אנחנו נשדר מוזיקה - - -

טלי פלוסקוב: את אותם 18 - - -

<שמעון אלקבץ: לא, אני לא אומר את אותם אנשים.

קסניה סבטלובה: - - - שידורים של 24 שעות לא נוצרים תוך רגע אחד, הם נוצרים תוך חודשים - - -

<שמעון אלקבץ: גברתי, אני מתעקש שהביטוי חילופי דורות, מבחינתי לפחות, זה שילוב של דורות.

<שמעון אלקבץ: אני מבחינתי לא מאמין בחילופי דורות, אני מאמין שהוותיקים והצעירים ביחד יעשו את העבודה.

טלי פלוסקוב: שמעון, אנחנו רוצים להבין, ב-24 שעות שאתה מדבר עליהן, יש לך אפשרות לגייס עובדים נוספים?

<שמעון אלקבץ: התשובה היא שכרגע לא.

<שמעון אלקבץ: מה שאני מתכנן לעשות זה שני דברים, האחד, אנחנו מסתמכים על כוח האדם הקיים במרכיב השעות הקיימות.

<שמעון אלקבץ: אני לא אבוא ואגיד לאותם אנשים שעובדים היום 'תעשו עוד 7 שעות', או עוד 12 שעות או עוד 8 או 9 שעות, אלא אנחנו נשדר עריכות מוזיקליות כדי להרוויח קודם כל את התדר.

<שמעון אלקבץ: כי אם אנחנו לא ניקח את זה אנחנו פשוט נאבד את זה.

טלי פלוסקוב: אוקיי, עכשיו הבנתי.

טלי פלוסקוב: תשימו מוזיקה, הבנתי.

<שמעון אלקבץ: אבל מוזיקה שתהיה מגובה, עם עריכות, בצורה מסודרת.

<שמעון אלקבץ: יש לנו קרוב ל-40 תחנות רדיו של 106, מדובר בתחנות הרדיו החינוכיות, 14 מתוכן הן 14 תחנות שעובדות בקמפוסים, באוניברסיטאות, חלק גדול מהסטודנטים שם ומהסטודנטיות שם הם עולים מחבר העמים, הם בני העדה האתיופית, הם דוברי השפה.

<שמעון אלקבץ: נכון, הם לא דוברי השפה המושלמת, אבל אני לא מחפש את השפה המושלמת, אני מחפש לקרב אותם, הם יתחילו להשתלב, גם כמפיקים וגם כמתמחים, וגם בשעות הלילה הם יעשו את המוזיקה שהצעירים אוהבים, וננסה למצוא איזה משימה שמתאימה - - -

טלי פלוסקוב: אני חושבת ששילוב דורות זה רעיון מצוין, אבל צריך לשמור על הכוח, אתה מאבד היום את האנשים היחידים שהם יכולים להעביר את הניסיון והידע שלהם לדור הצעיר שאתה מדבר עליו.

<שמעון אלקבץ: אבל את צודקת, אנחנו נמצאים בפירוק.

טלי פלוסקוב: אבל אנחנו מאבדים אותם.

<שמעון אלקבץ: אנחנו נמצאים בפירוק.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: יש דוברי ספרדית?

אברהם נגוסה: גב' לוינסון?

<רוקסנה לוינסון: תודה רבה.

<רוקסנה לוינסון: אני עיתונאית כתבת בתחנת רדיו שמשדרת לאמריקה הלטינית, ספרד וארצות הברית הספרדית וגם של סוכנות הידיעות שנקראת The news Jewish agency בארגנטינה.

<רוקסנה לוינסון: אני גם לשעבר דוברת שגרירות ישראל בארגנטינה ופרגוואי וגם של הקהילה היהודית בארגנטינה.

<רוקסנה לוינסון: יש שני מצבים, יש עולים חדשים ולא כל כך חדשים מארגנטינה.

<רוקסנה לוינסון: למרות שכולנו באנו עם בסיס של עברית מרוב מדינות אמריקה הלטינית רוב העולים לא מסוגלים להבין את החדשות ואת התכנים בעברית במהלך הרבה שנים.

<רוקסנה לוינסון: זה דבר ראשון.

<רוקסנה לוינסון: דבר שני, העובדה שאנחנו לומדים עברית בחוץ לארץ זה לא אומר שלא מגיע לנו שידור בספרדית, אלא ההיפך.

