ועדת המשנה לצער בעלי חיים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 1, 2015-11-09 12:00

איציק שמולי: ברשותכם, למיטב זכרוני למעשה זו הישיבה הראשונה של ועדת המשנה למניעת צער בעלי חיים.

איציק שמולי: קודם כל אני רוצה להודות ליושב ראש ועדת החינוך וגם להנהלת הועדה שגם בירכו, תמכו וקידמו וראו את החשיבות של הקמת ועדת המשנה.

איציק שמולי: באותה נשימה כשביקשנו להביא את הדיון, הזה בעקבות דיווחים קשים מאוד שהגיעו מהארגונים לגבי המוכנות של המתקנים שלהם וגם של המתקנים של הרשויות, קיבלנו אור ירוק והדיון הזה נקבע בצורה מהירה וזריזה.

איציק שמולי: אני רוצה להגיד לכם משהו, יש עכשיו מצב איום מהבוקר, אשקלון מוצפת לגמרי.

איציק שמולי: אני בטוח שמכל הדיווחים שעולים בכלי התקשורת, שמעתי על בית החולים, שמעתי על אנשים שתקועים, שמעתי על הרבה דברים וכואבים שקורים כרגע בעיר אשקלון.

איציק שמולי: אני לא יודע, אני כן יודע לצערי מי חושב כרגע על בעלי החיים המסכנים שזרוקים שם ברחובות.

איציק שמולי: כמה מהם טובעים או יטבעו וכמה מהם יקפאו מקור ולא יעברו את הלילה הקרוב וכמה מהם שכן יצליחו לעבור את הלילה הקרוב לא יעברו את הלילה הבא.

איציק שמולי: אני אומר לכם, פה בכנסת אנחנו עוסקים בדברים גדולים וחשובים.

איציק שמולי: אנחנו מדברים על תהליך השלום, מדברים על צמצום פערים - - - <קריאה:> וגם אין שלום.

איציק שמולי: מדברים על הפרדת הרשויות כן או לא.

איציק שמולי: כן, אבל איפה מתחילה הרשות השופטת ואיפה נגמרת המחוקקת, הדמוקרטיה.

איציק שמולי: מילים גדולות וחשובות.

איציק שמולי: אני אומר לכם, אני ביום שהשר אמר את ההתבטאות האומללה שלו עם הטרנספר, ביום הזה אני עשיתי מעשה.

איציק שמולי: מתחת לבלוק שלי יצא שכמה ימים קודם נולדו גורים קטנים של חתולים.

איציק שמולי: בהתחלה הם ככה הלכו, הם היו חסרי אוריינטציה ואז כשהתקרבתי אליהם ראיתי שהם עיוורים.

איציק שמולי: שניים מהגורים פשוט לא רואים מה קורה מימנם ומשמאלם.

איציק שמולי: מאז אני שמתי לעצמי נוהל כשאני יוצא בבוקר ולפני שאני מתניע את האוטו לכנסת אני מאכיל אותם.

איציק שמולי: ROYAL CANIN, חברים, לא סתם וכשאני חוזר בערב אני מאכיל אותם.

איציק שמולי: אני אומר לכם, זה הדבר החשוב ביותר שאני אעשה היום, ביום שני זה החשוב ביותר.

איציק שמולי: תזכרו שהיום בבוקר היה פה חוק שאני היוזם שלו, אומנם התוצאה הסופית שלו לא הייתה אידיאלית, אבל זה חוק שישפר את המצב בהחלט.

איציק שמולי: אני אומר לכם, אנחנו הרבה פעמים מחכים לכנסת ולממשלה ולפסיקות של בית המשפט העליון שרק ייתן אמירה, ייתן איזה חוק או איזו פסיקה ומדינת ישראל תהפוך למקום טוב יותר.

איציק שמולי: אני אומר לכם, חלק מהשינוי, חלק מרכזי מהשינוי, חלק משמעותי מאוד מהשינוי יתחיל בזה שאנשים יהיו מודעים למה שקורה סביבם וינסו לשנות קצת, בקטנה, להאכיל שניים וחצי חתולים מתחת לבלוק.

איציק שמולי: תאמינו לי, העולם שלנו יראה טוב יותר ביום שזה יקרה.

איציק שמולי: ברשות

איציק שמולי: כם אני רוצה לעבור לדיון ולהתחיל הפעם דווקא בארגונים, ב"תנו לחיות לחיות".

איציק שמולי: אנחנו קיבלו דיווחים מאוד מאוד קשים גם לגבי חוסר המוכנות של המתקנים שלכם, כמובן שלא באשמתכם.

איציק שמולי: לא בגלל הצרכים התקציביים ההערכות לא מספקת במתקנים.

איציק שמולי: זה נוגע כמובן למתקנים של הממשלה, של הרשויות המקומיות.

איציק שמולי: אנחנו ביקשנו לזמן את הדיון הזה קודם כל כדי לדעת מהו המצב ומה ניתן לעשות כדי להיערך בצורה טובה יותר לקראת החורף שכבר עומד בפתח.

איציק שמולי: אנחנו עברנו כבר סערה אחת וכפי שאתם יודעים דצמבר, ינואר ופברואר עוד לפנינו.

איציק שמולי: מטרת הדיון הזה היא תכליתית, היא לא רק אידיאולוגית.

איציק שמולי: אני מקווה שנוכל לצאת מפה עם דברים אופרטיביים.

איציק שמולי: כן, אתי או יעל מי מכם רוצה להתחיל בדיווח?

איציק שמולי: בבקשה.

<יעל ארקין: שוב שלום לכולם.

<יעל ארקין: זה לא סוד שהעמותות יושבות בשטחים לא שטחים, במקומות לא מקומות כי תמיד דוחסים אותנו מחוץ לעיר, מחוץ למבנים שאנשים גרים כדי שלא נרעיש להם.

<יעל ארקין: בדרך כלל ככה גם נראים המקומות.

<יעל ארקין: אנחנו לפחות יושבים במקום, גם כן כמובן מחוץ לעיר, בכפר רות, אבל בתוך חממות.

<יעל ארקין: אנחנו כמעט 20 שנה, 20 שנה מחכים לשטח אדמה.

<יעל ארקין: כל היום מבטיחים מכל מיני רשויות, מכל מיני מקומות שטח אדמה, אבל אנחנו לא מקבלים ולכן אנחנו נאלצים להגיע למקומות בשכירות.

<יעל ארקין: ואז בדרך כלל יש בעיה קשה עם התשתיות ובדרך כלל בכל חורף אנחנו נלחמים באייתני הטבע.

<יעל ארקין: זה לא שלא נערכים, זה לא שלא מכינים, זה פשוט כי המקומות עצמם הם בעייתיים.

