ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 65, 2015-11-02 10:00

דוד אמסלם: בוקר טוב לכולם.

דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בכל הנושא של האופניים החשמליים.

דוד אמסלם: אני גם שמח ומברך על כך ששר התחבורה הגיע לכבד אותנו, ישראל כץ, בישיבה הזאת, עם צוות המשרד שלו.

דוד אמסלם: באמת תודה רבה, ישראל.

דוד אמסלם: רק לפני שאנחנו מתפקסים הייתי רוצה לומר שני דברים.

דוד אמסלם: האחד, אחת הפניות שהגיעה אלינו זה בנושא של צופים במסגרת הפינה "מחוקקים" של ערוץ הכנסת.

דוד אמסלם: הם מתעניינים מאוד בכל סוגיית האופניים החשמליים ולכן אני גם הבטחתי להם שאני אדבר על זה בתחילת הדיון.

דוד אמסלם: כמו כן מחר מצוין בכנסת יום הבטיחות בדרכים, אנחנו הקדמנו אותו להיום, בגלל שחשבנו שהנושא הוא חשוב.

דוד אמסלם: בישיבה הקודמת אנחנו דנו על כל הנושא הזה של האופניים החשמליים ובסופו של עניין הוועדה ביקשה מהשר וכמובן מהצוות של המשרד שלו לגבש חבילת מדיניות שלמה שתכלול את סוגיית הרכב, הרוכב והתשתיות ותשתית האכיפה.

דוד אמסלם: אז היות שאנחנו מכירים את הנושא, אני מעביר אליך, כבוד השר, את רשות הדיבור, כמובן אחרי זה למנכ"ל של המשרד ושאר הגורמים הרלוונטיים.

דוד אמסלם: בבקשה, כבוד השר.

ישראל כץ: תודה רבה, אדוני היושב ראש.

ישראל כץ: אני משתתף לראשונה בישיבת הוועדה בראשותך, ועדה חשובה שעוסקת במגוון תחומים וביניהם גם נושאים כמו האופניים החשמליים והייתי אומר בכלל כלי תחבורה אלטרנטיביים של הדור החדש.

ישראל כץ: מעבר לכלי הרכב, למכוניות ולאוטובוסים, הרכבות, המוניות, כל הדברים שהורגלנו בהם יש היום פלח מאוד משמעותי שהולך וגובר של שימוש בכלי רכב, או באמצעי תנועה, אלטרנטיביים.

ישראל כץ: אני נדרשתי לנושא כבר לפני שנים ואכן הנחיתי והבאנו להתקנת תקנות.

ישראל כץ: בהתחלה הן היו זמניות.

ישראל כץ: אני זוכר שחבר הכנסת לשעבר, השר לשעבר אברהם פורז, כשהוא כבר לא היה בחיים הפוליטיים, הוא כל פעם פנה ושאל מה קורה, אמרתי לו 'אני מבטיח לך שברגע שיותקנו התקנות אתה תעודכן' וזכרתי את זה והנחיתי לעדכן אותו באותו יום, שזה היה יום מאוד משמעותי.

ישראל כץ: לאחר מכן בתהליכים עצמם הייתה תפוגה לתקנה הזאת ובינתיים העבודה מול מכון התקנים, שהיא תמיד מתמשכת, התעכבה התקנת התקנות החדשה.

ישראל כץ: אבל הגענו בסופו של דבר לכך שוועדת הכלכלה של הכנסת אישרה, אחרי דיונים ושינויים והכנסת ההיבטים הציבוריים על ידי חברי הכנסת עצמם, את התקנות.

ישראל כץ: זה היה?

<עוזי יצחקי: זה אושר ביולי 2014, נכנס לתוקף בספטמבר 2014.

ישראל כץ: זה אושר.

ישראל כץ: היה שם את כל הדיונים לגבי הגיל, אם זה מ-14 או מ-16, היו שם דיונים על קסדות וכל ההיבטים האחרים.

ישראל כץ: למה אני אומר?

ישראל כץ: כי בדיון הקודם, ועקבתי אחרי התמלול של הדיון שקיימת, ומחוץ למסגרת הדיון יש רעיונות חדשים, דעות חדשות, אולי נעלה את הגיל, אולי נחייב אותם לעשות ביטוח, אולי נחייב אותם בתהליך רישוי, אז אולי בואו נחייב אותם כבר לרכוש אופנוע או קטנוע וזהו.

ישראל כץ: חלק מהייחודיות של אמצעי התחבורה האלה הוא בכך שהם מאפשרים לעוד פלח של הציבור, גם בוגרים, כי זה רכב גם אלטרנטיבי, אבל גם לשכבות גיל מסוימות להשתלב.

ישראל כץ: אבל כמובן צריך לעשות את זה בצורה שתהיה בטוחה ובטיחותית לרוכבים ולא פחות מזה, בגלל האופי של הכלים האלה, להולכי הרגל.

ישראל כץ: אני יודע שיש, בייחוד בערים הגדולות, תופעות, בייחוד באזור המרכז, הצפיפות והחיכוך, כמובן הלא חיובי, הולכים וגוברים.

ישראל כץ: ואכן, גם בהמשך לדיון, אני חושב שברובד שלי כשר בהחלט יש מקום ללקחים רגולטורים, אבל לא בשליפה ובחופזה.

ישראל כץ: כלומר אוקיי, הותקנו תקנות, עכשיו בואו נראה לאור משך זמן הפעילות האם צריך לשקול מחדש דברים כאלה ואחרים, נחזור איתם לכנסת וכו'.

ישראל כץ: אנחנו לא אטומים.

ישראל כץ: דבר שני, שהוא חשוב ביותר, לסלול כמה שיותר שבילים מיוחדים לתנועה, במקרה הזה האופניים החשמליים, זה נכון גם לגבי הכלים.

ישראל כץ: אגב בקורקינט התקנות עדיין לא הוסדרו, למרות שאני לוחץ כבר שנים.

ישראל כץ: אנחנו עוד פעם עומדים מול אותם גורמים, תקנים, תקינה וכל הדברים.

ישראל כץ: צריך לעשות את זה כמה שיותר מהר.

ישראל כץ: כמה שיהיו יותר שבילים מוסדרים לנושא, אין את הדילמה של פגיעה בהולכי רגל ואין את הדילמה של מה שקורה בהתנהלות בכביש עצמו.

ישראל כץ: הדבר האחרון, שהוא קשור לכל הדברים והוא חלק מתחושת המצוקה בעניין, למרות שיש כאן בשורה יפה, סך הכול בשימוש בכלי התעבורה האלה, זה נושא האכיפה.

ישראל כץ: אני לא חושב שהדיון בנושא האכיפה הוא דיון שגרתי, אדוני היושב ראש.

ישראל כץ: זה לא שהאכיפה היא ברורה, כמו לגבי כלי רכב שנעים בכביש ודנים איך לתגבר את כוחות האכיפה, שזה המשטרה, איך להכניס עוד אמצעי אכיפה וכו'.

ישראל כץ: כאן מראש כל האכיפה נתונה בסימן שאלה.

ישראל כץ: מבחינת החוק כל כלי תעבורה נתון לאכיפת משטרת ישראל, מבחינת המציאות, אני יכול לומר שאין כאן אכיפה אפקטיבית ואני לא מאשים את המשטרה, כי אין מערכת כזאת שיכולה להכיל כרגע - - - שלא לדבר כבר שאם רוצים לגייס 2,000 שוטרים לירושלים אז איך עושים את זה?

ישראל כץ: זה דילול במקומות האחרים.

ישראל כץ: יש לנו מקרה עם נתיבי התחבורה הציבורית בגוש דן כרגע בשל עבודות הרכבת הקלה ובכלל ולצד ההערכה המלאה לפעילות המשטרה, שהיא באמת יוצאת מן הכלל בהקצאת כוחות ובתיאום, חלק מההצלחה של מניעת האסונות, העובדה שראינו חולדות רק כשהביוב עלה על גדותיו ולא תוך כדי העבודות, בהחלט גם יש למשטרה, אבל חשבתי כבר מראש שצריך את אותה יוזמה של להסמיך את הרשויות העירוניות לבצע את האכיפה כאשר האכיפה מצולמת, כאשר הם גם גובים את הקנסות.

ישראל כץ: והלוואי שלא יהיו קנסות, שלא ייסעו בנת"צים, ואכן החקיקה עברה במהירות הבזק בכנסת.

ישראל כץ: אני חייב לשבח, קואליציה ואופוזיציה, כולם התאגדו.

ישראל כץ: כרגע אנחנו מול משרד המשפטים בהסדרת התקנות כדי שיסיימו כמה שיותר מהר ומול עיריית תל אביב ועיריות נוספות כדי לסייע להם ואנחנו מסייעים להם להתקין את המצלמות והן עצמן מנהלות תהליך.

ישראל כץ: למשל הדוגמה שבנת"צים, שזה כלי רכב קונבנציונליים, אני עדיין חושב שהאכיפה העירונית היא האלטרנטיבה הסבירה, בוודאי שבנושא האופניים.

ישראל כץ: אין שום סיכוי שהאכיפה תטופל בצורה יסודית אם זה לא יהיה באחריות העיריות.

ישראל כץ: שום סיכוי.

ישראל כץ: אני יודע שיש יוזמות חקיקה, אנחנו גם תומכים בהן, יש גם הידברות.

ישראל כץ: אגב, כמו שהיה לגבי הנת"צים הרשויות הגיעו לנקודת שוויון והסכמה עם המשטרה, תוך מעורבות שלנו ושל משרדים אחרים, משרדי הפנים, בטחון פנים וכל משרד שקשור, ואני חושב שצריך לעשות אותו דבר, להאיץ את ההידברות, את הסיומת של ההידברות, לגבי האפשרות של להסמיך את הרשויות המקומיות לבצע את האכיפה על כלי התעבורה.

ישראל כץ: אני אומר, זה אחרי שאני לא מחריג את האחריות שלנו מלקחים רגולטורים, מסלילת מסלולים, אנחנו מקדמים את זה ככל שניתן, גם לאופניים, גם לאופניים חשמליים, אבל נושא האכיפה הוא נושא מיוחד, חייבים להשלים בו את החקיקה.

ישראל כץ: ועוד פעם אני חוזר לכלים הנוספים, אני לא בטוח שאני שולט בכל השמות שלהם, הסגוויי והקורקינטים.