קסניה סבטלובה: כמה אנשים אתם?

<רוקסנה לוינסון: האמת שהעברתי מסמך לחבר הכנסת עם כל הנתונים של עולים מאמריקה הלטינית וגם - - -

קסניה סבטלובה: בתחנה כמה עובדים, כמה משדרים.

<רוקסנה לוינסון: בתחנה יש עובד אחד, הוא זמני והוא משדר רבע שעה ביום, לא כל יום.

<רוקסנה לוינסון: ולא כל יום באותה שעה.

קסניה סבטלובה: זה לכל אמריקה הלטינית.

אברהם נגוסה: וגם בהתנדבות.

קסניה סבטלובה: זה עצוב.

<רוקסנה לוינסון: יש קהילות יהודיות באמריקה הלטינית ובספרד ובעוד מקומות דוברי ספרדית שהם מאוד קשורים למדינת ישראל.

<רוקסנה לוינסון: יש מצב בתקשורת הדוברת ספרדית היום של עיוות ושל דה לגיטימציה של מדינת ישראל ברמה מאוד חמורה ובמיוחד שזה דיס אינפורמציה.

<רוקסנה לוינסון: האנשים מיואשים, מבקשים איך אפשר לדעת מה קורה בישראל.

<רוקסנה לוינסון: אז אין לי שום ספק, כי לפני כמה שנים אני עשיתי פה בצורה מאוד פרטית תכנית רדיו דרך האינטרנט, כמה שיכולתי להחזיק אותה, היינו שני אנשים וזה היה מאוד מאוד מוצלח מבחינת כמות האנשים שהאזינו ושעקבו אחרי התכנית.

<רוקסנה לוינסון: יש צורך חשוב מאוד בתכנים, לא רק חדשות, תרבות, כל מה שקשור למדינת ישראל מעניין את האנשים דוברי הספרדית בקהילות היהודיות ולאוהבי ישראל במדינות אמריקה הלטינית.

<רוקסנה לוינסון: תודה רבה.

קסניה סבטלובה: זה מפעל חשוב מאוד.

אברהם נגוסה: מר אברהם שרנופולסקי, חזית הכבוד.

<אברהם שרנופולסקי: תודה רבה.

<אברהם שרנופולסקי: באתר האינטרנט של חזית הכבוד גם דף ידידי רדיו רק"ע ופונים אלינו אלפים רבים של אנשים שתומכים ברדיו רק"ע ומתנגדים לכל המעשים שפוגעים ברדיו רק"ע.

<אברהם שרנופולסקי: ידוע לנו שכ-200,000 ניצולי שואה וקשישים נזקקים, שלהם יש רק מקור מידע יחיד וזה רדיו רק"ע, משום שערוץ 9 עכשיו בתהליך סגירה, רוב האנשים כבר קיבלו מכתבי פיטורים.

<אברהם שרנופולסקי: אנחנו רואים במצב וביחסים בין הנהלת רשות השידור ועובדי רדיו רק"ע מצב חמור מאוד ואנחנו רואים בזה אפליה.

<אברהם שרנופולסקי: איך יכול להיות שברדיו רק"ע, שמשדרים בשפה הרוסית, עובדים 18 אנשים וברדיו שמשרדים בשפה ערבית 90 אנשים?

<אברהם שרנופולסקי: זאת אפליה.

<אברהם שרנופולסקי: איך יכול להיות שהיחסים בין מנהלת החטיבה לבין עובדי רדיו רק"ע הם בלתי נסבלים?

<אברהם שרנופולסקי: הם חמורים מאוד.

<אברהם שרנופולסקי: איך יכול להיות שמנהלת החטיבה לא שולטת בשפה הרוסית?

<אברהם שרנופולסקי: זה מוזר מאוד.

<אברהם שרנופולסקי: אז אני מקווה שוועדת העלייה והקליטה וחברי הכנסת יקבלו החלטות ראויות שנוכל לשפר את מצבם של עובדי רק"ע.

<אברהם שרנופולסקי: תודה רבה.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: פרופ' רפי מן, חוקר תקשורת מגזרית בבית הספר לתקשורת באוניברסיטת אריאל.

<רפי מן: תודה, כבוד היושב ראש.