<יעל ארקין: כמו שעכשיו היה מיני הוריקן קטן באזור של כפר רות ואנחנו יושבים בתוך חממות, חלק מהכלבים שלנו.

<יעל ארקין: ופשוט כל הניילונים, הגגות עפו.

<יעל ארקין: אנחנו יושבים שם כמה שנים וזה לא קרה.

<יעל ארקין: הניילונים חזקים, הכול מחוזק הכול ערוך ופשוט הכול עף ואז אתה מוצא את עצמך עם קרוב ל-50 כלבים שאין לך איפה לשים אותה כרגע - - -

איציק שמולי: וכרגע המקום לא מקורה?

<יעל ארקין: מקורה, הכול כבר טופל, עשינו איזה תיקון זמני שאפשר לנו להחזיר את הכלבים.

<יעל ארקין: היום עושים את התיקון הקבוע בניילונים יותר קשיחים וחזקים.

איציק שמולי: כשאת מסתכלת שלושה חודשים קדימה, את יכולה לשים את האצבע עבורנו על הצרכים המיידים שלכם, חוץ מהאדמה.

איציק שמולי: אנחנו לא נפתור פה את שאלת הקרקע שחסרה לכם - - - <קריאה:> זה הכי חשוב.

איציק שמולי: בסדר, את זה כנראה לא נפתור כרגע.

איציק שמולי: מה שנקרא בדחוף ובמידי.

<יעל ארקין: בדחוף ובמידי, אני חושבת ש"תנו לחיות לחיות" יחסית לעמותות אחרות במצב טוב.

<יעל ארקין: אני דווקא הייתי דואגת לעמותות הקטנות יותר שנמצאות, כמו עמותת חבר שראינו עכשיו שהוצפה לגמרי, היא יושבת בתוך מקום שהוא ממש בתוך בוץ שצריך להגיע לשם עם גונדולות גם בגשם רגיל.

<יעל ארקין: יש עמותות שקשה להן מאוד.

איציק שמולי: איפה הן יושבות?

<יעל ארקין: אני פשוט ראיתי בפייסבוק, יש את "הכלבים של גלילה" בבית עוזיאל, ראיתי שהוצף שמה.

<יעל ארקין: יש את "צבע"ח ירושלים" (צער בעלי חיים) ראיתי שגם שם מוצף שמה.

איציק שמולי: בסדר.

איציק שמולי: מה מבחינת החימום אצלכם?

<יעל ארקין: אנחנו שמים מנורות חימום קודם כל לכל הגורים, לכלבים המבוגרים יותר, הקשישים.

<יעל ארקין: הכלבים הבוגרים, הבריאים, החסונים להם יש מיטות ושמיכות שאנחנו מחליפים להם על בסיס יומי.

איציק שמולי: או.

איציק שמולי: קיי.

איציק שמולי: תודה.

איציק שמולי: יש פה עוד נציגים של ארגונים?

איציק שמולי: דפנה פה?

איציק שמולי: כן בבקשה.

<דפנה דעואל: אני מעמותת SOS חיות.

<דפנה דעואל: אני דווקא רוצה להתייחס לנקודה של ההסגרים העירונים ומעבר לתנאים הפיסיים שדובר רבות, מעבר לתקציבים יש פער מאוד גדול ביחס ובטיפול בכלבים שם.

<דפנה דעואל: זה מאוד תלוי בהרבה פעמים ביחס של הוטרינר עצמו.

<דפנה דעואל: אין שום סטנדרט שקובע איך מטפלים בכלבים האלה.

<דפנה דעואל: לפעמים זה נראה כאילו זה חפצים שמביאים וזורקים אותם בכלובים.

<דפנה דעואל: אם הם חולים, אם הם פצועים לא מסתכל עליהם אפילו וטרינר, לא מטפל בהם.

<דפנה דעואל: יש איזו תקופת הסגר, אף אחד לא מתקרב אליהם.

<דפנה דעואל: כששוטפים את הכלובים זה עם צינורות מים שמשפריצים עליהם כשאין להם שום פינה בחורף, שום פינה יבשה.

<דפנה דעואל: לעומתם יש מקומות אחרים שלא מתייחסים ככה, מטפלים בכל הכלבים וכשוטפים את הכלובים מוציאים אותם החוצה ושוטפים את הכלובים כמו שצריך.

<דפנה דעואל: יש מקומות שיש דרגשים לכלבים או שמיכות לכלבים ויש מקומות שאין שום דבר, אין שום סטנדרט שמדבר איך מטפלים בהם.

<דפנה דעואל: יש פה צער בעלי חיים מאוד מאוד גדול.

<דפנה דעואל: יש הסגרים שמתנדבים יכולים לבוא ולטייל עם הכלבים.

<דפנה דעואל: תמיד זה מלחמות של עמותות באותו אזור של שנים על פני שנים.

<דפנה דעואל: זה צריך להיות משהו פתוח, צריך לעודד את זה.

<דפנה דעואל: הכלבים מגיעים, צריכים לקרוא להם שבב, צריך לנסות למצוא את הבעלים שלהם אולי, צריך לנסות לפרסם את הדברים האלה.

<דפנה דעואל: אנחנו מוכנים לעזור, אנחנו מוכנים לעשות הרבה מאוד דברים, אבל צריך פה שיתוף פעולה.

<דפנה דעואל: אני באמת רוצה לציין לטובה כי יש הסגרים שמשתפים פעולה עם עמותות.

<דפנה דעואל: הם עושים עבודת קודש והם מטפלים בכלבים כמו שצריך ומביאים אותם לימי אימוץ.

<דפנה דעואל: אם זה כלביית אילת שיש לנו שיתוף פעולה או "רוח" שכבר מעל 150 כלבים הוצאו ומצאו בית, אם זו כלביית לוד שמעל שנה איזה 350 כלבים.

<דפנה דעואל: יש מקומות שנעשית עבודת קודש.

<דפנה דעואל: הבעיה היא שאין שום סטנדרט שמדבר מה צריך לעשות ואיך לעשות.

<דפנה דעואל: <קריאה:> יש.

<דפנה דעואל: כן, אבל אף אחד לא אוכף את זה.

<משה רפולוביץ: משה רפולוביץ יושב ראש הרופאים הווטרינרים ברשויות המקומיות.

<משה רפולוביץ: נגעת פה בנקודות מאוד כואבות: שלא שוטפים כלבים ולא מטפלים בהם.

<משה רפולוביץ: אני חייב להתייחס לדברים שאמרת לפני שאני אגע בדברים העיקריים.

<משה רפולוביץ: הדברים האלה הם כואבים ואם יש מידע על התעללויות כאלה בתוך כלביות, אני חושב שצריך להציף אותו.

<משה רפולוביץ: אני חושב שיש להבדיל מפעם, היום כן יש סטנדרט.