ישראל כץ: אנחנו מעודדים שימוש בתעבורה אלטרנטיבית, אל"ף, זה רצון חופשי של אנשים, בי"ת, זה מקל וגורם לפחות רכבים בכביש, גם בשעות העומס, וזה גם בריא.

ישראל כץ: אגב, באופניים החשמליים מי שמקפיד על החוק הוא מדווש ואז זה גם בריא, אבל אני גם אומר, אני מצטער מאוד על תופעה שעוקפים את החוק ומנסים לעשות את זה בריש גלי ואנחנו לא צריכים להשלים עם זה, וזה שמורידים את המגבלות של 25 קמ"ש, או אופניים שלא צריך לדווש בהם, או דברים מהסוג הזה.

ישראל כץ: מי שעושה את זה חוטא לביטחון ולבטיחות של הרוכבים, לבטיחות של הולכי הרגל.

ישראל כץ: נכון שמשרד הכלכלה, לפני שסיימו את העבודה או אחרי הם יוציאו, לא יודע מה הולך להיות איתו, אבל הוא אחראי בעיקרון על האכיפה הזאת, אבל כל מי שנוגע בדבר צריך להירתם לבצע אכיפה ולוודא שהתהליך הזה שהפך כמעט לאוטומטי, של הפרת חוק, גם כן לא יתבצע.

ישראל כץ: אופניים חשמליים, לפי התקנות שאושרו, אחרי מחשבה וביקורת ובקרה מוגבלים למהירות מסוימת ולהתנהלות מסוימת.

ישראל כץ: אז אני רק אסכם את דבריי לפני שיוסיפו מהמשרד וייתנו פרטים, האופניים החשמליים הם ברכה, הם פתרון טוב לתנועה בתוך העיר, במידה שזה יתבצע גם מכיוון הממשלה בנושא התשתיות, הרגולציה ובעיקר גם מכיוון האכיפה וההתנהלות, בצורה נכונה.

דוד אמסלם: תודה רבה, כבוד השר.

דוד אמסלם: אני רק מבקש להדגיש, אנחנו קיימנו דיון ב-8.6.

דוד אמסלם: אנחנו ביקשנו ממשרד התחבורה, שאני רואה אותו כאבן הראשה של כל הסיפור הזה, להוביל את התהליך, כמובן עם משרדי הממשלה השונים, אם זה המשרד לבטחון פנים, משרד הפנים וכו'.

דוד אמסלם: אנחנו גם נכנסנו לפרטים, אני לא רוצה להיכנס שוב פעם, דנו על הסוגיה הזו לדעתי כשלוש שעות, אני לא בא לעשות עוד follow up, אני לא בא לקיים דיון מחדש, אנחנו מתקדמים קדימה, אנחנו ביקשנו כרגע לשמוע, ופה הייתי מבקש לשמוע ממנכ"ל המשרד שלך, שהיה שם גם, מה הוא עשה בחמישה החודשים האלה, בסך הכול מאז ועד היום כבר יש לדעתי 150,000 כלי רכב כאלה.

דוד אמסלם: זה כלי רכב לכל דבר.

דוד אמסלם: בדיון הקודם גם הסתבר לנו שחלק מהמקומות מגדילים, הם מתקינים מצערת ואז המהירות עולה עד ל-40 עד 50 קמ"ש.

דוד אמסלם: קיבלנו דיווח על פצועים במהלך תחילת שנת 2015, אני מסבר לך, הגב' מיה סימנטוב ממכון גרטנר נתנה לנו נתונים לגבי רק מספר חודשים, כ-64 פצועים, מתוכם 10 קשה מאוד ואנושים.

דוד אמסלם: אני מעריך שככל שהתופעה הזו תלך ותגבר אז הסכנה וגם התאונות בפועל יילכו ויגברו.

דוד אמסלם: סטטיסטית זה מה שיקרה.

דוד אמסלם: לכן אנחנו ביקשנו מהמנכ"ל שלך להתקין את התקנות ולהסדיר את העסק באופן הוליסטי בכל הרמות, מרמת הרוכב, הכשרת הרוכב, בטיחות הרוכב, כלי רכב, הביטוח, יש פה עבודת מטה מאוד מסודרת ומורכבת.

דוד אמסלם: דרך אגב, מבחינתי זה טוסטוס, זה אופנוע לכל דבר.

דוד אמסלם: אנחנו בוודאי רוצים לעודד את התופעה הזו, אני חושב שאופניים, אין ספק שזה כלי תחבורה מאוד מאוד חשוב, בוודאי ובוודאי בעידן הזה, אני לא מתייחס אליו כאופנוע 750 נפח, אבל בכל אופן הוא כלי רכב, זה לא אופניים רגילים.

דוד אמסלם: לכן פה ביקשנו מהמנכ"ל שלך לבוא עכשיו ולהגיד לנו, או שהוא מוכן ויש את התקנות, בואו נעבור עליהן ונראה, ואם הוא רוצה עוד קצת זמן, שיגיד לנו ונתקדם.

דוד אמסלם: אני רק מנהל את הישיבות.

דוד אמסלם: איך אמרתי להם?

דוד אמסלם: אני פקיד, אני עושה ישיבה, נותן זמנים, מעקב ביצוע ומתקדמים עד שהנושא סגור.

דוד אמסלם: ואם הוא רוצה עוד ישיבה, נעשה לו עוד ישיבה.

דוד אמסלם: אבל אני חייב לסגור את הנושא הזה.

ישראל כץ: אני באתי רק כדי להדגיש עוד פעם, אני מדגיש, גם לאור הדברים והמעקב הוא חשוב, אני מתנגד להליך של רישוי של הדברים ולהליך של ביטוח.

ישראל כץ: זה הכי קל לרגולטור ואני רגולטור עם המון סמכויות.

ישראל כץ: היום כשרוצים להעניש מישהו אז שוללים לו את הרישיון ולא נותנים לו לחדש את הרישיון גם אם זה לא קשור לתחום הרכב.

ישראל כץ: אחד לא נותן גט, שוללים לו, אחד לא משלם חובות שוללים לו וכו'.

ישראל כץ: אנחנו נזהרים מאוד משימוש בכוחנו.

ישראל כץ: אני אומר, לצד הצורך לתגבר אכיפה ולעשות אותה ולהתקין מסלולים אנחנו צריכים להיזהר מאוד מלהוציא הנחיות רגולטוריות שהן בעצם מרוקנות את הכלי הזה מתוכן.

ישראל כץ: כי אם צריך לעשות ביטוח, אז אולי זו בשורה טובה מאוד לחברות הביטוח, אני לא צריך לדאוג לחברות הביטוח, אבל ילד רגיל, עם כל הכבוד, שמשפחה תתחיל עכשיו לבצע - - -

דוד אמסלם: ומה יעשה הפצוע?

ישראל כץ: זה כבר כלי רכב.

ישראל כץ: אותו דבר בנושא רישוי, אם הוא צריך להתחיל ללמוד שיעורים ולעשות טסטים, גם ככה אנחנו מטפלים במי שצריך לעשות את זה וכו'.

ישראל כץ: אז אני אומר, כל המטרות, אדוני היושב ראש, שחידדת ועברתי גם על הדברים ואנחנו נשמע את המנכ"ל ואת הפעולות שננקטו, אבל מדיניות במשרד אני מתווה.

ישראל כץ: היה הכי קל לי להיגרר למחוזות האלה של בואו נחייב ובואו - - - אתה אומר 150 כלי רכב - - -

דוד אמסלם: 150,000.

ישראל כץ: הרבה מאוד צעירים.

ישראל כץ: אם אנחנו מכניסים אותם כבר למסלול של לימודי נהיגה, זה כבר עלויות אדירות וזה כבר - - -

דוד אמסלם: לא, כבוד השר, אני רוצה לומר, עשינו את זה בדיון הקודם, אבל אני רוצה להתייחס למה שאמרת בשתי מילים.

דוד אמסלם: כשאתה רוצה לעשות נהג ואתה רוצה להכשיר נהג על כלי מעל 15 טון, יש לו הכשרה מסוימת.

דוד אמסלם: נהג ב', פרייבט, הכשרה מסוימת, טוסטוס, אני עשיתי על טוסטוס או וספה, עשו לי שני שיעורים וגמרתי.

דוד אמסלם: לי אין ספק, זה כלי רכב.

דוד אמסלם: אם אתה חושב שזה סביר שילד בגיל 13 יעלה על הכביש - - -

<קריאות: 14.

דוד אמסלם: 14, כשהוא לא יודע אולי מה זה תמרור עצור.

דוד אמסלם: אני לא אומר שהוא צריך לעבור תיאוריה, אני לא חושב שכאן עלות הביטוח כמו כלי רכב.

דוד אמסלם: הוא פגע במישהו, תהיה בגין תביעה, מה הוא יעשה?

דוד אמסלם: לכן - - -

ישראל כץ: אדוני היושב ראש, אני חייב להגיד ואני מאוד מכבד אותך ואת הוועדה, וזה חשוב שאתם עושים, המדיניות שאני תומך בה היא אחרת ואני אומר אותה ואני קובע את המדיניות במשרד ואני קובע את המתווה.

ישראל כץ: באנו לוועדת הכלכלה והוועדה אישרה, וגם היו תיקונים שהוועדה עשתה.

ישראל כץ: אם יושבים כולם, בסופו של דבר גם המומחים וגם נציגי הציבור, ורק לפני שנה בערך או שנה ומשהו, וקובעים גיל וקובעים תנאים ולא קובעים תנאים אחרים, אז צריך להתייחס לזה ברצינות.

ישראל כץ: אני אומר, הבעיה העיקרית היא היעדר האכיפה.

ישראל כץ: אתה לא יכול לבחון את התועלת של הדברים שנקבעו אם לא אוכפים אותם.

ישראל כץ: זאת אומרת אין אכיפה בסיסית לדברים האלה.

ישראל כץ: יש כאן שתי קונספציות שעולות ואני לא תומך בקונספציה של לרשיין ולעשות את הדברים האלה.

ישראל כץ: יחד עם זאת אנחנו נמצא את הכלים איך זה גם מאפשר באופן חופשי לפלח שלם להצטרף לתוך התחום הזה, אבל בלי להכביד עליהם.

ישראל כץ: אני בטוח שחברות הביטוח מאוד תומכות בזה שגם כאן יצטרכו לבטח וגורמים אחרים, מורי נהיגה ודברים אחרים, אבל באופניים, ואנחנו גדלנו על אופניים, אני במושב ואתה על ידי, עברת אחרי זה לעיר הרחוקה, לירושלים, אבל עם כל הכבוד, להתחיל עכשיו להוציא תקנות.