<רפי מן: אני מבין שהזמן קצר אז לא נותר לי לומר הרבה אחרי הדברים ששמענו וגם הסיכום.

<רפי מן: אני מקווה באמת עבור כולם שתצליחו לשכנע את משרד האוצר לתת את הכספים למרות שהבעיה היא בעיה באמת, אי אפשר לנתק, זה לא עניין סקטוריאלי, זה עניין בסיסי שנוגע לחוק השידור הציבורי ואי אפשר להפריד בין הסוגיות האלה, לא רק בגלל הבעיות של גוף בפירוק, אלא בעצם כי השידור בשפות הזרות זה חלק בלתי נפרד, או הייתי אומר חלק מליבת התפקיד של שידור ציבורי ואין ספק שהערוץ הזה, שהוקם ב-1991, שנועד לתת מענה כשהצורך הובהר אז לציבור בזמן מלחמת המפרץ הראשונה חייב הקמת ערוץ כזה.

<רפי מן: אני חושב שאפשר ללמוד לקח אחד מהדיון שמתקיים כאן היום, עד כמה בעייתי היה החוק ועד כמה טעו האנשים כאשר נסחפו לתמוך במהלך הזה כאשר הוא הוצג לא כהצלת השידור הציבורי, שזה עניין חיוני, אלא בהליך שנשמע מאוד פופוליסטי, לשחרר את עם ישראל מהאגרה.

<רפי מן: וכך זה נאמר בפלקט שניצב כאשר הציגו את זה.

<רפי מן: אין ספק לכל מי שמכיר את התחום הזה, גם אם הוא לא דובר רוסית ולא מאזין לרדיו הזה, אבל הוא מכיר את מפת התקשורת בישראל, עד כמה השידורים של רדיו רק"ע הם חיוניים וחסרי תחליף.

<רפי מן: הדור הצעיר מהעלייה המבורכת הזאת מברית המועצות, אני מניח, משתמש באינטרנט בעיקר כדי לקבל את המידע שלו, אבל עדיין יש קבוצה מאוד מאוד גדולה, אני לא יכול לתת נתונים מספריים, אבל ברור לכולנו שמבחינתם זה ערוץ החיים, מבחינת מידע על מה שקורה במדינת ישראל.

<רפי מן: לכן אני חושב שמה שנעשה כאן היום, המאמץ להבטיח שגם בזמן הזה שאנחנו לא יודעים אם הוא יסתיים באמת ב-31 במרץ, כאשר יקום התאגיד, ייעשו כל המאמצים במשותף, גם על ידי שמעון אלקבץ, שמשקיע בזה, אני יודע, מאמץ רב מאוד, וגם בסיוע חברי הכנסת, כי בסופו של דבר זה לא עניין של מגזר מסוים או של סקטור מסוים, זאת חובה שמוטלת על מדינת ישראל ועל רשות השידור ועל כל מי שמקבל החלטות בממשלה ובכנסת, להבטיח שהשידורים האלה, גם ברוסית, גם באמהרית, גם בספרדית ובכל השפות האחרות, יימשכו.

<רפי מן: כי אחרת הפגיעה הזאת היא פגיעה לא רק בעובדים והפגיעה הזאת היא בהחלט חמורה, אלא פגיעה באחד הערכים הבסיסיים ביותר של מדינת ישראל, שעדיין קיים למרות הכול, קליטת עלייה, בניין אומה ומסירת מידע לכל הסקטורים ולכל הקבוצות שחיות במדינת ישראל.

<רפי מן: אני מודה לכם על זה שנתתם לי לומר את הדברים.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

<ויקטור זגינאילוב: אני ויקטור, מאזין של רדיו רק"ע 18 שנים.

<ויקטור זגינאילוב: לצערי הרב אין לנו אלכס איש שלום.

<ויקטור זגינאילוב: אלכס איש שלום היה איש ששידר ברדיו רק"ע והוא לא חלק מהעלייה, הוא הפך נשמה שלנו.

<ויקטור זגינאילוב: ופה שמואל בן צבי, הוא בינתיים ברדיו - - - איפה רפאל רם עכשיו?

<ויקטור זגינאילוב: מי יודע מי זה רפאל רם?