<משה רפולוביץ: משרד החקלאות ביוזמתנו ועידודנו ולבקשתנו וגם בשיתוף פעולה שלנו קבע סטנדרט איך מטפלים בכלבים בכלביות.

<משה רפולוביץ: אני חושב שהסטנדרט הזה נשמר היום.

<משה רפולוביץ: המצב שהיה פעם, לא היה סטנדרט איך מטפלים בכלביות, הסטנדרט קיים.

<משה רפולוביץ: אם יש אנשים שעובדים מתחת לסטנדרט אנחנו בעד למצות איתם את הדין גם אם אלה חברים שלנו.

<משה רפולוביץ: אני רוצה להגיד את זה בצורה ברורה.

<משה רפולוביץ: אנחנו יזמנו גם נוהל פנימי שלנו שמתבסס על נוהל משרד החקלאות ואולי אף מחמיר ממנו קצת.

<משה רפולוביץ: אני חושב שצריך לטפל בדברים האלה - - - <קריאה:> למי אנחנו צריכים לפנות?

<משה רפולוביץ: אלי, קודם כל אלי.

<משה רפולוביץ: אני מזמין אתכם אלי.

<משה רפולוביץ: הכתובת שלי ידועה לכל האנשים שנמצאים כאן וגם הטלפון שלי מוכר לכולם.

<משה רפולוביץ: למרות שאני לא נציב תלונות של החיילים אני חושב שמה שקשור לרשויות המקומיות יש לי איזו השפעה שם.

<משה רפולוביץ: העניין של שיתוף מתנדבים בכלביות, זו לא פריווילגיה או משהו נגד רופא הרשות, זה משהו שעוזר לרופא הרשות.

<משה רפולוביץ: בחלק מהמקומות הרשויות הקימו עמותות על הכלבייה בשביל לסייע בעניין של הכלבייה.

<משה רפולוביץ: בחלק מהמקומות כשזה לא קיים אז שיתוף הפעולה הזה מתבקש כולל עם העמותה שלכם וכולל עמותות אחרות, אני מניח שאת יודעת את זה.

איציק שמולי: חבר'ה, אני מבקש שתתמקדו בעניין של המוכנות לחורף.

<משה רפולוביץ: אני מצמצם לעניין הזה.

<משה רפולוביץ: העבודה היא שבסופו של דבר רוב הכלבים מהכלביות כן חוזרים הביתה.

<משה רפולוביץ: אדוני, צריך להגיד שהמוכנות לחורף היא תמיד השאלה כמה הכלבים מחזיקים בתוך הכלביות.

<משה רפולוביץ: אם אנחנו מגדילים את הכמות, בסוף הכמות היא תאים לעומת הצורך שיש שם והצורך הוא כמעט אין סופי.

<משה רפולוביץ: אם אנחנו רוצים לדחוס לכלביות יותר כלבים אז המוכנות פחות טובה.

<משה רפולוביץ: מה שקורה בסוף הוא שמחזיקים כל כך הרבה כלבים שאין איפה להחזיק אותם ואז מתחילים ללכת מכלביות מסודרות לכלביות פחות מסודרות ולעמותות עוד פחות מסודרות ואחרי זה לעוד כל מיני אלתורים.

<משה רפולוביץ: נכון שיש אנשים טובים שלוקחים את הכלבים הביתה ועושים משפחות אומנה.

<משה רפולוביץ: בסוף אנחנו מגיעים למצב שכל הכלבים האלה שעוברים עליהם גם בשרשרת, שדיברנו עליה גם בדיון הקודם, בסוף הם יוצאים לאן שהוא.

<משה רפולוביץ: אנשים לא רוצים להמית כלבים.

<משה רפולוביץ: שאלת על המתות בכלביות, אנשים לא רוצים להמית בכלביות גם כי לא רוצים וגם כי מפחדים והכול ביחד.

<משה רפולוביץ: פוחדים מהדיווחים האלה אז לא מתים ומוסרים את זה הלאה והלאה.

<משה רפולוביץ: זה מגיע בהתחלה לעמותות טובות והעמותות הטובות נסתמות כמו הכלביות של הרשויות.

<משה רפולוביץ: גם העמותות הטובות נסתמות אז הולכים לפחות ופחות טובות ואז מגיעים לאנשים שבאמת מטוב לב מחזיקים את הכלבים בתת תנאים שהם מזעזעים.

<משה רפולוביץ: מגיעים לא לעשרות כלבים, מגיעים למאות כלבים בכלבייה כזאת.

<משה רפולוביץ: אני לא יכול לקרוא לזה כלבייה, נקרא לזה איזה שטח בשבו מחזיקים את הכלבים, אין שם מחסה, אין שם חום ואין שום דבר.

<משה רפולוביץ: בסוף הכלבים שם מתים מהטבע במקום בהמתות או בירי או בכל הדברים שאמרנו קודם וכולנו מחפשים את המצפון שלנו כי אנחנו לא ממיתים יותר.

<משה רפולוביץ: אני יכול לומר על הכלבייה שלי, לא מתים שם אבל מה זה עוזר, לכלבים בטח לא עוזר הדבר הזה.

איציק שמולי: מבחינת אותו סטנדרט שדיברת עליו, בנושאים אחרים, באופן כללי.

איציק שמולי: האם יש סטנדרט שהוא תקף לכל הכלביות הרשויות לגבי מוכנות לחורף, או איך אמורה הכלבייה של הרשות להיראות בחורף?

<משה רפולוביץ: כן, כאשר קצת שונות.

<משה רפולוביץ: יש הבדל בין הכלבייה באילת שצריכה מזגן שיקרר לבין כלבייה בצפת צריכה חימום.

איציק שמולי: לא, כי בסוף אתה מדבר על חורף במדינת ישראל, אז לא כולם אילת.

<משה רפולוביץ: כן, אבל יש קצת שונות בין אילת לצפון הארץ, יש קצת שונות בטמפרטורות בלילות.

<משה רפולוביץ: צריך להגיד שיש סטנדרט שמגדיר.

<משה רפולוביץ: יש נוהל שנקרא "נוהל כלביות" שמוציא המשרד שמנחה אותנו, מנחה אותנו איך לפעול, זה נוהל שמחייב והוא נוהל טוב.

<משה רפולוביץ: הוא קובע גם סטנדרטים של כוח אדם שמטפל בכלבים.

<משה רפולוביץ: הכלבים כן מטופלים, מה שציירו כאן שיש כלביות שאף אחד לא רואה את הכלבים הוא באמת מצג לא נכון.

<משה רפולוביץ: אם יש דבר כזה אני מבקש שתציפו אותו.

<משה רפולוביץ: אם יש דברים כאלה אני מבקשים שתציפו.