ישראל כץ: יש דברים שהם קורים.

ישראל כץ: אדם לומד לרכוב על אופניים או אחד מלמד את השני ועושים.

ישראל כץ: אם יקפידו על הכללים ותהיה אכיפה שלא ירכבו במקום שאסור ולא על מדרכה ולא פגיעה בהולכי רגל, ולא ישברו את מגבלת המהירות ויתנהגו בהתאם לכללים, אז זה כלי באמת שמאפשר לנוע ולא עם כלי רכב ולא ההורים צריכים לקחת את הילדים ולא דברים אחרים, ושתהיה אכיפה.

ישראל כץ: אני אומר עוד פעם, אם לא יסמיכו את העיריות, כמו שעשינו בנת"צים וזה יתחיל בקרוב, אם לא יסמיכו אותם לבצע את האכיפה לא תהיה אכיפה ואני לא מאשים את המשטרה, כי אין לה את היכולת הזאת.

דוד אמסלם: כן, ישראל, אבל תראה, אנחנו דיברנו גם על מרכיב האכיפה.

דוד אמסלם: האכיפה, לדעתי, זה המרכיב האחרון בשרשרת.

דוד אמסלם: הם צריכים לאכוף משהו כשיש כללים, קודם כל קובעים את הכללים.

דוד אמסלם: לכן אני אומר כרגע, אנחנו עשינו את הדיון, הרי ברור לך שלא התעוררתי איזה בוקר וחלמתי על הסיפור הזה ושמתי.

דוד אמסלם: אני קיבלתי מאות פניות בנושא.

דוד אמסלם: דרך אגב, אמרתי, הדבר קיבל תפנית בשנה אחרונה בגלל הכמות.

דוד אמסלם: כשהיה מדובר על 2,000 או 5,000 אופניים חשמליים במדינת ישראל אז בסדר, אבל 150,000 אופניים חשמליים, זה מקבל תפנית בהתייחסות.

דוד אמסלם: אם המדינה, הרגולטור, קרי משרד התחבורה, אומר 'רבותיי, זה בטוח' ולוקח את האחריות על עצמו ברגולציה, בבקשה.

דוד אמסלם: אבל אני אומר, צריך להתקין תקנות.

דוד אמסלם: כרגע אין, לדעתי - - -

ישראל כץ: יש תקנות.

דוד אמסלם: אני לא שמעתי עליהן, לא ראיתי אותן.

דוד אמסלם: אני מדבר על האופניים החשמליים.

מירב בן ארי: יש תקנות, לאופניים חשמליים.

דוד אמסלם: אני אומר, בבקשה, אנחנו ביקשנו מהמנכ"ל שלך בפעם הקודמת להתקין, לא שמענו תקנות, לכן ביקשנו לבוא ולהסדיר את סוגיית התקנות.

דוד אמסלם: פשוט, בבקשה.

<עוזי יצחקי: כפי שגם אמר השר, יש תקנות, התקנות אושרו בוועדת הכלכלה של הכנסת ביולי 2014, אחרי כמובן דיונים, תיאום בין כל גורמי הממשלה, כולל גם משטרת ישראל, המשרדים שנוגעים בדבר, והן פורסמו ברשומות בספטמבר 2014.

<עוזי יצחקי: יחד עם התקנות נקבע תקן ישראלי על ידי מכון התקנים, תקן ישראלי לאופניים החשמליים.

<עוזי יצחקי: התקן בפירוש קובע את התנאים הטכניים, את אופן ההכנסה שלו לארץ, אופן הבדיקה ואופן הסחר.

<עוזי יצחקי: אנחנו בתקופה האחרונה, כבוד יושב ראש הוועדה, פעלנו וביצענו מבצעים רחבי היקף בכל הארץ, לתפוס את אותם כלים בלתי חוקיים שמשווקים בבתי המסחר.

<עוזי יצחקי: נערכו גם מבצעים ונתפסו לאחר ביקורות מכולות שלמות ומשלוחים בנמל אשדוד, אלפי כלים נתפסו והושמדו, וזה כולל גם אופניים חשמליים, קורקינטים, סקייטבורדים והרבה מאוד חלקי חילוף שהם היו אמורים להגיע לבתי מסחר ולשדרג את אותם כלים.

<עוזי יצחקי: גם בשבועות הקרובים אנחנו מתכננים מבצעים רחבי היקף.

<עוזי יצחקי: מי שמוביל את זה הוא אגף הרכב במשרד התחבורה יחד עם מכון התקנים והפקחים של משרד הכלכלה, כשמצטוותים גם אנשי משטרת ישראל.

<עוזי יצחקי: במקביל אנחנו גיבשנו ואישרנו ותקצבנו גם באישור ובהובלת שר התחבורה תכנית רחבת היקף להגברת והגדלת מספר שבילי האופניים, גם בערים עצמן וגם בין הערים, פרויקט שנקרא אוטוסטראדות אופניים, זה במיוחד יקבל ביטוי בגוש דן.

<עוזי יצחקי: התכנונים האלה הם מאוד מתקדמים וחלקם כבר בתחילת שנה הבאה ייצא לביצוע וזה יגדיל את ההיקף שקיים היום.

<עוזי יצחקי: העיריות והרשויות המקומיות קיבלו גם תקציבים בשנים האחרונות, הגדילו את זה, אני יכול לציין מספר עיריות שבאמת הגדילו את היקף שבילי האופניים ואנחנו נראה את זה מתקדם ופורץ גם בשנים הקרובות.

דוד אמסלם: מר יצחקי, אני רוצה להבין את הסיפור.

דוד אמסלם: שביל האופניים יושב על המדרכה, חלק מהמדרכה מוקצית לשביל האופניים.

דוד אמסלם: אנחנו מדברים על אופניים שנוסעים עד מהירות 40 קמ"ש - - -

<עוזי יצחקי: לא, 25.

דוד אמסלם: 25, אבל אני הסברתי, יש גם כאלה שנוסעים על 40 קמ"ש עם המצערת.

דוד אמסלם: אבל גם 25, דרך אגב, 25 קמ"ש את נכנסת בילד בגיל שנתיים הורגת אותו.

דוד אמסלם: אתה עכשיו מודע לסכנה?

דוד אמסלם: עשיתם חשיבה בנושא?

דוד אמסלם: עשיתם אולי הפרדה בתוך השביל בינם לבין - - - ברגע שאתה מעלה כלי כזה, זה כבר לא אופניים רגילים.

<עוזי יצחקי: שביל אופניים, ואני חושב שיכולים להעיד אנשים - - -

ישראל כץ: תסביר ביחס לשאלה, שביל אופניים - - -

<עוזי יצחקי: בהחלט.

<עוזי יצחקי: שביל אופניים מיועד לאופניים, שביל אופניים מסומן.

ישראל כץ: האם הולכי רגל יכולים ללכת על שביל האופניים?

מירב בן ארי: הם יכולים, אבל בעיקרון הם לא אמורים ללכת.

<עוזי יצחקי: הם לא אמורים ללכת, שביל האופניים מופרד.

דוד אמסלם: אני ביקשתי בחלק מהמקומות, דווקא בירושלים, לעשות הפרדה פיזית, אבל לרוב אין הפרדה.

דוד אמסלם: לך באבן גבירול, יש סימון באבן משתלבת, בקטע.

דוד אמסלם: הולכים על זה אנשים, לכל אורך המדרכה, בא אופניים ממול הם זזים.

ישראל כץ: לא, אסור שזה יהיה.

דוד אמסלם: זה מה שקורה בפועל.

<קריאה: בכל תל אביב זה ככה.

מירב בן ארי: אין הפרדה.

דוד אמסלם: דרך אגב, זה גם בסדר.

דוד אמסלם: זה בעצם הרעיון, הולכי הרגל כשאין אופניים, הם לא עוזבים את הציר הזה, הם משתמשים בו וכשבאים אופניים הם זזים.

דוד אמסלם: לרוב אין הפרדה פיזית, אני אומר לך.

דוד אמסלם: עד עכשיו באופניים רגילים אין בעיה, בגלל שהסכנה נמוכה - - -

מירב בן ארי: יש בעיה.

דוד אמסלם: בסדר, אבל הסכנה נמוכה.

מירב בן ארי: יש בעיה.

<עוזי יצחקי: דבר נוסף שמתקשר - - -

דוד אמסלם: כל דבר יש בעיה, אבל עדיין הבעיה נמוכה יחסית - - -

<קריאה: היא נמוכה להולכי הרגל.

<עוזי יצחקי: דבר נוסף שמתקשר - - -

דוד אמסלם: לא, אני רוצה שתתייחס לזה, לא לדבר נוסף.

ישראל כץ: אולי מישהו שמתמצא בפרטים ה - - -

<עוזי יצחקי: יש הפרדה בין שבילי אופניים שהם מוכשרים ונסללים בערים, אני חושב שאפשר לראות את זה גם בתל אביב בצורה טובה מאוד, הפרדה למסלולים של אופניים וזה מסומן כאופניים, מופרד.

<עוזי יצחקי: ליד זה יש את המדרכה וזה מדרכה.

<עוזי יצחקי: שביל אופניים תקני הוא שביל אופניים שמסומן אך ורק לאופניים, עם סימון של אופניים.

<עוזי יצחקי: זה בהנחיות התכנון - - -

דוד אמסלם: לא, אני מסביר.

דוד אמסלם: יש הפרדה פיזית?

<עוזי יצחקי: יש הפרדה פיזית.

דוד אמסלם: אני מודיע לך שאין.

<עוזי יצחקי: אם אין אז השביל הוא לא תקני.

דוד אמסלם: אתה רוצה ללכת איתי לסיור ואני אראה לך?

<קריאה: רוב השבילים בתל אביב - - -

<עוזי יצחקי: הנחיות התכנון שמוציא משרד התחבורה - - -

דוד אמסלם: רוב השבילים בארץ בלי הפרדה.

<עוזי יצחקי: הנחיות התכנון שמוציא - - -

דוד אמסלם: דרך אגב, מי שעשה את ההפרדה ונתן את ההנחיות בירושלים על הפרדה פיזית זה אני, בגלל שחשבתי שצריכה להיות הפרדה - - -

<עוזי יצחקי: - - - איך לסלול כביש אופניים.

דוד אמסלם: איך?

דוד אמסלם: תספר לנו איך.

<עוזי יצחקי: אני לא מהנדס, אני לא בקי בהנחיות התכנון הללו, אבל אנחנו יכולים עוד היום להעביר לכם את ההנחיות.

