ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 166, 2015-11-09 14:15

משה גפני: אני פותח את הישיבה.

משה גפני: אני מחדש את הישיבה.

משה גפני: אנחנו הגענו לפשרה, ואני אבקש מהיועץ המשפטי להקריא אותה.

משה גפני: אחרי שהפסקנו כאן את הישיבה, היו לנו דיונים, ואני מבקש שתקרא את הפשרה, שזה בעצם יהיה החוק, אם יהיה לו רוב כמובן.

<אייל בן-ארי: (8) בסעיף 145(א)(2) – זה מופנה לפסקה (2) המתוקנת – "אחרי סעיף (א) יבוא (א1)(1) 'הגיש אדם דוח לפי סעיף 131 ומצא פקיד השומה שנכון לערוך שומה לגבי נושא אחד או נושאים מהדוח, רשאי פקיד השומה, נוסף על האמור בסעיף 145, לקבוע לפי מיטב שפיטתו בשומה חלקית את סכום הכנסתו של אדם הנוגע לאותו נושא [או נושאים] וכן הניכויים, הקיזוזים והפטורים המותרים מההכנסה על פי כל דין ואת המס שאותו אדם חייב בן, - -

משה גפני: "נושא או נושאים" זה בסדר?

<משה אשר: כן, זה בסדר.

משה גפני: הלאה.

<אייל בן-ארי: - - ובלבד שבאותו מועד לא קבע לו שומה לפי סעיף 145.

<אייל בן-ארי: (2) שומה לפי פסקה (1) ניתן לקבוע פעם אחת בלבד לגבי אותה שנת מס.

<אייל בן-ארי: (3) פקיד השומה יודיע לנישום על הנושא [או הנושאים] שבכוונתו לבחון בטרם יחליט אם לקבוע שומה חלקית לפי סעיף קטן זה.

<אייל בן-ארי: ".

משה גפני: עכשיו, סעיף (9).

<אייל בן-ארי: קראנו את סעיף (9).

<אייל בן-ארי: קראנו את סעיף (11).

<אייל בן-ארי: נשאר נושא - - -

משה גפני: לא.

משה גפני: נשאר סעיף 14.

<קריאה: את זה עמדתי להגיד.

משה גפני: בבקשה, תקרא.

<קריאה: (7).

<קריאה: סליחה, אני לא זוכרת שקראנו - - -

<קריאה: את (7) קראנו?

<אייל בן-ארי: למיטב זכרוני, קראנו.

<אייל בן-ארי: למען הסר ספק, אם תרצו - - -

משה גפני: לא.

משה גפני: אין למען הסר ספק.

משה גפני: קראנו.

מיקי לוי: את (7) קראנו, וגם רשום.

מיקי לוי: עזבי.

משה גפני: קראנו.

אורלי לוי אבקסיס: תסביר את הפשרה.

משה גפני: כשהוא יסיים, אני אגיד לךְ.

<אייל בן-ארי: פקודת מס הכנסה תחילה ותחולה: 14.

<אייל בן-ארי: (ד) סעיפים 145(א)(2), 152(ג) ו-167(א)2) לפקודה, כנוסחם בסעיפים 13(7), 13(9) ו-13(11) לחוק זה, בהתאמה, יחולו על דוח שיש להגישו לגבי שנת המס 2013 ואילך".

<משה אשר: משה, חסר סעיף אחד פה – הפער של שנה בין שומה חלקית למלאה.

<ירון גינדי: לכאורה, לפי הנוסח הזה אפשר להוציא באפריל שומה חלקית ובמאי – שומה מלאה.

<משה אשר: יש שומה חלקית אחת.

<ירון גינדי: אז אפשר לקרוא לו חודש אחר כך?

<משה אשר: חבר'ה, באופן עקרוני, כן.

<משה אשר: דה-פקטו - - -

<ירון גינדי: לא.

<ירון גינדי: רק שיהיה ברור שלא קוראים לו באותה שנה, זה הכל.