<משה רפולוביץ: צריך להגיד אבל, אני לא אומר שאין חריגים, אני לא מכיר אותם כרגע ואם יש אני אשמח לדעת עליהם.

<משה רפולוביץ: החריגים לא מציינים את הבעיה.

<משה רפולוביץ: הבעיה היא שהכלביות האלה מפוצצות ואני לא מדבר רק על הרשויות, אלא שבכלל הכלביות מפוצצות, שם הבעיה.

איציק שמולי: כן.

איציק שמולי: בבקשה.

<אבי צרפתי: אבי צרפתי, הרשויות המקומיות.

<אבי צרפתי: מה שרציתי להעיר לגברת זה שאומנם יש את "נוהל הכלביות" שהוא כביכול מתווה איזה סטנדרט מסוים, אבל קיימת בעיה להפעיל אותו לפעמים מאחר והנושא נתון להשגחתה או לתקצוב העירוני שקיים במסגרת הזו.

<אבי צרפתי: לא פעם ולא פעמיים ההפעלה של הנוהל היא באמת בעייתית בגלל האפליה של כוח אדם.

<אבי צרפתי: אני רוצה לומר לגברת למשל: קודם כל אני לא חושב שזה המקום באמת לעלות טענות כנגד מישהו אחר.

<אבי צרפתי: אנחנו באנו להגיד מה חסר לנו לחורף.

<אבי צרפתי: במסגרת הזו התהליכים הם למשל: הקצאת כוח אדם שלא תאפשר ניקיון של הכלבייה בצורה סבירה אלא לפעמים בהתאם לשטיפה.

<אבי צרפתי: בתהליכים יהיה מאוד קשה, שוטפים שם במים וקר אז הכלבים מתקררים מלמטה כאשר אין בכלל אמצעי אחר שניתן לתהליך הזה.

<אבי צרפתי: יש נוהל, יש סטנדרט והוא קשה ליישום בגלל הבעיה התקציבית או ההפנייה של הרשויות המקומיות בתהליכים האלה.

<דפנה דעואל: אז מה שאתה אומר שבגלל שאין תקציבים אז אי אפשר לעמוד בסטנדרט הבסיסי של לטפל בכלבים?

<אבי צרפתי: הסטנדרט הוא לא בסיסי.

<אבי צרפתי: הפעלת הכלבייה, נוהל כלבייה זה חוזר ארוך ומפורט.

<אבי צרפתי: אם הוא מופעל בצורה עוקבת אחרי כל סעיף וסעיף הכלבייה מופעלת בצורה תקינה לחלוטין.

<אבי צרפתי: היא בסדר והיא מספקת תנאים מצוינים גם לכל הכלבים או לחתולים ששוהים שם.

<אבי צרפתי: לא תמיד זה ניתן לאכיפה.

<אבי צרפתי: יגיד מנהל השירותים הווטרינריים בשדה או הנציגים שלו שהם מבצעים את הביקורות התקופתיות ובודקים את הכלביות.

<אבי צרפתי: יש הערות, ההערות האלה הם לא תמיד מתוקנות בשל בעיה תקציבית.

<אבי צרפתי: אנחנו מאוד נשמח אם באמת יצא לנו מפה איזה הליך כזה שמחייב גורמים עירוניים או לפחות מטיל את האחריות לבצע את זה.

איציק שמולי: כן הממשלה.

איציק שמולי: בבקשה.

<רוני עוזרי: לפני שאני אתן לנירית, מאחר וכלביות, ויסלחו לי כולם, וגם כוח אדם ותקציב ללא שום ספק, ובואו לא נשלה את עצמנו, אני פשוט לא רואה את נציג של משרד הפנים כי אני חושב שהוא כאן אחראי מבחינה זאת על רופאי הרשויות.

<רוני עוזרי: אנחנו כמשרד החקלאות, כשירותים וטרינריים, אנחנו מהבחינה המקצועית ומסייעים או שיש לנו אחריות מקצועית לנושא, אבל כל הנושא האחר של תחזוקה תשתית, הקמה והכול, אני יודע מעצמי ואני לא אגזים, הוצאתי במהלך השנים, הייתי רופא, הוצאתי לפחות 20 מכתבים לראשי ערים וביקשתי והתחננתי שיקימו כלביות ושיסייעו.

<רוני עוזרי: הרוב הגדול, הרוב הגדול נשאר ללא מענה ולכן אני חושב שנציג משרד הפנים בהחלט היה מקומו כאן.

<יהודית גידלי: זה למרכז השלטון המקומי.

<רוני עוזרי: או.

<רוני עוזרי: קיי.

<משה רפולוביץ: אני לא פה כדי להגן עליהם, אבל הם לא יכולים להקים כלביות.

<משה רפולוביץ: להקים כלבייה זה דבר גם יקר.

<משה רפולוביץ: יעל ארקין יודעת כמה זמן לוקח להקים כלבייה.

<משה רפולוביץ: אני יכול לבשר כאן, אנחנו בדרך להקים כלבייה משנת 2001.

<משה רפולוביץ: לפני חודש קיבלנו אישור אחרי הפקדה כדי להקים כלבייה חדשה.

<משה רפולוביץ: אתם מבינים כמה זמן זה לוקח.

<משה רפולוביץ: כשהתחלתי הייתי עם שיער שחור.

איציק שמולי: בואו ברשותכם נתמקד בכלביות הקיימות.

איציק שמולי: אני רוצה לדעת מה אתם עושים כדי לוודא שכלביות הרשויות מוכנות לחורף.

<נירית ציפורי: בהתאם לנוהל כלביות בשיתוף עם הרופאים הווטרינרים בלשכות, אגב רופאים ווטרינרים ברשויות, יש לנו דוח ביקורת לפי כל הסעיפים של הנוהל.

<נירית ציפורי: אנחנו משתדלים ודי מגיעים פעמיים בשנה לכל כלבייה.

<נירית ציפורי: הדוחות יוצאים לעילא ולעילא, אני יכולה לומר שהדוח אחרון שלי, אני לא מצטרפת לכל הביקורות, הגיע אפילו לכתבה בערוץ 2, צולם סעיפים.

<נירית ציפורי: ישבתי עם ראש הרשות ומנכ"ל העירייה אחר כך לעניין הליקויים ומה שצריך לתקן.

<נירית ציפורי: חלק תוקן וחלק לא.

<נירית ציפורי: אם אני אסגור עכשיו איזה מעגל מהדיון מהבוקר, אז 'אחריות נושא משרה' זה גם כאן.

<נירית ציפורי: בהרבה מקרים כשזה לא עומד בסטנדרטים הרופא הווטרינר של הרשות לא אשם.

<נירית ציפורי: אם ניקח את ההגדרה הוא הש"ג (שוטר גדוד), הוא שיושב שם ומתחנן לתקציבים ומתחנן להרבה דברים.