<תומר רוזנר: אבל זה לא עוזר, מר יצחקי.

<תומר רוזנר: ההנחיות שאתם כתבתם הן הנחיות יפות מאוד, אני מכיר אותן, הן נכתבו והושקעה בהם מחשבה רבה.

<תומר רוזנר: אל"ף, הן לא מחייבות את הרשויות המקומיות, כל רשות מקומית עושה מה שהיא רוצה.

<עוזי יצחקי: הנחיות תכנון מחייבות את הרשויות המקומיות.

<תומר רוזנר: אז אני אומר לך שבתל אביב ובערי המרכז בכללן ההנחיות האלה לא מיושמות במקרים רבים.

<תומר רוזנר: יושבת כאן גב' להבי מעיריית תל אביב, היא תוכל למסור לך את הנתונים, כמה מתוך שבילי האופניים בתל אביב הם צבע על המדרכה, שאיש לא יכול לדעת, אין שום הפרדה.

דוד אמסלם: אני אומר לך באופן חד משמעי, רוב שבילי האופניים בארץ הם לא מופרדים, אין הפרדה פיזית.

דוד אמסלם: דבר שני, ברוב המדרכות בארץ אין שבילי אופניים.

דוד אמסלם: ילד בגיל 14 עד 16 אמור לרכוב על המדרכה, ילד מעל 16, כרגע, נכון להיום - - -

מירב בן ארי: בשביל אופניים.

דוד אמסלם: בשבילי האופניים הכוונה, סליחה.

דוד אמסלם: מגיל 16 הוא יכול לרדת - - -

ישראל כץ: אין כאן מישהו שיכול לתת להם פרטים על איך בנויה המדרכה ומי רוכב?

<עוזי יצחקי: לא.

<עוזי יצחקי: נעביר להם את ההנחיות.

ישראל כץ: אין כאן מישהו שבקי בסוגיה הזו?

תמר זנדברג: אדוני השר ואדוני המנכ"ל, כאשר התקציב השנתי שמושקע בזה זה 40 מיליון שקל, מדובר על בערך שקל וחצי לכל קילומטר שביל שנדרש, אז זה לא משנה אם יש הנחיות או אין הנחיות.

דוד אמסלם: רק שנייה, קיבלת זכות דיבור?

תמר זנדברג: לא.

דוד אמסלם: אז למה את מדברת?

דוד אמסלם: תבקשי זכות דיבור.

תמר זנדברג: ביקשתי.

דוד אמסלם: לא ביקשת.

דוד אמסלם: לרוב את לא מבקשת ואת מדברת.

תמר זנדברג: קודם כל ביקשתי.

דוד אמסלם: ממי?

תמר זנדברג: ממנהלת הוועדה.

דוד אמסלם: את רשומה.

דוד אמסלם: יש פה אנשים שרוצים לדבר.

תמר זנדברג: מאה אחוז, אני אמתין לתורי, אבל - - -

דוד אמסלם: אני רוצה לשמוע קודם כל את זה, אחרי זה תשאלי את השאלות האלה.

דוד אמסלם: כבוד השר, אני עוד פעם רוצה - - -

ישראל כץ: אני חושב שנעשה כאן עוול מסוים.

ישראל כץ: יש אגף תשתיות שאיננו כאן.

ישראל כץ: מקימים אוטוסטראדת אופניים בתקציב של מיליארד שקלים, שהוא מעוגן בתוך התקציבים.

ישראל כץ: חברי האופוזיציה תמיד, לצערי, יכולים שלא להתרכז סביב הנקודה ולהגיד שהם היו עושים אחרת.

ישראל כץ: השקעה יוצאת דופן שהולכת, בנוסף למה שקיים, להיות מושקעת, המנכ"ל לא בקי בסוגיה ולכן לא יודע לפרט אותה.

ישראל כץ: חבל שלא הביאו לכאן את המשנה למנכ"ל שתפרט את הדברים.

ישראל כץ: הולכים לסלול נתיבים רבים של אופניים, ההערות שהשמעת ייבדקו על ידי, האם יש הפרדה, האם העיריות מקפידות על הפרדה.

ישראל כץ: יש טעם לבדוק את הדברים האלה, כי ברור שאם אין מספיק שבילי אופניים אז כל הדברים שאנחנו מדברים עליהם, אין להם תכלית.

ישראל כץ: צריך להיות, אמרתי, רגולציה, לבדוק מדי פעם, אבל לא לבטל את מה שהחליטו רק לפני שנה.

דוד אמסלם: חס ושלום.

ישראל כץ: וגם כשקבעו את הכללים אז קודם כל לאכוף אותם, ולסלול כמה שיותר שבילי אופניים ולוודא שסוף סוף תהיה אכיפה, אכיפה שונה לחלוטין שהרשויות במרכזן.

ישראל כץ: אין סיכוי, אתה באת מרשות מקומית ואתה יודע, אין סיכוי שתהיה אכיפה אפקטיבית בתחומים האלה אם העיריות לא תהיינה מעורבות.

דוד אמסלם: ודאי, אבל אנחנו עוד לא שם.

דוד אמסלם: אני מסכים.

ישראל כץ: אנחנו דוחפים ונשמח לעזרה בעניין הזה.

ישראל כץ: אנחנו לא בורחים מאחריות, אנחנו דוחפים את השלמת החקיקה, היא מאוד מתקדמת, להשלים אותה, את סיום ההידברות בין המשטרה לרשויות הגדולות וכו' כדי להשלים את החקיקה.

ישראל כץ: הוועדה, אני לא יודע אם זה בוועדה כאן, אבל הכנסת היא אותה כנסת.

ישראל כץ: חייבים להשלים את האכיפה כי האכיפה משנה את המפתח של הדברים שאנחנו מדברים עליהם.

ישראל כץ: אני אוודא שיוגש דוח עוד היום לגבי תכנון ולוחות זמנים של סלילת שבילי אופניים וגם להקפיד כמובן - - -

<ניר תמיר: גם בתוך הערים.

דוד אמסלם: אנחנו מדברים רק על הערים.

<קריאה: קודם כל בתוך הערים, איפה שהולכי הרגל.

דוד אמסלם: אבל, ברשותך, כבוד המנכ"ל, אני רוצה לחזור אליך.

דוד אמסלם: אני ראיתי את דף ההנחיות, אני חושב שההנחיות האלה הן מאוד בסיסיות, כבוד השר.

דוד אמסלם: אני רואה כאן איזה שהוא משהו הוליסטי.

דוד אמסלם: הרי עשינו כאן

דוד אמסלם: דיון כחמש שעות - - -

ישראל כץ: אין לי בעיה להפוך את זה לישיבת עבודה.

דוד אמסלם: לא, הפוך.

דוד אמסלם: אני הייתי רוצה לשמוע דווקא, בגלל זה זימנו עכשיו את הפגישה איתכם, אנחנו ביקשנו לשמוע אחרי חמישה חודשים מה משרד התחבורה עשה בנושא ההנחיות.

דוד אמסלם: נכנסנו לפירוט, כולל הנושא של השבילים, כולל הנושא של הרוכב עצמו, חוץ מהגיל, קסדה, לא קסדה, איך קסדה, וינקרים, איך הוא אמור לדעת תמרורים, לא תמרורים.

ישראל כץ: מה התקנות אומרות?

ישראל כץ: הנה התקנות.

דוד אמסלם: אני לא מתכוון לעשות את אותו דיון, לכן או שיש לכם תקנות או שאתם צריכים עוד זמן לתת תקנות.

<עוזי יצחקי: קודם כל יש תקנות ואנחנו לא צריכים שום - - -

דוד אמסלם: אלה התקנות?

<עוזי יצחקי: אלה התקנות.

דוד אמסלם: זה דף התקנות?

<עוזי יצחקי: אלה התקנות.

<עוזי יצחקי: מעבר לכך - - -

ישראל כץ: זה החוק במדינת ישראל.

דוד אמסלם: זה נראה לך, כבוד הנושא, סוגר את הנושא ואתה רגוע?

ישראל כץ: זה נראה לי שעבר דיונים בוועדת הכלכלה ואושר על ידי חברי הכנסת.

דוד אמסלם: אבל זה היה לפני שנה, אנחנו מנסים להשביח את - - -

<עוזי יצחקי: מעבר לכך אנחנו הכנו תכנית פעולה רב מערכתית להסברה וחינוך בקהילה, תקצבנו את התכנית והתכנית תצא בקרוב לפועל.

<עוזי יצחקי: השר, יש גם את התכנית הזאת - - -

דוד אמסלם: אני חשבתי לתומי - - -

ישראל כץ: יש את נציגת הלשכה המשפטית?

ישראל כץ: אולי על התקנות אפשר להגיד כמה מילים.

ישראל כץ: אבל בכל מקרה אני אומר, מחוקקים חוקים במדינה כדי ליישם אותם אחרי הרבה מחשבה, אחרי עבודה ממושכת מול מכון התקנים, אחרי עבודה של המומחים, הגיעו גם לכנסת, נשמעו כל ההערות ויצאה תוצר.

ישראל כץ: הליקוי העיקרי בתוצר הזה הוא שני דברים, אל"ף, צריך עוד יותר שבילי אופניים, והעיקרי העיקרי שאין אכיפה.

דוד אמסלם: לא, אבל - - -

ישראל כץ: ואין אכיפה.

ישראל כץ: כשאין אכיפה אתה לא יכול למדוד את - - -

דוד אמסלם: כן, אבל עדיין אני חושב ששאר הדברים לא סגורים.

דוד אמסלם: כמו שאני אמרתי, אני אתן דוגמה, גם היום בבתי הספר יש לילדים הקטנים מה שנקרא בטיחות בדרכים, מלמדים ילד לחצות מעבר חציה.

דוד אמסלם: אני חושב שלא יעלה על הדעת בכלל שאתה מעלה ילד על הכביש עם אופניים חשמליים והוא לא יודע לקרוא תמרור עצור.

דוד אמסלם: מאיפה אתה יודע שזה עצור?

דוד אמסלם: הוא נכנס לצומת, הוא יודע משהו?

דוד אמסלם: אז הוא צריך לקבל איזה בייסיק, משהו, איזה שהיא הכשרה מינימלית, שיבין על מה מדובר.

<עוזי יצחקי: אז קודם כל עושים את זה.

דוד אמסלם: מדינת ישראל שולחת אותו לכביש, אומרת לו 'סע לדרכך, המפתחות בפנים' והבן אדם נוסע, אבל הוא לא יודע.