<ירון גינדי: לא - - -

אורלי לוי אבקסיס: אי-אפשר לשים את - - - בלי לקבוע בין החלקית לבין - - -

<משה אשר: אל תיכנסו לזה.

<משה אשר: בוא.

מיקי לוי: בינינו, זה לא יקרה.

מיקי לוי: - - - זה לא יקרה.

<משה אשר: אני רוצה להגיד לפרוטוקול שאנחנו עושים מהלך.

משה גפני: מיקי, שנייה.

משה גפני: בבקשה.

<משה אשר: אני כן רוצה להגיד שבשיחה שלנו עם הלשכות המקצועיות, אנחנו הולכים לפתוח במהלך פנימי שלנו שבחודשיים האחרונים לפני תום שנת המס, בשומות מלאות ולא בשומות חלקיות, אנחנו, למעשה, לא נפתח פוזיציות, לא נפתח הליכי שומה, אלא אם כן איזה רפרנט או מישהו בכיר קבע שזה אחרת.

<משה אשר: אבל, שוב, זה הולך לקראת הנישומים, כדי שבדקה האחרונה לא יפתחו מולם הליכי שומה.

משה גפני: עיקרם של הדברים שדיברנו עליהם זה שקודם כל מדובר על פריסה או שומה חלקית אחת לשנה ולא יותר מזה.

משה גפני: לגבי נושא הפשרה שאנחנו דיברנו עליה, הוויכוח לגבי 2011, 2012 ו-2013, קיבלנו את מה שהם קיבלו – את מה שאמר פרופסור טרכטנברג, וזה יהיה כתוב בחוק: 2013.

משה גפני: אפשר להצביע, אורלי?

משה גפני: את - - -

אראל מרגלית: לא.

אראל מרגלית: מה?

אורלי לוי אבקסיס: לא.

אורלי לוי אבקסיס: החברים נמצאים בישיבות סיעה.

אראל מרגלית: סליחה.

אראל מרגלית: אני מרכז האופוזיציה, ולא אמרת לי שאתה מתכנס ולא אמרת לי שום דבר.

אראל מרגלית: אתה צריך לתאם את זה אתנו.

אראל מרגלית: יש לנו אופוזיציה, ואנחנו אחראים כלפיה.

אראל מרגלית: אני צריך לשמוע את זה ממקור שלישי?

משה גפני: הוצאנו הודעה.

אראל מרגלית: למי הוצאתם הודעה?

משה גפני: לחברי הוועדה.

אראל מרגלית: יש עכשיו ישיבות סיעה.

אראל מרגלית: אנחנו בתוך ישיבת סיעה.

אראל מרגלית: אנחנו יושבים בתוך ישיבת סיעה.

אראל מרגלית: אני לא מבין.

אראל מרגלית: מה?

אראל מרגלית: זה לא מקובל.

אראל מרגלית: זה לא מקובל לעשות ישיבת ועדת כספים.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אראל, בוא ונתקדם.

משה גפני: בסדר.

אראל מרגלית: לאן נתקדם?

אראל מרגלית: אנחנו יושבים בוועדת סיעה.

משה גפני: אני רוצה להגיד לאן נתקדם.

משה גפני: תשב, ואני אגיד.

אראל מרגלית: אתם רוצים לקבוע – נקבע, אבל - - -

משה גפני: בסדר.

משה גפני: הסברתי עכשיו את הפשרה אליה הגענו.

משה גפני: אני מבקש שתשמע.

משה גפני: אתה לא רוצה לשמוע.

אראל מרגלית: אבל יש לנו ישיבת סיעה.

אראל מרגלית: אנחנו באמצע ישיבת סיעה.

משה גפני: אראל, אתה יודע מה?

משה גפני: בוא ונלך למלחמה וזהו, בסדר?

משה גפני: מאה אחוז.

אראל מרגלית: מה זה "מלחמה"?

משה גפני: אנחנו נמצאים בשבוע של תקציב.

אראל מרגלית: אבל מה זה "מלחמה"?

משה גפני: גם לי יש ישיבת סיעה.