<ויקטור זגינאילוב: אז אני יכול להגיד שהוא היה מורה שלי לדבר בצורה כמו שאני עכשיו בכנסת.

<ויקטור זגינאילוב: אני לא בקרמלין היום, אני בכנסת היהודית ואלכסנדר דב גם, שאנחנו עכשיו איתו בשידור חי, זה גם אחד מהמורים.

<ויקטור זגינאילוב: טטיאנה ברסקי, המוזיקה, אילנה ברנר זה יותר ממוזיקה, זה יותר מתיאטרון, זה המרכז ונקודת הג'י של העולים החדשים.

<ויקטור זגינאילוב: אם משהו קרה אנחנו עולים לרדיו רק"ע.

<ויקטור זגינאילוב: אז מה שהיום אנחנו שומעים, שפוגעים באנשים שבינתיים מחזיקים את תיבת נח ואנחנו שורדים איתם ביחד, מה אנחנו מבקשים, מאזינים?

<ויקטור זגינאילוב: כי אני נהג מונית, אתם הבנתם.

<ויקטור זגינאילוב: מי יכול חוץ מעובדי רדיו רק"ע להגיד בעל פה תכניות של רדיו רק"ע, מפירוש העיתונאים, מוזיקה, ז'ורנל - - -

טלי פלוסקוב: רק נהגים.

<ויקטור זגינאילוב: אז אני יודע הכול ויודע מי ומתי.

<ויקטור זגינאילוב: אנחנו תמיד מדברים וגם משתמשים ברדיו רק"ע בחופש הביטוי, רדיו, אינטרנט וטלפון זה השילוש הקדוש שלנו, שזה חופש הביטוי, שאנחנו יכולים להגיד לאנשים.

<ויקטור זגינאילוב: אז אין דבר כזה שברדיו רק"ע מי שנשאר היום צריך ללכת הביתה, זה דינוזאור, זה תנינים גדולים שלנו שחייבים להיות, כי זה חלק מהעלייה, אינטגרציה, כולל האחים האתיופים, אני תמיד מתייעץ במוניות הדר, הם חינכו אותי איך לדבר, אם אתה לא הופך את השולחן לא זז שום דבר.

<ויקטור זגינאילוב: אז מה שהיה, יקרים שלנו, עוד משהו, ערפל פה, יש אנשים שעוד מעט צריכים לצאת.

<ויקטור זגינאילוב: חס וחלילה שכמו אלכס איש שלום, כי אנשים כמו אלכס איש שלום, אני יודע שהוא נפטר, אבל הקול שלו - - -

<שמעון אלקבץ: הוא סמל עבורו.

<ויקטור זגינאילוב: הוא לא רק סמל, גם בשבת בבוקר, רפאל רם, היום פתאום קיבלנו הודעה שהוא לא מפרש, אבל אף שבת שעבדתי בתחנת דלק בשנת 97' לא היה מתחיל בלי שאני לא שומע שבת בבוקר יום פה, אמא שותה המון קפה, אבא שלי קורא עיתון, אני מחזיק בלון.

<ויקטור זגינאילוב: זה רדיו רק"ע.

<ויקטור זגינאילוב: אז זה דבר טבעי, העלייה הרוסית, העלייה האמהרית, העלייה הספרדית, הצרפתית במיוחד שרוצים לשמוע.

<ויקטור זגינאילוב: אני לא מבין, אבל אני שומע אתכם.

<ויקטור זגינאילוב: אז אני מבקש, תשומת לב וזה הישרדות אמיתית.

<שמעון אלקבץ: אני יכול להציע משהו לאלכסנדר, ברצינות?

<שמעון אלקבץ: אני במקומך הייתי מציע לו תכנית אורח בשיחות עם מאזינים.

<שמעון אלקבץ: אני רציני.

<שמעון אלקבץ: שידבר עם האנשים.

<קריאה: שמעון, הוא משתתף ב - - -

<שמעון אלקבץ: אה, הוא משתתף בפאנלים.

<ויקטור זגינאילוב: בצנזורה של דב.

אברהם נגוסה: חברת הכנסת טלי.

טלי פלוסקוב: אנחנו ב-11:00 חייבים להיות במליאה ולא נעים לנו לקום באמצע הישיבה כשיש לנו אורחים כל כך מכובדים.