<עוזי יצחקי: אז קודם כל עושים את זה.

<עוזי יצחקי: במערכת החינוך, בלימודי - - -

דוד אמסלם: זה מה שביקשנו, לסגור את כל המכלול של ה - - -

<עוזי יצחקי: אז בלימודי החינוך עושים את זה.

<עוזי יצחקי: אני שב ומציין שאנחנו הכנו, יחד עם הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים - - -

<מרדכי בהירי דואני: אנחנו עשינו את זה, זה תוקצב בתקציב - - -

<עוזי יצחקי: שנייה, מודי, אני מדבר.

<עוזי יצחקי: אנחנו הכנו תכנית יחד עם הרשות הלאומית ומשרד החינוך, תכנית מפורטת, אתה יכול לראות אותה, בבקשה.

<עוזי יצחקי: התכנית הזו תוקצבה ב-5 מיליון - - -

דוד אמסלם: מעולה, אז תגיד.

דוד אמסלם: לא ידענו על זה.

<עוזי יצחקי: אז אני התחלתי להגיד ועצרתם אותי.

<עוזי יצחקי: מעבר לכך, גם משרד החינוך משקיע מתקציב הרשות הלאומית שניתן בכל שנה, בשיעורי החובה ללימודי הבטיחות בדרכים ניתנים - - - יש גם מגרשי הדרכה לאופניים, אתה גם מכיר אותם מעיריית ירושלים, בניות.

<עוזי יצחקי: הדברים האלה מבוצעים גם בחינוך וגם בהסברה.

<עוזי יצחקי: אנחנו עומדים לצאת בקרוב בקמפיין מאוד רחב לציבור מה מותר, מה אסור, איך להשתמש, מה הורים צריכים לדעת ולתת את כל המידע לציבור.

דוד אמסלם: אני, אל"ף, שמח לשמוע את זה.

דוד אמסלם: הדבר שהטריד אותי הכי הרבה זו הסוגיה הזו.

<מרדכי בהירי דואני: אני רוצה להוסיף עוד.

<מרדכי בהירי דואני: יצאנו בקמפיין הסברה ברדיו בנושא הזה.

<מרדכי בהירי דואני: אני מזכיר לכולם שבשעה 7:45 כולם חוצים על בטוח, אני מזכיר את זה כל היום, אבל יצאנו בקמפיין הסברה, הופקה גם חוברת, פנינו למשרד החינוך, זה מתוקצב השנה, זה יפעל בכיתות ט', הגברנו את ההדרכה במרכזי ההדרכה, ב-19 מרכזי הדרכה בישראל.

מירב בן ארי: 19 מרכזי הדרכה של אופניים.

<מרדכי בהירי דואני: 19 מרכזי הדרכה ש - - -

דוד אמסלם: כמה תלמידים עברו את ההכשרה?

<מרדכי בהירי דואני: מעל 45,000 אנשים עוברים את זה בשנה.

<מרדכי בהירי דואני: אנחנו מגדירים לכיתות גם את הנושא הזה.

<מרדכי בהירי דואני: יש לומדה, דרך אגב, שכבר פותחה על ידי הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים ביחד עם משרד החינוך, היא קיימת, היא נלמדת, רוצים להפיק את זה קדימה.

<מרדכי בהירי דואני: אנחנו נעביר גם פנייה לתוך בתי הספר, בלי שום קשר, איך רוכבים על אופניים רגילים וחשמליים בפרט.

<מרדכי בהירי דואני: הדברים האלה מבוצעים.

דוד אמסלם: קודם כל אני שמח.

דוד אמסלם: זו פעם ראשונה שאני שומע את זה.

דוד אמסלם: בדיון הקודם לא שמענו את זה, לכן מטבע הדברים העליתי את השאלה.

דוד אמסלם: ובאמת תודה רבה ואני שמח על כך שהתקדם הנושא.

דוד אמסלם: עכשיו רציתי לקבל את ההתייחסות שלך לגבי הנושא של הבטיחות של הרוכב ברמת האביזרים שלו.

דוד אמסלם: האם אתם נכנסתם לתקינה של האביזרים של הכלי עצמו?

דוד אמסלם: וינקר, לא וינקר, קסדה, בלילה, כל הדברים הבטיחותיים האלה.

דוד אמסלם: יש לכם איזה שהיא ערכה?

דוד אמסלם: כזה שמחייב את היבואנים והרוכבים בכל הנושא של הבטיחות?

דוד אמסלם: אני בא מזווית הבטיחות.

ישראל כץ: החוק מחייב קסדה?

<חוה ראובני: החוק לא מחייב קסדה, אני אסביר מדוע.

דוד אמסלם: אנחנו פה מחוקקים את החוק.

ישראל כץ: אתם חוקקתם לפני שנה.

דוד אמסלם: אז נשנה.

דוד אמסלם: ישראל, אנחנו פה כדי לשפר.

ישראל כץ: אדוני היושב ראש, כל אחד נוטל אחריות על מעשיו.

ישראל כץ: הכנסת אישרה חוק, אם הכנסת אישרה חוק אז אני יוצא מתוך הנחה - - -

<תומר רוזנר: היא אישרה תקנות.

דוד אמסלם: אל"ף, אישרנו את התקנות - - -

<תומר רוזנר: התקנות שהשר הביא.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה להגיד לך, כבוד השר, שחוקים משתנים פה חדשות לבקרים בהתאם גם לסיכונים וגם לחשיבה והתחדשות, זה בסדר.

ישראל כץ: מה שאני טוען, אין טעם לדון בשינוי חוק לפני שנעשתה בו אכיפה.

ישראל כץ: אני עוד פעם חוזר ומדגיש, לא מבחינת התחמקות משום אחריות, כל עוד לא תהיה אכיפה אז מי שנוסע על 40 קמ"ש במקום 25 לא ייתפס, וצריך ללכת לחנויות לראות אם שינו או לא שינו - - -

דוד אמסלם: כן, אבל מה זה קשור?

דוד אמסלם: אבל אם הוא צריך ללבוש קסדה או לא קסדה מה זה קשור עכשיו ל - - -

ישראל כץ: הכנסת קבעה שאין צורך בקסדה.

דוד אמסלם: הדיון כאן, יכול להיות שנשנה את עמדתנו ונחשוב שצריך קסדה.

<חוה ראובני: אני אסביר את הרקע.

ישראל כץ: אנחנו מצייתים לחוק ולתקנות.

דוד אמסלם: לא, אבל אתם מביאים - - - הכנסת היא לא משרד התחבורה, יש אנשי מקצוע במשרד התחבורה שהם אמונים על כל נושא התקינה הבטיחותית והם אמורים להביא את החבילה.

דוד אמסלם: האם לדעתך, אתה כמנכ"ל משרד התחבורה, האם אתה חושב שלא צריך קסדה לאופניים?

<עוזי יצחקי: תיתן היועצת המשפטית את ה - - -

דוד אמסלם: יבוא המומחה, יגיד לנו שזה בסדר.

<חוה ראובני: אני אסביר.

<חוה ראובני: היה כאן מחסום משפטי.

<חוה ראובני: ההסדרה של אופניים חשמליים נעשתה בתקנות התעבורה.

<חוה ראובני: אופניים חשמליים הם תת סוג של אופניים.

<חוה ראובני: בפקודת התעבורה יש הוראה שנולדה בהצעת חוק פרטית שפטרה אופניים בדרך עירונית מחובת חבישת קסדה.

<חוה ראובני: החקיקה הזאת נעשתה - - -

ישראל כץ: חברת הכנסת שלי יחימוביץ הוביל חוק על התל אופן בתל אביב.

<חוה ראובני: החקיקה הזאת נעשתה על מנת לעודד רכיבה.

<חוה ראובני: אני לא יכולה להטיל חובה בתקנות בניגוד לפטור שיש לי בחקיקה הראשית.

<קריאה: סליחה, אבל עד גיל 18 יש חובה, הצעת חוק של בטרם - - -

דוד אמסלם: אנחנו מדברים קודם כל עד גיל 18.

דוד אמסלם: דבר שני, אני אגיד - - -

ישראל כץ: רגע, מה המצב המשפטי עד גיל 18?

<חוה ראובני: עד גיל 18 יש חובת חבישת קסדה שמעוגנת בפקודת התעבורה מזה שנים.

<חוה ראובני: בדרך עירונית מתחת לגיל 18 יש פטור.

<קריאה: ברגע שנכנסו האופניים החשמליים זה משנה לגמרי את התמונה.

<תומר רוזנר: זה תת סוג של אופנוע, לא תת סוג של אופניים.

<חוה ראובני: יכול להיות שזה מצדיק לשנות את התמונה, אבל זה בוודאי לא יכול להיות חלק מתקנות תעבורה של אופניים חשמליים, זה מחייב תיקון ברוב משפטי אחר.

דוד אמסלם: ישראל, מה זה?

ישראל כץ: זה לא טוסטוס.

דוד אמסלם: לא, זה שקוראים לזה אופניים חשמליים, לדעתי ברמה המעשית זה סוג של טוסטוס, רק במהירות קצת יותר נמוכה.

דוד אמסלם: לא חשוב, אני רוצה לומר כזה דבר לגבי הנושא של דיונים בוועדה גם.

דוד אמסלם: אם אתם זקוקים, למשל אם אני הייתי חושב שצריך להתקין וברמה העקרונית אני חושב שהיה צריך קסדה וגם אם החוק פטר, זה התפקיד שלנו, כדי שאתם תגידו לנו מה לעשות בנושא הזה, צריך להסדיר את - - -

ישראל כץ: אני כבר הייתי וגם כשהייתי שר התחבורה, חברת הכנסת שלי יחימוביץ יזמה ופנה ראש עיריית תל אביב, הוא רצה לקדם את פרויקט התל אופן ואמר שאם תהיה חובת חבישת קסדות בתוך העיר אי אפשר יהיה לקדם את הפרויקט הזה.

ישראל כץ: סך החשיבות של הפרויקט עלתה בעיני התומכים על חובת חבישת הקסדה ולכן תיקנו את החוק שגלעד ארדן הוביל בזמנו, נדמה לי, של חבישת קסדות.

ישראל כץ: תיקנו את החוק, הכנסת במודע והממשלה תמכה, ועדת השרים בכנסת, ונתנה פטור.

ישראל כץ: עכשיו, אופניים חשמליים מוגדרים כאופניים, זה מה שאומר היועץ המשפטי.