אראל מרגלית: אדוני, סליחה, - -

משה גפני: בסדר.

משה גפני: מאה אחוז.

אראל מרגלית: - - עם כל הכבוד, ויש לי כבוד אליך, אבל צריך להיות לך גם כבוד אלינו.

אראל מרגלית: עם כל הכבוד.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: מאה אחוז.

משה גפני: עכשיו, ראיתי.

משה גפני: זה לא הדדי.

מכלוף מיקי זוהר: בינתיים, לא ראינו שום כבוד מצדך.

משה גפני: זה הרי לא הדדי.

משה גפני: זה לא הדדי.

אראל מרגלית: יש ישיבת סיעה.

מכלוף מיקי זוהר: לא ראינו שום כבוד מצדק.

אראל מרגלית: עכשיו יש ישיבת סיעה.

אראל מרגלית: אני לא מבין.

מכלוף מיקי זוהר: בינתיים, ראינו רק הפרה של הסיכומים.

אראל מרגלית: הפרה של סיכומים?

אראל מרגלית: עוד אחד.

משה גפני: מיקי, תעזוב.

מכלוף מיקי זוהר: זה מה שראינו.

אראל מרגלית: תקשיבו רגע, חבר'ה.

מכלוף מיקי זוהר: אל תזלזל.

מכלוף מיקי זוהר: תעשה לי טובה.

מכלוף מיקי זוהר: אני לא מזלזל בך – אל תזלזל בי.

מכלוף מיקי זוהר: "עוד אחד" – מי אתה בכלל?

אראל מרגלית: ראינו - - -

משה גפני: לא, לא, מיקי.

משה גפני: אני לא מסכים.

אראל מרגלית: יש עכשיו ישיבת סיעה.

מכלוף מיקי זוהר: מי אתה בכלל?

אראל מרגלית: מי אני?

אראל מרגלית: אוהה.

מכלוף מיקי זוהר: מי אתה בכלל?

אראל מרגלית: תקרא באנציקלופדיה.

משה גפני: מיקי, אני לא מסכים.

מכלוף מיקי זוהר: מי אתה בכלל?

משה גפני: מיקי.

מכלוף מיקי זוהר: עוד חבר במפלגת העבודה – זה מי שאתה, - -

משה גפני: אוי, נו, באמת.

אראל מרגלית: יש ישיבת סיעה.

מכלוף מיקי זוהר: - - ולא שום דבר מעבר לזה.

מכלוף מיקי זוהר: עוד אחד במפלגת העבודה - -

אראל מרגלית: נכון.

מכלוף מיקי זוהר: - - שיושב באופוזיציה ורק מברבר כל היום.

משה גפני: מיקי, זה לא בסדר.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו בעשייה.

אראל מרגלית: אתה גדול, ואני קטן.

מכלוף מיקי זוהר: לא, אתה גדול.

מכלוף מיקי זוהר: קצין גדול.

משה גפני: מיקי, אתה - - -

אראל מרגלית: לא קצין - - -

מכלוף מיקי זוהר: אז אל תבלבל לי את השכל.

אראל מרגלית: תקשיב.

אראל מרגלית: יש לנו ישיבת סיעה.

מכלוף מיקי זוהר: כל שנייה הוא מרים - - -

משה גפני: אראל, אני מבקש - - -

אראל מרגלית: אנחנו בישיבת סיעה.

אראל מרגלית: אנחנו לא יכולים - - -

אורלי לוי אבקסיס: האמת היא שגם זהבה ביקשה.

אראל מרגלית: אנחנו בישיבת סיעה.

<קריאה: וואלה, יופי.

אראל מרגלית: זה נוהל של עבודה בכנסת.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני מבקש להסביר.

משה גפני: אתה יכול רגע לשבת?

משה גפני: אנחנו הלכנו, במשך הזמן הזה, כשהכרזתי על הפסקה, וישבנו עם רשות המסים וישבנו עם אנשים שלכם מהמחנה הציוני, איש שלכם שהציע הצעת פשרה.