טלי פלוסקוב: אני רוצה דבר אחד להגיד, דיברו פה בעצם לכמה אנשים רדיו רק"ע מדבר וכמה אנשים משתמשים ברדיו רק"ע ואמרת שאין לך נתונים.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לתת לכם דוגמה אחת.

טלי פלוסקוב: יום אחד אני מקבלת טלפון ממשרד האוצר, זועק, 'טלי, תעזרי לנו', מה קרה?

טלי פלוסקוב: מישהו ברדיו רק"ע אמר שיש עיכוב של תשלום לפליטי שואה שצריכים לרוץ וללכת וכולם התחילו להתקשר למשרד האוצר ומשרד האוצר לא ידע על מה מדובר.

טלי פלוסקוב: אז ביקשו ממני, הסבירו לי מה צריך לעשות, התקשרתי לרדיו רק"ע, אמרתי להם, הסברתי להם מה קורה, תוך שעה קיבלתי שתי דקות בשידור ואני אומרת לכם, אני מלאת הערכה לדבר הזה.

טלי פלוסקוב: מיד בשידור הסברנו לאנשים מה צריך לעשות, איך זה עובד ותוך שעה כל הטלפונים הופסקו.

טלי פלוסקוב: למה אני אומרת את זה?

טלי פלוסקוב: כמה אנשים שומעים לרדיו הזה וכמה תפקיד יש לאנשים האלה לעזור לאנשים שעוד לא מצאו את עצמם.

טלי פלוסקוב: לצערי הרב יש חלק לא קטן של אנשים שזה מקור המידע שלהם, גם בזמן מלחמה, גם בזמן שינויים שקורים במדינה שלנו ובכל דבר אחר.

<קריאה: בזמן בחירות.

טלי פלוסקוב: בזמן בחירות, נכון, צריכים לקבל מידע.

טלי פלוסקוב: אני חושבת שאני אומרת משהו שכולם פה יסכימו, אין תחליף והחשיבות היא ענקית.

טלי פלוסקוב: לכן אני חוזרת למה שאנחנו דיברנו פה ואני אומרת לאדוני היושב ראש, אחת, אנחנו כמובן - - - אגב, אני חייבת להגיד למר אלקבץ, אני באמת רוצה להתנצל על ההתנפלות שלי בתחילת הדיון.

טלי פלוסקוב: אני רוצה שתבינו, כמה פעמים אנחנו, חברי הכנסת, מדברים בנושא הזה כבר.

טלי פלוסקוב: אני היום באתי לישיבה ואמרתי אני הולכת ל התפוצץ כאן, כי חבל על כל דקה שלנו, במקום שאנחנו נעשה דברים חשובים למדינה אנחנו חוזרים על אותם הדיונים בלי לקבל תוצאה בלי לראות מה בסוף אנחנו הולכים לעשות.

טלי פלוסקוב: לכן זה מרגיז.

טלי פלוסקוב: לכן אני אומרת שוב, אנחנו לא נגדכם, אנחנו רוצים לעזור לכם כדי לשמור על ה - - -

<שמעון אלקבץ: פס הקול.

<שמעון אלקבץ: זה פסקול.

טלי פלוסקוב: בדיוק.

טלי פלוסקוב: תנו לנו כלים מה אתם צריכים, אנחנו כבר נראה איך אנחנו נלחמים בכלים שיש לנו, אבל בינתיים אנחנו לא מרגישים שאנחנו שותפים.

טלי פלוסקוב: אגב, אני באמת רוצה לבקש בפעם הבאה, זה לא פייר שנמצאים פה רק נציגים של הרשות בפירוק, אני רוצה לראות מה מתכננים לנו מחודש מרץ ואני לא ראיתי פה עדיין אף אחד באף דיון נציג של התאגיד החדש שיגידו לנו.

טלי פלוסקוב: בעיניי הם כבר צריכים לגייס אנשים, הם צריכים לראיין - - -

קסניה סבטלובה: זה ארבעה חודשים מהיום.

טלי פלוסקוב: זה כלום, כבר לא נשאר כלום.

טלי פלוסקוב: בחודש פברואר ונצעק גוולד?

קסניה סבטלובה: אני גם לא מכירה אף אחד שפנו אליו ומדברים איתו.

אברהם נגוסה: כי כרגע אין גוף.