<נירית ציפורי: אנחנו עומדים מול מצב שאין לנו 'אחריות נושא משרה'.

<נירית ציפורי: אנחנו גם לא יכולים לפי המלצה של היועץ המשפטי לממשלה לעקוף את הרופא הווטרינרי של הרשות במידה וצריך, אבל ברוב המקרים לא צריך.

<נירית ציפורי: שוב, זה המבוי הסתום.

<נירית ציפורי: אני חושבת שהדיון הראשון כן ייתן לנו איזו הזדמנות להתקדם בעניין של 'אחריות נושא משרה'.

<נירית ציפורי: אם יש סעיפים שלא ממולאים תקציבית או כי זה פחות חשוב לרשות, זה משהו שייפתר.

איציק שמולי: חבר'ה, בוא תראו, אני רוצה לקחת את הדיון למקום אחר.

איציק שמולי: המטרה של הדיון היא לבחון איך כל הגורמים פועלים בצורה קונסטרוקטיבית מבלי לחפש פה עכשיו אשמים ונערכים לקראת החורף הקרוב.

איציק שמולי: אני יודע ואני לא אומר את זה בציניות, כולם פה מסביב לשולחן מלאים בכוונות טובות, כנראה שמי שהלך להיות ווטרינר או מי שעובד בזה במחלקה הייעודית במשרד החקלאות ובוודאי ובוודאי נציגי הארגונים, יש להם רגישות לתחום הזה של הגנה על בעלי חיים.

איציק שמולי: מתוך המקום הזה אני מבקש לדעת כיצד הממשלה, משרדי הממשלה, הרשויות המקומיות נערכים לחורף הקרוב.

איציק שמולי: אתם מקבלים עכשיו תלונה על כלבייה שהוצפה או שאתם רואים את זה באינטרנט, מה אתם עושים?

איציק שמולי: אתם עושים משהו, אתם מחכים שיקראו לכם?

איציק שמולי: זה שאתם באופן שיטתי בודקים פעמיים בשנה את הכלביות זה מציון, השאלה מהו המענה של החירום, האם יש כזה שאתם נותנים היה ואתם רואים כתבה כזאת באינטרנט?

<נירית ציפורי: היו מקרים שבאנו ואמרנו שאם הליקויים האלה לא יפתרו בשבועיים הקרובים אנחנו נוציא מכתב של סגירת הכלבייה והוצאנו.

<נירית ציפורי: זאת אומרת שזה כן היה, אבל אנחנו לא רוצים להגיע.

<נירית ציפורי: אנחנו יושבים עכשיו בשלושה דיונים.

<נירית ציפורי: אנחנו לא רוצים להגיע למצב של הדיון הקודם שאין לרשויות איפה להשכיר.

<נירית ציפורי: באמת הכול פה, אתה יודע זה ללכת בין הטיפות, זה לא עניין של כוונות.

<נירית ציפורי: הייתה לנו כן אכיפה מול עמותה שראינו שלא מסוגלת ועשינו שם החרמה של המון כלבים.

<נירית ציפורי: זה לא דוגמה של איזה משהו שאני חושבת שצריך לעבוד מול הרשות, זו לא המטרה.

<נירית ציפורי: המטרה היא כן להגיע לאיזה פתרון ארוך טווח גם לחורף הבא וגם לחורף שאחריו.

איציק שמולי: זה נכון, אבל מה שאני מתכוון להגיד שלמיטב הבנתי, אני הייתי מצפה שלקראת החורף יהיה איזו צ'יק ליסט של האם לכלבייה הזאת יש שמיכות, האם היא מצוידת כהלכה, האם יש בה חימום מספק של אותם גופי חימום, האם היא מקורה.

איציק שמולי: זה ברמה אחת.

איציק שמולי: ברמה השנייה, אם עכשיו אנחנו יודעים על מקרה של כלבייה שהוצפה אז חייב להיות סט שלם של פעולות,לטעמי, שהממשלה עושה כדי לבדוק מה קורה באותה כלבייה גם אם היא עכשיו לא בנוהל הרגיל וגם אם בדקתם אותה לפני חודש.

איציק שמולי: אם כרגע הוצפה כלבייה כנראה שיש מצב של אנשים שהם חסרי אונים עם עשרות כלבים שלא יודעים מה לעשות אתם.

איציק שמולי: אני מצפה מכם להרים טלפון לאותה כלבייה ולראות מה קורה.

<נירית ציפורי: ואז מה יהיה?

<נירית ציפורי: יתנו תקציב לתקן את מה שקרה?

<נירית ציפורי: זו הבעיה.

<נירית ציפורי: אנחנו בקשר עם כולם ואנחנו מדברים ואני חושבת שיעידו הארגונים שגם כשישבתי במשרדי "תנו לחיות לחיות" באותו רגע יעל ארקין מנכ"לית העמותה הרימה טלפון לעמותת חבר.

<נירית ציפורי: אנחנו נמצאים שם כל הזמן.

<נירית ציפורי: לא אני ולא האנשים שיושבים כאן יושבים על התקציב ועל הברז.

<נירית ציפורי: כן, אני הייתי מאוד רוצה עכשיו 300 אלף שקל להעביר לכלבייה שהוצפה ולעזור להם.

<נירית ציפורי: יש לי טכנית ומקצועית להעביר את כל הכלבים - -

איציק שמולי: יש סעיף תקציבי כזה בתקציב בכלל, של סיוע ל- - -

<נירית ציפורי: לא.

<נירית ציפורי: יש סיוע תקציבי מגוחך שאני בפינצטה צריכה לבחון או שבשיתוף פעולה עם העמותות כשאנחנו אוכפים את המקרים האלה.

<נירית ציפורי: לא.

<נירית ציפורי: אין משהו שצריך להיות.

<משה רפולוביץ: אני רוצה להתחבר למשהו שאמרת בתחילת הדיון אדוני.

<משה רפולוביץ: תראה, עכשיו בהפסקה פה הרמנו טלפון.

<משה רפולוביץ: שמענו על ההצפה באשקלון, יעל ארקין ואני הרמנו טלפון לווטרינר של אשקלון לראות שהכלבייה לא מוצפת שם.

<משה רפולוביץ: שאלת מה קורה עם הכלבים שלם, אנחנו חשבנו, אני לפחות חשבתי קודם כל על הכלבייה ואתה חשבת על הכלבים ברחובות שזו מחשבה יותר נכונה, אני מודה אבל כל אחד קרוב אל עצמו.

<משה רפולוביץ: אנחנו מדברים קודם כל הכלבייה, אבל המצב הוא לא כזה שאם כלבייה עכשיו מוצפת ויש בה 400 כלבים יש לאן לקחת אותם בארץ.