ישראל כץ: הם מוגדרים כאופניים בהיגיון של אופניים, עם המגבלה של 25 קמ"ש ועם שאר הדברים.

ישראל כץ: אם יש חשיבה אחרת של להגדיר אותם כבר כרכב - - -

דוד אמסלם: מה ההמלצה שלכם?

דוד אמסלם: אתם בעצם הרגולטור, אתם אנשי המקצוע, מה ההמלצה שלכם?

דוד אמסלם: ואין לי פה אידיאולוגיה, אני חושב - - -

ישראל כץ: ההמלצה שלי חד משמעית, לצד סלילת המסלולים זה לוודא שתהיה אכיפה.

ישראל כץ: מניסיוני אני למדתי - - -

דוד אמסלם: עזוב את האכיפה, ישראל.

ישראל כץ: מהיום אין אכיפה.

דוד אמסלם: עזוב את זה שנייה בצד.

דוד אמסלם: אתה צודק, שים את זה בצד.

ישראל כץ: לכן אי אפשר לדון - - -

דוד אמסלם: אני בא מזווית אחרת.

דוד אמסלם: אני שואל כרגע מה עמדת משרד התחבורה, הגוף המקצועי, לפי תפיסתי והבנתי, שאמור להוביל את הנושא הזה במדינת ישראל - - -

ישראל כץ: אני אומר מה עמדתי בצורה חדה.

דוד אמסלם: האם לדעתו נושא הבטיחות של הרוכב מוסדר ואתה שקט איתו?

ישראל כץ: אני אומר דבר פשוט וברור, אחרי כמה שנים שתהיה אכיפה תמיד אפשר יהיה לבחון אם רוצים לשנות דברים.

ישראל כץ: אני רוצה שהתקנות שאושרו ילוו באכיפה אפקטיבית כדי שבאמת נבדוק אותן.

ישראל כץ: הרי לא ייתכן שעומדים - - - תיארתי לך תהליך של שנים, ואני השר הראשון, מה לעשות, שהוביל להתקנת התקנות ואז התעכבנו במכון התקנים וכל התחלואים הישראלים, עברנו אותם כאן, וזה הגיע בסוף לאישור תקנות בכנסת, ועוד היו הערות ועוד דברים.

ישראל כץ: הנושא הזה שמצד אחד מחליטה מדינת ישראל, הממשלה והכנסת, לעשות תיקון לחוק קיים ולפטור מקסדות בתוך העיר ומחליטה שאופניים חשמליים הם אופניים במגבלות שצריך לאכוף אותן, עוד פעם, זו אכיפה של עד 25 קמ"ש ושחייבים לדווש, כל הדברים, מי שהולך ומוריד את המגבלה ונותן אופניים שלא מדוושים, הוא בעצם הופך את זה לכלי רכב והוא עבריין שמחטיא את הרוכב ומסכן את הולכי הרגל.

ישראל כץ: צריך לטפל בעבריינים, אבל הכללים שנקבעו, לדעתי הם כללים סבירים, צריך להעמיד אותם במבחן האכיפה.

ישראל כץ: אבל כשאין אכיפה אתה לא יכול לתפוס מישהו שנוסע על 40 קמ"ש ואתה לא יכול לאכוף שום דבר.

ישראל כץ: אנחנו חוזרים תמיד לנושא הזה, לא כהתחמקות.

ישראל כץ: אני אף פעם לא מתחמק מאחריות, אבל אם אין אכיפה והמשרד שלנו לא עושה אכיפה, אני כן דוחף את קידום החוק, והוועדה יכולה לקחת על עצמה לזמן עוד דיון, עם ראשי 15 הערים הגדולות, עם משטרת ישראל ועם המשרדים הרלוונטיים, התחבורה, בטחון פנים, פנים, ולהביא להשלמה.

ישראל כץ: אם תעשו את הדבר הזה בתיאום והסכמות שיאפשרו את השלמת החקיקה, אני חושב שזה יהיה הדבר הגדול ביותר שאתם יכולים לעשות היום עבור הציבור.

דוד אמסלם: אין בעיה, אבל - - -

ישראל כץ: כי אני אומר עוד פעם, אדוני היושב ראש, הכי קל לי זה להיות שרירותי ולהגיד בואו נחייב את כולם בקסדות בניגוד לחוק, בואו נתקן, בואו נחייב אותם בביטוח ובעצם אני מוציא את העוקץ מכלי התחבורה המיוחדים האלה ואני מעביר את זה להיות טוסטוס או אופנוע וזה לא הדבר, וגם בעולם זה לא כך.

ישראל כץ: גם בעולם לא מחייבים ברישוי את הכלים האלה.

ישראל כץ: לכן אני אומר, אנחנו נעשה את שלנו, תקבלו דיווח, אני מצטער שאין כאן מישהו שיכול לדווח על נושא התשתיות, כמה אנחנו הולכים להשקיע באופן חריג ומשמעותי, מיליארד שקל, כי אני ליוויתי ואנחנו מקדמים, אני מודע לחשיבות האופניים והאופניים החשמליים, ככלי תחבורה, ככלי תנועה, גם מול תחנות רכבת, תחנות אוטובוס, קישור, גם כדי להגיע לעבודה, אנחנו מאוד מעודדים.

ישראל כץ: פרויקט התל אופן שהוא פרויקט חיובי, אחד התנאים שהם התנו להוצאתו היה ביטול נושא חבישת קסדה בתוך העיר.

ישראל כץ: שוב, עמד כאן מאזן של דברים שבסופו של דבר הכריעו לתת את הפטור הזה בתוך הדבר.

ישראל כץ: אני לא חושב שאנחנו צריכים עכשיו לשנות את הכללים שנקבעו, אנחנו צריכים לאכוף אותם ואחרי מספר שנים אפשר לבחון את הדברים בצורה יותר משמעותית.

<חוה ראובני: אדוני היושב ראש, אתה שאלת על אבזור הבטיחות של האופניים עצמם.

<חוה ראובני: עוד פעם אני חייבת להגיד, האבזור הזה נבנה בהנחה שאנחנו מדברים על כלי שמגיע למקסימום 25 קמ"ש.

<חוה ראובני: אנחנו לא נטיל אבזורים בהנחה של 60 כשאנחנו עוצרים מעבר ל-25.

<חוה ראובני: אז כל כלי, כדי שהוא יהיה מוכר כחוקי, צריך שיהיה בו צופר או פעמון, פנס קדמי עם תאורה לבנה, פנס אחורי עם תאורה אדומה, מחזירי אור על הדוושות ומחזירי אור מאחור.

<חוה ראובני: אנחנו מדגישים בעיקר את הבולטות שלהם, בעיקר בזמנים של ראות לקויה, כשהראות טובה רואים אותם.

<חוה ראובני: זה, אגב, לפי התקן של מכון התקנים.

<חוה ראובני: אנחנו לא המצאנו שום דבר לבד, הם מכנסים ועדות מומחים ואלה ההמלצות שלהם, שאושרו פה בוועדת הכלכלה.

דוד אמסלם: בעצם את אומרת שיש קיד של בטיחות לגבי הרוכב והכלי עצמו.

דוד אמסלם: יש התייחסות.

<חוה ראובני: כן, זה מהתקנות שאני מקריאה.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה לומר לך, אדוני השר, אני פה רק בשיטת העבודה רואה אותה קצת שונה, הוועדה לא באה להחליף את הדרג המקצועי.

דוד אמסלם: הדרג המקצועי צריך לעשות את עבודת המטה, להזמין את הרשויות, לדון איתם.

דוד אמסלם: אני רואה את עצמי כמסייע למשרד.

דוד אמסלם: אני מקבל מכם את ההנחיות המקצועיות שאתם מגבשים והתפקיד שלנו זה להסדיר אותן.

ישראל כץ: דיברתי על סוגיית - - -

דוד אמסלם: זו שיטת העבודה.

דוד אמסלם: אני יכול להזמין את כולם לפה ואז מה יעשה משרד התחבורה?

ישראל כץ: אני מדבר על מהלך פוליטי, מדיני, של השלמת חקיקה וזה בדרג של ועדה וחברי כנסת.

דוד אמסלם: בדרך כלל המשרדים יוזמים את זה, המשרד הרלוונטי יוזם והוועדה מקדמת, לא הפוך.

ישראל כץ: אנחנו דוחפים את זה בכל כוחנו - - -

דוד אמסלם: אתה רוצה שאני אזום את החקיקה?

ישראל כץ: אדוני היושב ראש, אנחנו דוחפים את זה בכל כוחנו ונמשיך לדחוף.

ישראל כץ: אנחנו מדברים עם העיריות ועם המשטרה ועם המשרדים האחרים ואם אתה שואל אותי מה ועדה יכולה לתרום מעבר למעקב שוטף, זה גם כן קידום, הידברות, מעבר למה ש - - -

דוד אמסלם: אם אתם לא מצליחים, הרי זה בעצם היה חלק מהסיפור - - -

ישראל כץ: כרגע לא מצליחים - - -

דוד אמסלם: אם אתם לא מצליחים, אני מצפה מהמנכ"ל שלך - - -

ישראל כץ: גם על המשטרה וגם על העיריות.

דוד אמסלם: חמישה חודשים, יש טלפון שלי, בוא תדבר איתי.

דוד אמסלם: תגיד לי 'תקשיב, דודי, יש לי בעיה עם המשטרה - - -

<עוזי יצחקי: אני מבקש, יואל הדר, איפה הוא?

דוד אמסלם: רק שנייה.

<עוזי יצחקי: לא, מי שמוביל את הסיפור של החקיקה, רק להבהיר את העניין, מדובר פה על המשרד לבטחון פנים שאמור להעביר סמכויות לפקחי העיריות.

<עוזי יצחקי: מי שמוביל את זה ועושה את זה בחודשים האחרונים ופועל ולוחץ זה מנכ"ל המשרד לבטחון פנים, יש פה את נציגו, היועץ המשפטי, יואל הדר, שיכול לתת סטטוס על חקיקה שגובשה ונוסחה - - -

דוד אמסלם: עוזי, ישבתם איתם?

<עוזי יצחקי: ישבנו ויושבים.

דוד אמסלם: לא, שאלתי אם ישבתם, לא אם יושבים.

<עוזי יצחקי: כן.

<עוזי יצחקי: יושבים באופן רצוף.

דוד אמסלם: אז איפה הבעיה?

<עוזי יצחקי: הבעיה היא העברת סמכויות מהמשטרה לפקחים של העיריות.