<שמעון אלקבץ: לא פנו עדיין לאף אחד משום שהם עדיין לא בחרו את המנהלים של - - -

קסניה סבטלובה: בגלל זה יש לי ספק רב שמרץ יהיה מרץ.

טלי פלוסקוב: אז אנחנו צריכים להלחיץ אותם, נציג האוצר צריך להיות פה, נציג של משרד התקשורת צריך להיות פה.

טלי פלוסקוב: יש פה הרבה שאלות שעוד לא קיבלנו תשובות.

<קריאה: פנו לשר התקשורת, למה אתם לא פונים לשר התקשורת?

טלי פלוסקוב: גם לשר התקשורת.

טלי פלוסקוב: מנכ"ל משרד התקשורת צריך להיות פה גם.

טלי פלוסקוב: את ראש הממשלה לא נביא לכאן.

אברהם נגוסה: אנחנו קיבלנו אישור לגלוש ולכן אני רוצה לתת לכמה אנשים, אבל אני רוצה שתדברו בקיצור.

אברהם נגוסה: מר שמואל בן צבי.

<שמואל בן צבי: ניהלתי את רק"ע מהיווסדה 20 שנה ואני רוצה להגיד לכם שב-20 שנות השתתפותי בוועדות בכנסת זאת בין המעמיקות והיעילות שאני שמעתי אי פעם.

<שמואל בן צבי: בדרך כלל אמרו שוועדות כנסת זה לא שווה, רק מדברים, אין החלטות, אין עזרה, אין אפילו ניסיון לשתף פעולה ביחד.

<שמואל בן צבי: אני ממש ממש מודה לכולכם, כי אני רואה עכשיו את זה מהצד.

<שמואל בן צבי: אני רוצה גם להגיד שנכון לעכשיו קול ישראל בכלל כולל רדיו רק"ע, זה נמצא בידיים טובות, אני מדבר על שמעון אלקבץ.

<שמואל בן צבי: אני מסתכל על זה מהצד.

טלי פלוסקוב: אנחנו רואים את זה.

<שמואל בן צבי: זה בן אדם שהכניס את יחסי האנוש וזה דבר שהיה מאוד חסר.

<שמואל בן צבי: ודבר אחרון, מי שמוביל עכשיו את הרוסית זה בן אדם שיודע מה הוא עושה והוא אחד מהגורמים שהביא למצב שזה כל כך מעניין.

<שמואל בן צבי: אני פשוט מסתכל מהצד ואומר שכל כך אכפת לכם כולכם ואתם כל כך כואבים את מה שקורה עכשיו שלדעתי, אני אופטימי, אנחנו נצא מזה, בעזרה של כולם שמשתפים פעולה ביחד.

<שמואל בן צבי: תודה רבה לכם.

<אולגה סושנסקי: אני יושבת ראש התאחדות עולי אוקראינה ואני רוצה להגיד שעכשיו אני מתגוררת בפרדס חנה ותיכף כשאני עשיתי שלט בשביל מי שרוצה לחתום על מכתב, זה למסור לרדיו רק"ע, שלא יפרישו את האנשים, את העובדים, היו לי 30 חתימות, שזה אנשים של ההוסטל שאני מתגוררת שם וגם עובדת.

<אולגה סושנסקי: הם לא רוצים שיסגרו את רדיו רק"ע ויפרישו את העובדים שהם כל כך התרגלו אליהם, הם כל כך רוצים לשמוע אותם.

<אולגה סושנסקי: אני שלחתי את המכתב הזה לרדיו רק"ע, אני לא יודעת מי קיבל ואיך הגיבו על זה.

<אולגה סושנסקי: מה שקשור להתאחדות עולי אוקראינה אני רוצה להגיד, כל פרסומת שאנחנו רוצים לפרסם לאנשים, זה רק ברדיו רק"ע.

<קריאה: זה לא פרסומת, הודעות.

<אולגה סושנסקי: הודעות, בסדר.

טלי פלוסקוב: אנחנו מבינים מה המשמעות.

טלי פלוסקוב: לא מסחרית, העברת מידע.

<אולגה סושנסקי: לא מסחרי, הודעות.

<אולגה סושנסקי: מה שנוגע בכל מיני שידורים, גם מביטוח לאומי, גם כשיש שידורים ישירים, שזה באולפן, הם משתמשים באנשים ובאמת עונים על שאלות.