<משה רפולוביץ: זו הבעיה הגדולה שלנו.

<משה רפולוביץ: אם זו כלבייה של 20 כלבים נגיד נסתדר.

<משה רפולוביץ: באשקלון כנראה זה המצב ועכשיו אנחנו חושבים איך נפזר את הכלבים בין כולם.

<משה רפולוביץ: כשזה מקום ושהפתרון הוא לסגור כלבייה לא עושים אותו כי מה נעשה עם הכלבים.

<משה רפולוביץ: מצד שני להשאיר אותם שמה זה יותר גרוע.

<משה רפולוביץ: אז אני רוצה להתחבר למה שאמרת בתחילת הדיון, ואם נצא עם הדבר מהדיון לדעתי הרווחנו את לחמנו היום.

<משה רפולוביץ: תסלחו לי חבריי מהממשלה, הם אנשים טובים וליבי ליבי איתם.

<משה רפולוביץ: הם אנשים טובים באמת באמת, אבל הממשלה כממשלה ולא העובדים שלה לא לוקחת אחריות.

<משה רפולוביץ: לפחות מהבחינה התקציבית היא לא לוקחת אחריות על מצבם האומלל והעגום של הכלבים וגם של החתולים ואז נשאר שהציבור צריך לקחת אחריות.

<משה רפולוביץ: פה אני מתחבר למה שאמרת 'לקחת אחריות על הדברים'.

<משה רפולוביץ: אני חושב שאם אתה תצא בקריאה מהוועדה הזאת לציבור לבוא ולדאוג לכלבים האלה, פעם אחת לבוא ולהתנדב בתוך הכלביות האלה.

<משה רפולוביץ: אני קורה, אני מבקש שאתה תקרא לאנשים לבוא להתנדב בתוך הכלביות שלנו.

<משה רפולוביץ: כלב נראה לגמרי אחרת גם כשהוא בכלבייה שנראית רע מאוד, אבל כשיש סביבו אנשים אוהבים מצבו אחר לגמרי.

<משה רפולוביץ: מצבו אחר לגמרי כשיש מישהו שאוהב את הכלב ובא לשם ולדואג לו, אני מכיר את זה מהשטח.

<משה רפולוביץ: הכלב הזה מצבו אחר והיכולות לשלוח אותו לאימוץ אחרי זה יותר טובה.

<משה רפולוביץ: גם כשיש מתנדב והוא רואה שהכלב רטוב לפחות הוא דואג לו, קצת מייבש אותו ודאוג לו לשמיכות ולכל הדברים.

<משה רפולוביץ: אמצעי חימום יש בתוך הכלביות.

<משה רפולוביץ: אנחנו עשינו בתוך השבוע המטורף שהיה לנו, עשינו, ברוב הכלביות יש אמצעי חימום.

<משה רפולוביץ: החימום הזה הוא חימום חיצוני והוא לא מחמם בסוף לכלבים את הלב.

<משה רפולוביץ: הדבר השני, לקרוא לאנשים לפחות בחורף, לפחות בימים הקשים האלה לבוא להיות בתי אמונה לכלבים האלה.

<משה רפולוביץ: לפחות להוציא אותם זמנית מהכלביות בתקופות הקשות.

<משה רפולוביץ: אם הציבור ייקח אחריות על הדבר הזה, לא פתרנו את הרשע הגדול שקורה כאן, אבל לפחות צמצמנו אותו מאוד.

<שושי גולדברג: אני שושי ואני מצער בעלי חיים ירושלים.

<שושי גולדברג: שני דברים שהזכרתי ואני רוצה להעביר אותם למשהו יותר אופרטיבי.

<שושי גולדברג: א', הנושא של החימום, גם אנחנו מחממים גורים קטנים, קשישים עם מנורות חימום.

<שושי גולדברג: בירושלים מתחילים יחסית מוקדם לחמם.

<שושי גולדברג: הנושא של חשבון החשמל של העמותות שמחממות, במיוחד בירושלים שמתחילים עכשיו לחמם וגומרים איפשהו באפריל, והנושא של השמיכות.

<שושי גולדברג: מכונת הכביסה התחילה לעבוד לפני חודש והיא תסיים לעבוד בטח בעוד ארבעה חודשים בסוף החורף.

<שושי גולדברג: חשבונות החשמל הם היסטריים ואם יש איזו דרך, דרך רשות החשמל, יש לנו תעריפים שונים לחשמל, לבדוק אם אנחנו בתעריף הכי נמוך כי באמת אני לא יודעת,.

<שושי גולדברג: הדבר הנוסף שגם הוזכר פה מספר פעמים הוא הנושא של השמיכות.

<שושי גולדברג: כאילו, יש שמיכות ואין שמיכות.

<שושי גולדברג: האם יש דרך לפנות.

<שושי גולדברג: אנחנו פונים לבתי חולים בירושלים כל שנה ומבקשים ואני מעריכה שכל עמותה אותו דבר.

<שושי גולדברג: מניסיון, יש לבתי חולים המון שמיכות שהם זורקים.

<שושי גולדברג: זאת אומרת, כשאנחנו מבקשים באמת אנחנו מקבלים, אבל כל פעם תלוי מי יושב בתפקיד באותה פעם שמישהו עונה לטלפון.

<שושי גולדברג: האם מפה אפשר להוציא קריאה דרך משרד הבריאות לכל השמיכות הישנות?

<שושי גולדברג: יש עמותות קטנות ויש עמותות יותר גדולות, לא כולם יודעים לפנות ובוודאות יש הרבה שמיכות שמגיעות למחזור או לפח שיכולות לעזור לנו לעזור לכלבים.

איציק שמולי: אגב משה, כשבאים אליכם עם תרומות של שמיכות ודברים כאלה אתם מקבלים את זה?

<משה רפולוביץ: בוודאי מקבלים, רק שהבעיה עם השמיכות לכלבים, אני לא יודע איך זה אצלכם, לנו יש בעיה גדולה עם שמיכות.

<משה רפולוביץ: שמיכות כשהן נרטבות זה נעשה עוד יותר גרוע, זה נעשה מלכודת קור.

<משה רפולוביץ: אנחנו מעדיפים את התאים מאוד יבשים.

<משה רפולוביץ: לנו אולי יש פריווילגיה לעומת עמותות, כלביות פחות מסודרות, כי הכלביות שלנו בדרך כלל יבשות.

<משה רפולוביץ: שמיכות לא תמיד הן יתרון גדול.

<משה רפולוביץ: הן יתרון מאוד גדול בגורים קטנים או כלבים קטנים שסובלים יותר מקור.

<משה רפולוביץ: בדרך כלל אנחנו שמים אותם בארגזים יותר קטנים שהם יוכלו להיכנס ולצאת, אבל שמים אותם במקום מצומצם מתחת למנורת חימום.