<עוזי יצחקי: יש כמובן איזה סמכויות של שוטרים שמעבירים מהמשטרה לרשויות המקומיות ויש את הרשויות המקומיות, עם משרד הפנים, שצריכים לקבל את זה ולרצות את זה ולדעת ולבצע.

<עוזי יצחקי: אז, יואל, בבקשה, היועץ המשפטי של המשרד לבטחון פנים יכול לתת סטטוס על העבודה בעניין הזה.

<יואל הדר: אני אתן סטטוס, אבל לבקשת השר שלי, ואני מתנצל, הוא ביקש להביע עמדה קצת אחרת משרד התחבורה, אבל אני מחויב לשר שהוא חושב שיש צורך בחובת רישוי דווקא לאופניים החשמליים, בהתנהלות ובהתנהגות של היום אין הבחנה בעצם באין האופניים - - -

ישראל כץ: אמנם מחליפים עכשיו הרבה תפקידים, אבל לא שמעתי שיש כרגע איזה שהיא כוונה להחליף בתפקידים האלה.

<יואל הדר: אני צריך להביע את עמדת השר, אני מחויב למדיניות השר.

תמר זנדברג: אבל ממתי לשר לבטחון פנים יש עמדה בנושא רישוי כלי רכב?

<יואל הדר: מאחר שהאכיפה היא בידי המשטרה - - -

תמר זנדברג: הוא יכול להגיד והוא יצדק, אגב, שפקח עירוני או שוטר לא יכול לרדוף אחרי כלי רכב, זה משהו אחר.

תמר זנדברג: אם הוא חושב ככה.

<יואל הדר: מאחר שהאכיפה היא בידי המשטרה - - -

דוד אמסלם: בבקשה, יואל.

<יואל הדר: מאחר שהאכיפה היא בידי המשטרה, נכון להיום בכל אופן, רק בידי המשטרה, ואין סמכות לפקחים וגם בעתיד זה יישאר בידי המשטרה, אנחנו לא מתכוונים להעביר מידי המשטרה את זה, לכן יש משמעות לזה שכלי הרכב מסתובבים על הכבישים בדיוק כמו הטוסטוסים.

<יואל הדר: לצערנו אין היום מספיק שבילי אופניים, כפי שנאמר פה - - -

תמר זנדברג: אתה צודק בעמדה הזו, אגב.

<יואל הדר: אני לא יודע אם אני צודק, אני מביע את עמדת השר.

תמר זנדברג: לדעתי.

<יואל הדר: יש עמדת שרים אחרים, יש עמדת שר התחבורה, אני רק מביע את עמדת השר.

ישראל כץ: רגע, ההודעה שלך, שאתם לא מתכוננים גם בעתיד לוותר על סמכויות לפקחים העירוניים?

<יואל הדר: לא, ממש לא, לא אמרתי את זה עוד.

<יואל הדר: אם תאפשר לי, זו העמדה של השר, הוא חושב שיש הצדקה ברישוי מאחר שזה כלי מסוכן, זה מסתובב, גם בני 16 ומעלה, שהתקנות לא עוסקות לגביהם, גם הם לא בהכרח מוכשרים.

<יואל הדר: זה שהם עוברים איזה הכשרה כלכלית לכלי תחבורה, זה לא בהכרח מכשיר אותם להסתובב בין מכוניות בלי ידע מוקדם.

<יואל הדר: גם לגבי בני 14, מאחר שאין שבילי אופניים, לצערנו הרב, וגם בהיעדר אכיפה, כפי שציין השר, אז גם אלה מסתובבים בתוך הכבישים, שזה דבר מאוד מסוכן, ולכן יש צורך לדעת השר, לדעתנו, לבצע רישוי גם לגביהם.

דוד אמסלם: דרך אגב, אתם ישבתם איתם, יואל?

<יואל הדר: כן, כן, עכשיו - - -

דוד אמסלם: או רק עמדתכם זה עמדתכם והם פה?

<יואל הדר: אמרנו.

<יואל הדר: מי שאמון על הנושא של הרישוי זה שר התחבורה, אבל אמרנו את עמדתנו בנושא.

<יואל הדר: שר התחבורה בהחלט הוא אמון על הנושא של הרישוי.

<יואל הדר: עכשיו להתקדמות, מה שעשינו.

<יואל הדר: אנחנו בהחלט קידמנו, יש לנו טיוטת חוק, יש לנו מספר נושאים שאנחנו חלוקים לגביהם, לא רבים, אבל יש מספר נושאים.

<יואל הדר: הנושא של הרישוי זה לא רק המחלוקת שלנו עם משרד התחבורה, זה גם מחלוקת של משרד הפנים, שבעצם מייצג את הרשויות המקומיות בנושא הזה, שאומר שכדי להעביר סמכויות לפקחים הוא סבור שיש צורך בחובה של רישוי, כדי שהם יוכלו לאכוף את זה.

<יואל הדר: זה אחד הנושאים שעדיין - - -

דוד אמסלם: עוד מעט נשמע את משרד הפנים.

<תומר רוזנר: לא, יש פה דד לוק.

<יואל הדר: המילה 'דד לוק', כל דבר ניתן לפתרון ואני מקווה שיימצא פתרון כי יש הידברות.

<יואל הדר: ברגע שיש הידברות אפשר גם להגיע לפתרון.

דוד אמסלם: דרך אגב, חמישה חודשים, אנחנו דיברנו על זה גם בישיבה הקודמת, לפני חמישה חודשים נפגשנו פה ואחת הסוגיות הייתה להסדיר את הנושא הזה ביניכם.

דוד אמסלם: אתם ישבתם, דיברתם, מה קורה כשאתה לא מתקדם איתם?

דוד אמסלם: קורה משהו?

דוד אמסלם: אתה יושב איתו, יש ויכוח, נגמר הוויכוח, אתה הלכת לדרכך, הוא הלך לדרכו, זה עומד ככה?

<יואל הדר: ממש לא, יש לנו דיונים שוטפים בנושא הזה.

<יואל הדר: בסופו של דבר זה יעלה לרמת השרים.

<יואל הדר: אני מניח שהשרים יקבלו החלטות, הם יודעים לקבל החלטות, הממשלה תוכל לקבל החלטה בנושאים הרלוונטיים - - -

דוד אמסלם: זה כבר שמה?

<יואל הדר: בינתיים אנחנו מלבנים את הנקודות עד לרמת - - - יש לנו שלוש או ארבע נקודות - - -

דוד אמסלם: כמה זמן אתם רוצים עוד ללבן?

<יואל הדר: אני מסביר, יש לנו שלוש-ארבע נקודות - - -

דוד אמסלם: הבנתי, אני שואל, כמה זמן?

<יואל הדר: שבוע הבא נקבע דיון מנכ"לים - - -

דוד אמסלם: חמישה חודשים לא הספיק ללבן את זה?

<יואל הדר: בשבוע הבא - - - הנושא הוא סבוך, הוא לא פשוט.

<יואל הדר: זה לא נושא - - -

<קריאה: משרד התחבורה מנסה להוביל את זה כבר יותר משנה.

<יואל הדר: הנושא הוא מורכב, כל - - -

דוד אמסלם: יואל, אני לא אוהב את התשובה 'מורכב'.

דוד אמסלם: כשאומרים לי מורכב, כנראה אין תשובה.

דוד אמסלם: חמישה חודשים לא הספיקו לך?

<יואל הדר: חמישה חודשים לצורך ליבון הנושא הזה - - -

דוד אמסלם: כמה זמן אתה רוצה עוד?

<יואל הדר: כמה אני רוצה?

דוד אמסלם: כן.

דוד אמסלם: כמה זמן אתם מגיעים להנחה שאתם או מסכימים או יודעים על מה אתם חולקים כדי להרים את זה לרמת השרים.

<יואל הדר: אני מקווה שבחודש הקרוב, חודש וחצי - - -

דוד אמסלם: אתה צריך עוד חודש.

<יואל הדר: אני צריך עוד חודש?

<יואל הדר: אנחנו, לא אני.

דוד אמסלם: כן, אני מדבר עכשיו על יצחקי, אני מדבר עליך, בעצם אתם צריכים לדבר ביחד עם מרדכי כהן.

<יואל הדר: אנחנו מדברים כל הזמן, אמרתי, אנחנו צריכים להגיע להסכמות, כי יש נושאים שאנחנו צריכים להגיע להסכמות בינינו.

<יואל הדר: כל אחד מייצג אינטרס שלדעתי הוא לגיטימי, אלה לא דברים שהם לא הגיוניים, כל אחד מהכיוון שלו.

<יואל הדר: אני מקווה שבתוך חודש וחצי נגיע להסכמה, כי המטרה שלנו היא אותו דבר, באמת זה לפתור את הבעיה, זה לא שיש מחלוקת לגבי הבעיה, צריך לתת פתרון לבעיה הזו.

<יואל הדר: כפי שציינתי, אנחנו בשלב מאוד מתקדם, נותרו רק מספר נקודות מחלוקת בודדות שאני מקווה שנגיע למסקנה.

<יואל הדר: השר ישראל כץ פה, הוא - - -

דוד אמסלם: תודה, יואל.

דוד אמסלם: מרדכי.

<מרדכי כהן: אני רוצה להצטרף לדברים שנאמרו על ידי יואל.

<מרדכי כהן: גם אנחנו מאוד רוצים לקדם את הנושא ואין עמדה, לא של שר הפנים ולא של מנכ"לית משרד הפנים, שהייתה פה בוועדה, עמדה מקדמית של התנגדות חלילה לתופעה של אופניים חשמליים.

<מרדכי כהן: כל מה שמשרד הפנים אמר זה שלפני שעוברים לשאלת הפיקוח והעברת סמכויות פיקוח צריך לדעת איזה סמכויות מעבירים ומה יהיה התוכן שלהן.

<מרדכי כהן: האם הרשויות יכולות להתמודד עם החיכוך היומיומי הזה עם צעירים, ילדים שהם מתחת לגיל 16, והשאלה המשנית שהשר התייחס אליה, ואנחנו כמובן שמחים לשמוע, כי בדיון הקודם נאמרו לנו דברים אחרים, אותה תקנה ישנה, כפי שנאמר פה קודם, שהתקציב שתוקצב בה היה 40 מיליון שקלים, אנחנו שמחים שנעשה מהלך אדיר, משמעותי, רק שהפרטים האלה לא נמצאים בידינו.

ישראל כץ: לגבי מה?

<מרדכי כהן: לגבי השקעה בתשתיות לשבילים לאופניים.