משה גפני: ישבנו והגענו להסכמה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל, הוא יכול?

אראל מרגלית: אנחנו דיברנו אתו, והוא אמר שזה היה על דעת עצמו.

אראל מרגלית: זה לא מקובל.

אראל מרגלית: אני אפילו לא יודע מה הצעת הפשרה שלו.

משה גפני: אני הולך להגיד.

אראל מרגלית: לא.

אראל מרגלית: הוא לא נמצא פה.

אראל מרגלית: האנשים אצלנו לא יודעים שיש ישיבת סיעה.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב-ראש, אני יכולה לומר משהו?

מיקי לוי: אראל, אני מבין מה שאתה אומר, אבל הפשרה שנמצאה היא על דעת המייצגים, ואנחנו עוסקים בזה כל כך הרבה זמן.

מיקי לוי: אז אולי הגיע הזמן לסיים את זה.

אראל מרגלית: לא.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה רשות דיבור.

אראל מרגלית: חבר'ה, רק רגע.

אראל מרגלית: עכשיו יש ישיבות.

אראל מרגלית: יש ישיבות סיעה.

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

משה גפני: אבל זה שבוע של תקציב.

משה גפני: אני לא יכול להתחשב בזה.

אראל מרגלית: אז מה?

אראל מרגלית: אז תבקש לבטל.

אראל מרגלית: אני לא מבין.

אראל מרגלית: אתמול ביטלת לנו את הוועידה, ולא הלכנו לוועידה.

אראל מרגלית: היום אנחנו פה.

אראל מרגלית: בסדר.

משה גפני: מה אתה מציע לעשות?

משה גפני: לא לקיים דיון?

אראל מרגלית: אני מציע: אתה רוצה לקבוע?

אראל מרגלית: – בוא ונקבע אחרי זה.

משה גפני: לא, אני לא יכול אחרי זה.

אראל מרגלית: אבל, נקבע אחרי זה.

משה גפני: אחרי זה יש ישיבת מליאה.

משה גפני: אני לא יכול.

אראל מרגלית: תקבע לנו את זה בעוד שעה.

משה גפני: לא, אני לא יכול.

משה גפני: אני לא יכול.

אראל מרגלית: אבל אנשים - - -

רחל עזריה: אבל שלחו זימון.

משה גפני: רחל, אל תעזרי לי.

רחל עזריה: למה לא?

אורלי לוי אבקסיס: את ממש לא עוזרת לו.

משה גפני: לא מקובל דבר כזה שבשבוע שמצביעים על תקציב - - -

אראל מרגלית: אבל ביקשנו את זה.

אראל מרגלית: אתה מבקש את זה מהרגע להרגע?

משה גפני: עשיתי הפסקה.

משה גפני: הרי הפסקנו באמצע.

משה גפני: אתם צעקתם.

משה גפני: ביקשתם פשרה – הגענו לפשרה.

אורלי לוי אבקסיס: לא.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב-ראש, אם אפשר לומר משהו: ראשית, אנחנו באמת מעריכים.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו רואים איך אתה עובד קשה, ולפעמים נדמה שאתה עובד לבד מול קואליציה דורסנית, ולפעמים מנסה גם להביא - - -

משה גפני: אבל, אני מביא הצעת פשרה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל, אני רוצה לומר שאחרי אתמול היינו צריכים ללמוד איזה שהוא לקח לגבי הצעות פשרה, אם זה הצעות פשרה שמקובלות על חברים נוספים באופוזיציה – מהי אותה הצעת פשרה?

אורלי לוי אבקסיס: האם אנחנו מגובשים תחת הצעת הפשרה הזאת?

אורלי לוי אבקסיס: – כדי שלא נחזור על הפארסה של אתמול.

אורלי לוי אבקסיס: הצעת הפשרה, שהוצגה מטעם האופוזיציה, וואלה אני לא מכירה אותה.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא יודעת אם האחרים מכירים אותה.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא יודעת מה טרכטנברג הציע.