<משה רפולוביץ: מצבם יותר טוב וגם לנו קל יותר עם חשמל, לפחות בזה אנחנו מסודרים.

<משה רפולוביץ: הבעיה היא לא בשמיכות אצלנו, הבעיה היא באנשים שאנחנו צריכים שם.

<משה רפולוביץ: בכלבייה של 40 יש בנאדם אחד, המתנדבים זה הצלה גדולה.

<סיגל דונגי-סלונים: אני סיגל סלונים ווטרינרית ומרצה לאתיקה ווטרינרית.

<סיגל דונגי-סלונים: אני רוצה לעלות איזה נקודה, חלק לא מבוטל מהכלבים בכלביות העירוניות הם לא כלבים הומלסים אלא כלבים ביתיים שנשכו, לרוב הם מחוסנים ומטופחים.

<סיגל דונגי-סלונים: לעיתים זה אפילו "פקינזים" וכלבים קטנים שנשכו ילד שניסה למשוך אותם מתחת למיטה.

<סיגל דונגי-סלונים: כלבים כאלה, אני חושבת שהחשש לכלבת במקרה שלהם הוא מאוד מאוד נמוך, מזערי ואפילו אפסי.

<סיגל דונגי-סלונים: הם שייכים לאנשים שבמשך עשרה לילות לא ישנים כשהכלב נמצא בהסגר ובוכים עשרה ימים מתוך המצוקה הנפשית על כך שהכלב שלהם נלקח להסגר.

<סיגל דונגי-סלונים: את הכלבים בימי מצוקה של מזג אוויר, אני חושבת שבוודאי ובוודאי צריך להשיב לבעליהם.

<סיגל דונגי-סלונים: צריך למוצא איזה דרך למרות פקודת הכלבת.

<סיגל דונגי-סלונים: הם גם תופסים את מקומם של כלבים הומלסים שיכולים להתאכסן בכלביות המסודרות וגם סובלים לשווא למרות שאינם נגועים בכלבת.

איציק שמולי: זה מצריך שינוי חוק או שזה נתון לשיקול דעת?

<סיגל דונגי-סלונים: אני חושבת שכן.

<סיגל דונגי-סלונים: זו אכיפה שונה של החוק - - -

<שושי גולדברג: אבל יש תקדימים של אנשים שנלחמו בבתי משפט והכלב היה כלוא, מצאו פתרונות.

<אודליה אסולין-דגני: אני אתייחס לזה.

<אודליה אסולין-דגני: קודם כל פקודת הכלבת לא מאפשרת אלא הסגר בכלבייה עירונית.

<אודליה אסולין-דגני: אנחנו פועלים לתיקון פקודת הכלבת.

<אודליה אסולין-דגני: במהלך החודשיים הקרובים אנחנו מתכוונים להפיץ תזכיר חוק בנושא שיאפשר לנו להתקין תקנות.

<אודליה אסולין-דגני: תקנות שיבחנו תנאים שבהם יהיה באמת ניתן שלא להסגיר לכלבייה עירונית אלא לבתי הסגר באמצעים אחרים.

<אודליה אסולין-דגני: נכון להיום, כל הרופאים הווטרינרים ממלאים אחר הפקודה ומבצעים את הוראות הפקודה להסגיר כלבים לכלבייה העירונית.

<אודליה אסולין-דגני: כאשר מקומות שלא בוצעו, יש מקומות שבתי משפט קיבלו ויש מקרים שלא.

<אודליה אסולין-דגני: אני יכולה לומר שיש גם הרבה מקרים אחרים שבתי משפט לא קיבלו וכן קיבלו עמדת הרופא הווטרינרי העירוני.

<אודליה אסולין-דגני: אני לא ארחיב בנושא של מחלת הכלבת שדובר קודם, על החשיבות שלו.

<אודליה אסולין-דגני: יש הרבה מקרים של כלבים שמחוסנים נגד כלבת, אבל החיסון לא בדיוק תפס.

<אודליה אסולין-דגני: לכן כדי לכסות גם את המקרים האלה מבוצע ההסגר היום.

<אודליה אסולין-דגני: כמו שאמרתי אנחנו שוקלים לאפשר גם בסיטואציה של כלבים שמחוסנים באופן רציף, כן לאפשר אלטרנטיבה.

איציק שמולי: יש גם הצעת חוק פרטית שאנחנו הנחנו לאחרונה בשיתוף הארגונים.

איציק שמולי: אולי גם בעניין הזה נוכל לעבוד בשיתוף פעולה עם הממשלה.

<אודליה אסולין-דגני: כדי לחבר, הנושא באמת של הכלבים שיש להם בעלים, עד רבה ועד הרבה, הרי לבעלים אכפת לו מהכלב שלו.

<אודליה אסולין-דגני: באמת אני יודעת על בעלים של כלבים שנמצאים בהסגר שמבקרים את הכלב מדי יום ודואגים לכל מחסורו להבדיל מכלבים שהם ללא בעלים ואז הם תלויים בתנאים הקיימים.

<אודליה אסולין-דגני: ככל שניתן לתרום ואם מקבלים שמיכות אז מה טוב.

<סבלי חמלניצקי: אני סבלי, אני מ"תנו לחיות לחיות".

<סבלי חמלניצקי: אני רוצה להתייחס לשני דברים.

<סבלי חמלניצקי: אחד הדברים שמר רפולוביץ אמר שאם יש בעיות וכשלים הוא מבקש שידווחו.

<סבלי חמלניצקי: מניסיון שלי המצב של היום, השיתוף פעולה הווטרינרי של הרשות לבין מתנדבים תלוי ברצונו הטוב של הווטרינר העירוני.

<סבלי חמלניצקי: אנשים יחשבו פעמיים ושלוש פעמים אם לדווח על בעיה מסוימת כדי לא פגוע בהזדמנות להיות במקום ולנסות להשפיע.

<סבלי חמלניצקי: בעצם הכלבים והחתולים הם בני ערובה, במצב של היום המתנדבים לא יכולים להרשות לעצמם להתחיל לדווח על בעיות שהם רואים.

<סבלי חמלניצקי: אני שומע על הרבה דברים שאנשים לא מדווחים ולא ידווחו.

<סבלי חמלניצקי: בנוגע לשינוי המצב בגדול, אני חושב שחייבים להגדיר סט של ממדדים גם במובן של כמה כלבים יוצאים לאימוץ, גם במובן כמה כלבים מתים בכלביות, גם במובן של כמה מנורות חימום יש פר כלבייה, פר כלב, כמה כוח אדם יש פר כלב, כמה פעמים כלבים יוצאים לאימוץ – את כל הדברים האלה אפשר לכמת ולהפוך למספרים.