<אולגה סושנסקי: כמה השידורים מגוונים.

<אולגה סושנסקי: אני חושבת שתעשו מאמץ ותחשבו טוב על האנשים שעלו ארצה בשביל להיות ביחד בקהילה אחת.

<אולגה סושנסקי: תודה רבה.

<אסתר סושנסקי: אני רכזת קו חם בשפה הרוסית בעמותה 'כן לזקן'.

<אסתר סושנסקי: אני רוצה לציין את התרומה הענקית של רדיו רק"ע לאוכלוסיית הקשישים העולים החדשים בארץ.

<אסתר סושנסקי: זו אוכלוסייה שזקוקה לערוץ הזה, כי זה ערוץ חיבור של הקשישים דוברי הרוסית עם המציאות.

<אסתר סושנסקי: אין עוד תחליף לערוץ הזה.

<אסתר סושנסקי: כל המידע והכול הם מקבלים דרך הרדיו.

<אסתר סושנסקי: גם האוכלוסייה של הקשישים לא למדו ואף פעם לא יידעו את השפה, בגלל בעיות של זִקנה הם לא מסוגלים אפילו לקרוא עיתון, זה ירידה ברמת ראייה והכול.

<אסתר סושנסקי: לשמוע ברדיו זה מידע הכי נגיש.

<אסתר סושנסקי: מאוד מאוד חשוב שזה יימשך.

<אסתר סושנסקי: רדיו רק"ע פרסם את ההודעות שלנו, כעמותה, במשך חמש שנים ואנחנו שירתנו עשרות אלפי קשישים דוברי רוסית.

<אסתר סושנסקי: עכשיו סגירת פינת ההודעות ברדיו רק"ע גורמת לירידה דרסטית בכמות הפניות של קשישים.

<אסתר סושנסקי: כל המידע החדש, מה שקורה במדינה, הם לא מקבלים עכשיו וזה מאוד פוגע באיכות החיים של אנשים.

<שמעון אלקבץ: את פינת המודעה שאת מדברת עליה, ברמת המידע האינפורמטיבית, נחזיר, אבל אני רוצה להדגיש שכל המידע שהוא מידע מסחרי שעל פי חוק אסור לנו, אנחנו נוציא.

<אסתר סושנסקי: חס ושלום.

<שמעון אלקבץ: את אומרת חס ושלום, אבל אנחנו נחשפנו לתלונות - - -

<אסתר סושנסקי: אנחנו לא מדברים על מידע מסחרי.

<שמעון אלקבץ: מידע אינפורמטיבי יחזור ברמה המיידית.

<שמעון אלקבץ: לא יהיה מצב שהמידע האינפורמטיבי שלכם לא יהיה.

<שמעון אלקבץ: מידע מסחרי לא.

<אסתר סושנסקי: תודה.

<אסתר סושנסקי: גם אף אחד לא אמר שמדובר גם באוכלוסייה של ניצולי שואה, שכל מידע חדש שהם אמורים לקבל זה דרך הערוץ, בכלל לא מדובר במידע מסחרי, בכלל.

<קריאה: זה מאוד חשוב, הם לא מדברים שפות אחרות.

<אסתר סושנסקי: אז אני מאוד מבקשת להחזיר אם אפשר, בהקדם האפשרי, את פינת המודעות.

אברהם נגוסה: רומן גורביץ.

אברהם נגוסה: הדובר האחרון שלנו.

<רומן גורביץ': אני אולי קצת אהרוס את מצב הרוח הדבש שלנו שפה נוצר לקראת סוף הדיון ומה שחשוב לי להגיד למנהלים ברק"ע, אולי אתם לא מתארים לעצמכם עד כמה רדיו רק"ע חשוב לציבור רחב של אנשים.

<רומן גורביץ': כבר הוקם ונמצאים פה פועלים של הוועד הציבורי, שאנשים ממש נלחמים להצלת רדיו רק"ע.

<רומן גורביץ': יש עצומה באינטרנט שגויסו אלפי חתימות, יש מכתב פתוח לראש הממשלה, שהוא במקרה שר התקשורת ובאמת נשמח לראות אותו או את נציגיו פה בפעם הבאה, עם קריאה מאנשי תרבות מובילים, ישראלים דוברי רוסית להצלת רק"ע.