<קריאה: אנחנו לא יודעים - - -

אורלי לוי אבקסיס: לכן, השאלה היא האם אנחנו מתגבשים מאחוריה או לא.

אראל מרגלית: לא מבין מה זה.

משה גפני: יש הצעת פשרה מטעמי, ולא מטעם האופוזיציה.

אורלי לוי אבקסיס: אוקיי.

אורלי לוי אבקסיס: מהי הצעת הפשרה?

משה גפני: אני מציע שזה יתחיל ב-2013; לא ב-2011 כמו במקור ולא ב-2012 כמו שהגיעו לזה בישיבה, אלא ל-2013.

אראל מרגלית: יש לנו הסתייגויות.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אתה ישבת פה וצעקת לא לעשות את זה בדורסנות כזו.

משה גפני: הלכתי בעקבות הדברים שלך, והורדתי את הדורסנות.

משה גפני: רשות המסים הסכימה.

משה גפני: מדובר על פרוסה שעליה אנחנו מדברים שזה יהיה אחת לשנה.

משה גפני: מדובר על כל מה שעלה כאן כדרישה.

משה גפני: הכל נכנס להצעת הפשרה.

משה גפני: עכשיו יש את השאלה של הזמן.

משה גפני: אני לא יכול בגלל שלא אישרנו את תקציב המדינה, אני לא יכול בגלל שיש בעיות עם תקציב הביטחון, ואני לא יכול שיש גם את חוות הדעת.

משה גפני: יש גם את חוות הדעת שעוד לא דנו עליהן.

משה גפני: אני מציע: אם אתם רוצים לעשות פיליבסטר, נעשה פיליבסטר.

אראל מרגלית: לא.

אראל מרגלית: אין לי פה את הסיעה שלי.

משה גפני: אבל אין לי את היכולת.

אראל מרגלית: לא.

אראל מרגלית: אין לי את הסיעה שלי.

אראל מרגלית: אני מתנגד.

משה גפני: בסדר.

אראל מרגלית: אני מתנגד.

אראל מרגלית: תעשה דיון.

אראל מרגלית: תן לנו את הצעת הפשרה, ונשב ונדבר ונראה מה זה ונראה אם אנחנו מסכימים.

יצחק וקנין: אבל, זה מוסכם עליכם אפילו.

אראל מרגלית: מי זה?

אראל מרגלית: רק שנייה.

אראל מרגלית: יש לנו את הדעות שלנו, ואנחנו רוצים לדעת מה הן.

אראל מרגלית: אנחנו מוכנים לשמוע אותך.

משה גפני: אז תשמע.

אראל מרגלית: אבל, רק רגע.

יצחק וקנין: רבותי, אני רוצה להגיד משהו.

יצחק וקנין: אראל, אני חייב להגיד לך משהו: אני מספיק זמן בכנסת, ואני לא זוכר מצב כזה, - -

אראל מרגלית: איזה מצב?

יצחק וקנין: - - שבשבוע של תקציב וכל העומס שיש על הוועדה הזאת – שכל אחד יעשה לו פה... אי-אפשר ככה.

אראל מרגלית: אתה רצית שנבטל את ישיבת הסיעה שלנו?

אראל מרגלית: – אז תגיד לנו.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: מאה אחוז.

יצחק וקנין: גם לנו יש ישיבת סיעה.

משה גפני: אני עובר להצבעה.

יצחק וקנין: גם לי יש ישיבת סיעה.

משה גפני: מי בעד אישור הפרק – ירים את ידו?

אראל מרגלית: רגע.

אראל מרגלית: מה זאת אומרת?

משה גפני: מי בעד אישור הפרק – ירים את ידו?

אורלי לוי אבקסיס: מה עם סעיף-סעיף?

אראל מרגלית: זה לא מקובל עלי.

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: בעד הפרק – 4

משה גפני: נמנעים – אין

משה גפני: הפרק אושר.

אראל מרגלית: יש לי הסתייגות.

אראל מרגלית: רביזיה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: הישיבה נעולה.