<סבלי חמלניצקי: הדברים האלה חייבים להיות מדווחים ורק ככה אפשר להגדיר מדדים לשיפור ולראות המגמה של שיפור משנה לשנה, מחודש לחודש.

<סבלי חמלניצקי: .

איציק שמולי: תודה רבה.

איציק שמולי: אני רוצה לסכם ברשותכם את הדיון.

איציק שמולי: תראו, הנושא הזה כפי שאמרתי בפתיח הישיבה הוא נושא שהוא מדאיג ביותר.

איציק שמולי: אני רוצה לציין לטובה קודם כל את הארגונים שנמצאים שם, תרתי משמע, הרבה ופשוט עושים עבודת קודש ובמיוחד בחורף.

איציק שמולי: אני רוצה לציין לטובה גם את הווטרינרים של הרשות שהייתה לי הפריווילגיה להכיר אתכם בשבועות האחרונים, אומנם בכיוון אחר.

איציק שמולי: גילתי אנשים שבהפסקות הגיעו אלי, אני אומר לכם עם דמעות בעיניים, לא כקלישאה, עם דמעות בעיניים כשהם דיברו על זה שלפעמים הם נאלצים להמית בעלי חיים.

איציק שמולי: כמובן את הרצון הטוב של הממשלה.

איציק שמולי: הוועדה מציינת לטובה את הרצון הטוב של כל הנוגעים בדבר, גם של הארגונים, גם של משרדי הממשלה, גם של הרשויות המקומיות – להעניק טיפול הולם לכלבים באופן כללי במשך כל השנה ובמיוחד בחורף.

איציק שמולי: ברור לוועדה, אנחנו רואים בדאגה את העניין שיש בעיה שנובעת מתקציב כפי שהערת קודם.

איציק שמולי: היא נובעת מתקציב ולכן זה משפיע לדעתי גם על מידת המוכנות של הכלביות ושלא לדבר על המתקנים של העמותות ועל מידת המוכנות לחורף.

איציק שמולי: כמובן שהדבר נובע בעיקר מחוסר בתקציב.

איציק שמולי: הוועדה קוראת, וגם תפעל בעניין מול הממשלה.

איציק שמולי: אני מקווה שנצליח להיות אנשי בשורה כבר בתקציב הקרוב כדי להגדיל את הסעיף שנוגע לסיוע לעמותות ולכלביות המקומיות.

איציק שמולי: אני לא משליך את האחריות על אף אחד.

איציק שמולי: אני אומר לכם שאני מתכוון לקחת את העניין הזה על עצמי ולנסות לפעול מול השרים כדי להגדיל במשהו את התקציב הרלוונטי.

איציק שמולי: אנחנו רואים בדאגה גדולה מאוד את חוסר המוכנות של הרשויות המקומיות והכלביות לקראת החורף שכבר עומד בפתח.

איציק שמולי: שוב, אנחנו מבינים שיש פה בעיה תקציבית, אבל זה לא רק בעיה תקציבית.

איציק שמולי: אני חושב שראש רשות מקומית שהייתה בו קצת יותר רגישות בנוגע לכל מה שקורה בכלבייה שלו, אני מזכיר לכולם שלא מדובר בכסף גדול.

איציק שמולי: אנחנו לא מדברים פה על להקים כלביות חדשות, בכלל אנחנו הולכים צעד אחד אחורה ואנחנו מדברים על לוודא שהכלביות הקיימות עומדות בסטנדרט המינימלי מבחינת המוכנות לחורף.

איציק שמולי: אני מבקש גם מהממשלה לעבות את הביקורות לקראת החורף הקרוב.

איציק שמולי: אני מבקש מכם להודיע לנו, לוועדת המשנה על חלק מהביקורות שאתם הולכים לערוך מכיוון שאני, ויכול להיות שגם חברי כנסת נוספים ירצו להצטרף לחלק מהביקורות שלכם.

איציק שמולי: בסופו של דבר אני מאמץ את המלצתו של משה מהווטרינריים ברשויות וקורא לציבור בישראל, לאנשים פשוט להיות בני אדם.

איציק שמולי: לפעמים מה שאנחנו צריכים זה לא חוק ולא פסיקה, זה פשוט לפתוח את העיניים ולגלות קצת קצת חמלה ליצורים חסרי הישע שמסתובבים בין כולנו.

<דפנה דעואל: אולי זה הזמן לצאת במסע הסברה לציבור כי בלי מסע הסברה קשה מאוד להעביר את המסר הזה.

איציק שמולי: אני מקווה שבאמצעות הוועדה הזו אנחנו נצליח לחולל תפנית בשלושה מישורים: במישור של הענישה, במישור של האכיפה וגם של החינוך.

איציק שמולי: בסוף אנחנו לא נצליח להפקיע ולא נצליח לחולל שינוי משמעותי בתחום אם לא נצליח להתקדם במקביל בכל אחד מהשדות האלו.

איציק שמולי: האמירה שלך היא כמובן במקומה.

איציק שמולי: לגבי הערתך, באופן כללי במקום שבו הארגונים, יש כבר ארגונים שעושים את זה, במקום שאתם נתקלים בחוסר מענה אני מבקש לדעת מזה.

איציק שמולי: אני מבקש, אם רשות מקומית או משרד ממשלתי לא עונים לכם ואתם נמצאים במצב של חוסר אונים, אני מבקש לדעת מזה.

איציק שמולי: בין השאר זו המטרה שלשמה הוקמה ועדת המשנה הזאת.

איציק שמולי: הדיון הזה נולד בעקבות פנייה של הארגונים.

<משה רפולוביץ: אפשר משפט בנושא הזה?

<משה רפולוביץ: אנחנו מקיימים שולחן עגול יחד עם הארגונים כדי לברר את הסוגיות האלה שאמרת.

<משה רפולוביץ: אנחנו מבינים שיש לפעמים מצב שמתנדב לא יכול לעמוד מול הרשות המקומית ולכן יש לנו שולחן בו מתבררים הדברים האלה.

<משה רפולוביץ: שלא יהיה מתנדב מול הרשות אלא זה הולך בדרך עקיפה.

<משה רפולוביץ: זה עבד בכמה מקרים מצוין, אני מציע לך להשתמש במנגנון הזה, אנחנו שם בשביל זה.

<משה רפולוביץ: <קריאה:> איך פונים אליכם?

<משה רפולוביץ: טלפון, אין טפסים.

איציק שמולי: חבר'ה, אני רוצה לסגור את הישיבה.

איציק שמולי: אני מודה לכולכם ואני מדגיש את בקשתי לממשלה, אנא ידעו אותנו לקראת הביקורות הקרובות.

איציק שמולי: אנחנו נרצה להצטרף לחלק מהן.