<רומן גורביץ': מה שאני רוצה להגיד, שלצערי מה שאנחנו שומעים מתוך הרדיו וגם כשמר אלקבץ דיבר קיבלתי פה פתקים מאנשים שעבדו ועובדים ברדיו, שהדברים פשוט לא כל כך נכונים, שיש גם איומים לכאורה על אנשים, שיש תנאי עבודה לא סבירים ולא מכובדים ולא מקובלים לאנשים בתוך הרדיו.

<רומן גורביץ': מה שאני מנסה להגיד זה דבר די פשוט, שאתם אולי באמת לא מתארים לעצמכם עד כמה הרדיו הזה חשוב לאנשים ואנשים מוכנים להגן על הרדיו כי זה סמל וכל מה שקורה בתוך הרדיו אנחנו נדע, אנחנו נפרסם ואנחנו נביא לכנסת ואנחנו, שמעון, מאוד נשמח לשיתוף פעולה.

<רומן גורביץ': אתה אמרת יפה שאתה כמפקד שעובד מול החטיבה שלו, אבל אני אזכיר לך שבצה"ל יש נוהל אחריי, שמפקדים הולכים קדימה ואז נהרגים גם ראשונים ויש בצבאות אחרים נוהל אחר, ששולחים לשדה מוקשים את החיילים ואז החיילים נהרגים ואנחנו מאוד רוצים ומאוד מקווים שאתה תהיה בנוהל אחריי של צה"ל.

<שמעון אלקבץ: אני חסיד הגישה הצה"לית.

<קריאה: ולא תיהרג.

אברהם נגוסה: אני וחבריי חברי הכנסת, בנושא העלייה והקליטה אין אופוזיציה וקואליציה, כולנו בכל נושא, גם בחינוך, גם בתעסוקה, עובדים יד ביד כי אנחנו היינו עולים חדשים ואנחנו יודעים.

אברהם נגוסה: בנושא רק"ע אנחנו, חברי הכנסת, לא ניתן לפגוע בצרכים החיוניים של העולים החדשים וגם העולים הפוטנציאליים מחוץ לארץ שמאזינים לרק"ע ולכן אנחנו נעשה הכול כדי לשמור את המסגרת ואני רואה, יש לנו פה שותפים באמת אמיתיים מקצועיים שאני רואה פה בדיון כוונות טובות ונשלב ידיים וכולנו נקדם את הנושא.

אברהם נגוסה: אנחנו סיכמנו שמר שמעון אלקבץ יגיש לנו תוך שבועיים - - -

<שמעון אלקבץ: שבוע.

אברהם נגוסה: אתה כל כך נמרץ.

<שמעון אלקבץ: אמרתי אפילו עד שבוע.

אברהם נגוסה: אז תוך שבוע אנחנו נקבל ממנו את התכנית ואז חברי הכנסת, ביחד נפעל להביא נציג משרד התקשורת, אני לא יכול להבטיח לכם להביא את ראש הממשלה, כי הוא עסוק מאוד, אתם יודעים, אבל אנחנו יכולים להביא את המנכ"ל וגם את שר האוצר, אנחנו נעשה את המאמץ, קשה להבטיח להביא את שר האוצר - - -

טלי פלוסקוב: אז גם מנכ"ל.

אברהם נגוסה: גם מנכ"ל האוצר יבוא.

אברהם נגוסה: אנחנו נעשה מאמץ ששר האוצר יגיע, יש לנו גם פה חברה מהמפלגה שלו - - -

טלי פלוסקוב: ואנחנו יודעים שהעניינים האלה חשובים לו.

אברהם נגוסה: ונציגי התאגיד החדש.

אברהם נגוסה: אנחנו הבהרנו פה שיש תאגיד חדש, אנחנו רוצים לדעת מה הם מתכוונים לעשות.

אברהם נגוסה: לכן אנחנו רוצים להזמין אותם ולקיים את הדיון בהקדם האפשרי ונודיע לכם.

אברהם נגוסה: וכולנו נמשיך במאבק הזה כי העולים החדשים צריכים לקבל מה שמגיע להם.

אברהם נגוסה: תודה לכל אחד ואחד שהשתתפתם.