<מרדכי כהן: בדיונים הקודמים, השר, מה שנמסר לנו - - -

ישראל כץ: אתה שוב בהחלפת משרדים, תגיד לי.

ישראל כץ: אני אולי לא מעודכן.

ישראל כץ: אני אחראי על מה שאני אחראי.

ישראל כץ: אני לא חולק באחריות עם אף אחד, אנחנו נסלול שבילים.

<מרדכי כהן: השר, אני חלילה לא - - -

ישראל כץ: לא שר הפנים, לא בטחון פנים.

ישראל כץ: אנחנו נסלול שבילים.

דוד אמסלם: לא, הוא לא אמר שהוא יסלול.

<מרדכי כהן: אנחנו שמחים.

<מרדכי כהן: אני אומר שאנשיך בדיון הקודם, העדכון בדיון הקודם היה שכרגע מה שמוקצה זה 40 מיליון שקל ו - - -

ישראל כץ: מיליארד שקלים.

<מרדכי כהן: אז אנחנו שמחים לשמוע את זה.

<מרדכי כהן: זה חידוש.

דוד אמסלם: אבל, מרדכי, אני אגיד לך מה הכללים שלי בכלל בדיונים.

דוד אמסלם: אני תמיד אומר שכל אחד יעשה את העבודה של עצמו.

דוד אמסלם: לכן שבילי אופניים זה הוא, טוב או רע, עזוב, דבר על הקטע שלך.

דוד אמסלם: הפקחים, סמכויות פקחים זה אתה, דבר על זה.

<מרדכי כהן: אז פתחתי ואמרתי שאכן הצוות הזה יושב ועדיין לא הגענו להסכמות.

<מרדכי כהן: אנחנו רוצים לדעת מה התמונה הסופית.

<מרדכי כהן: אם יוחלט בסופו של דבר, אנחנו לא הגורם - - -

ישראל כץ: מה עמדת העיריות?

ישראל כץ: בעד.

<מרדכי כהן: הרשויות המקומיות, על ידי הגופים שלהן, העבירו רשימה ארוכה של שאלות לבירור, הסתייגויות.

ישראל כץ: מה, הן מהססות אם לקבל את הסמכות או רוצות, כמו ש - - - ?

<מרדכי כהן: לא, גם הרשויות המקומיות, יש להן כל מיני שאלות.

<מרדכי כהן: לא על הכול הם קיבלו תשובות.

<מרדכי כהן: אם על ידי אחד מהדוברים פה נאמר שלכאורה הגופים המייצגים של הרשויות המקומיות סגורים ויש להם עמדה אחת, זאת הצגה לא מדויקת.

<מרדכי כהן: אני אומר את זה לשר, בכדי שהדברים ייאמרו בצורה מדויקת.

<מרדכי כהן: יש להם רצון, אבל יחד עם זה חששות, שאלות, הסתייגויות והם ביקשו הבהרות.

<מרדכי כהן: במשרד שלך עובדים מאוד קשה וישבו איתם ועל חלק מהדברים השיבו תשובות מפורטות, אבל לא על הכול.

<מרדכי כהן: כל מה שאני מנסה לומר זה שמשרד הפנים, כשהוא יידרש לשאלה של העברת סמכויות לפקחים, הוא יעשה את זה רק אחרי שהתמונה תהיה סגורה וברורה.

<מרדכי כהן: אי אפשר לדון בהעברת סמכויות כשהתמונה עדיין לא ברורה.

<חוה ראובני: השאלות שנשארו פתוחות הן שאלות עקרוניות שהן ברמת משרד המשפטים והמשנה ליועץ המשפטי לממשלה.

דוד אמסלם: דרך אגב, רק שאלה קטנה מבחינתי בסקרנות, כשאתם רוצים לאכוף איזה שהוא משהו לילד בגיל 14, אין לו תעודות זהות, איך אתם יכולים לזהות אותו?

<מרדכי כהן: אלה שאלות שאנחנו שאלנו.

דוד אמסלם: אני שואל, שאלת תם, איך?

מירב בן ארי: אני יכולה להגיד לך שהבאתי הצעת חוק לשנות את תעודת הזהות לגיל 14.

דוד אמסלם: תפסת אותו, איך אתה מזהה את הילד?

דוד אמסלם: מה אתה מבקש ממנו?

דוד אמסלם: 'תן לי תעודת זהות', מה?

דוד אמסלם: אתה אומר לו 'סע אחריי ל - - -', אתה לוקח אותו או עוצר אותו, אומר לו 'בוא איתי לניידת תתקשר להורים', איך?

<מרדכי כהן: ואנחנו מזכירים שאם זה לא שוטר זה הרבה יותר מורכב, אם פקח נדרש לעשות את זה.

מירב בן ארי: עם שוטר זה יותר נוח.

דוד אמסלם: יואל, השאלה אליך.

<יואל הדר: בקשר לאכיפה?

<יואל הדר: אבל הסברתי את הבעייתיות.

<יואל הדר: אני חושב שהסברתי את הבעייתיות, בגלל זה סברנו שצריך רישוי מגיל 16.

דוד אמסלם: בסדר, הבנתי את העניין.

דוד אמסלם: אני רוצה, ברשותכם, להעביר את זכות הדיבור לחברי הכנסת ואחרי זה לחלק מהדוברים ונסכם שוב פעם את זה.

דוד אמסלם: בבקשה, מירב.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: תודה, אדוני השר ואדוני היושב ראש, על הדיון.

מירב בן ארי: קודם כל אני רוצה לומר שאני מסכימה עם מה שאומר השר על העניין של האופניים.

מירב בן ארי: אני חושבת שעודף רגולציה, בתפיסה שלי, ביטחון, רישוי, קסדות, בסופו של דבר זה לא רק שמעיק על הרוכבים, גם בעצם גורם לאותם רוכבי אופניים לחשוב על אופציות אחרות ודווקא בגלל זה אני הבאתי את הצעת החוק.

מירב בן ארי: בתחילת הדרך, כשהבאתי את הצעת החוק הפרטית, אמרו לי 'מה, את נגד אופניים'.

מירב בן ארי: ממש לא, אני רוצה להגיד לכם שאני רוכבת על אופניים רגילים, אני גם רוכבת על אופניים חשמליים, אני רוצה להגיד לך גם משהו, אדוני היושב ראש, האופניים החשמליים שלי, שהם בדיוק לפי התקן שהיא תיארה כאן, פנס מקדימה, פנס מאחורה, עם הדיווש, הם איטיים, נכון, אני שוברת פה משהו, והאופניים הרגילים שלי הרבה יותר מהירים.

מירב בן ארי: אני אומרת לכם, אמיתי, עם האופניים הרגילים שלי, הם היו אופניים מאוד טובים, אני הגעתי במהירות הרבה יותר גבוהה.

מירב בן ארי: זו איזה שהיא אנקדוטה, לבוא ולהגיד שאני בעד האופניים ואני מסכימה עם המדיניות שלך.

מירב בן ארי: זו מדיניות נכונה, אנחנו צריכים לחנך לרכיבה על אופניים.

מירב בן ארי: ועם זאת, וכאן אני רוצה להגיד לך שנכון, עברו חמישה חודשים, דודי, אבל יש כאן עבודה.

מירב בן ארי: אני עושה עבודה גם עם יואל וגם עם חיים ויש תזכיר חוק ויש את הבעיה של הרשויות.

מירב בן ארי: הרשויות באות ואומרות, התקנות האלה, כמו שהן, שגם נתתי לכם, הן לא טובות, הן לא מספיקות, הן לא ראויות.

מירב בן ארי: מה אתה עושה עם ילד שבגיל 14 אין שביל אופניים, מה אתה עושה איתו?

מירב בן ארי: לאן אתה שולח אותו?

מירב בן ארי: אז באות הרשויות ואומרות 'תשמעו, תקנו תקנות', אחלה, אבל אנחנו, מה אנחנו באים פה ואומרים, ומה בעצם דודי מלין פה חמישה חודשים?

מירב בן ארי: שבסופו של דבר כיום כבר יש תקנות, אמר השר, תוקנו התקנות בספטמבר 2013, כרגע אין אכיפה עליהן וזו הבעיה שלנו, בואו בינתיים, ופה אני מאוד מתחברת למה שנאמר כאן, קחו את התקנות, קחו את הסמכויות, תנו קנסות.

מירב בן ארי: הנה, אני אומרת לכם בתור רוכבת אופניים ומעודדת רכיבה, כדי - - -

<תומר רוזנר: למי?

מירב בן ארי: תנו קנסות למי שרוכב על אופניים בניגוד לחוק.

<תומר רוזנר: למי?

<תומר רוזנר: לילד בן 14?

מירב בן ארי: סליחה, וילד בן 12 שגונב אופנוע, מה אתה עושה?

מירב בן ארי: מבקש ממנו תעודת זהות?

מירב בן ארי: אני רוצה להגיד לכם, אני עבדתי עשר שנים עם נוער בסיכון, חלק מהנערים שלי הסתבכו והם היו מתחת לגיל 14, אז מה?

מירב בן ארי: בגלל שאין לו תעודת זהות לא לקחו אותו לעיכוב במשטרה?

מירב בן ארי: חבר'ה, גם אדם שמעשן, להבדיל, ונתתי את זה כדוגמה, בבר, ובא אליו הפקח של הרשות ואומר לו 'סליחה, אדוני, אסור לעשן, תן לי תעודה' והוא אומר לו 'אין לי תעודה' והוא הולך ומצפצף עליו.

מירב בן ארי: אלו דברים שאין להם סוף, אנחנו לא יכולים לצאת מהם.

מירב בן ארי: לכן העניין של לרדוף אחרי תעודה, תאמינו לי, גם בעבריינות הרבה יותר קשה ידעו איך להתמודד איתם.

מירב בן ארי: אני רוצה רק לסכם, באמת הצעת החוק שלי עומדת כאן והיא מתוך מטרה לעשות סדר - - -

ישראל כץ: את מדברת על אכיפה, אנחנו תמכנו בזה.

מירב בן ארי: נכון.

מירב בן ארי: שר התחבורה וגם המשרד לבטחון פנים תומכים בלתת את הסמכויות לפקחים, כי התקנות כיום לא נאכפות.

מירב בן ארי: עם כל הכבוד לפורום ה-15, יש תקנות כיום.

מירב בן ארי: יש תקנות.

מירב בן ארי: אדוני היושב ראש, זה חשוב מאוד, התקנות כבר היום קיימות, קחו אותן.

מירב בן ארי: לבוא להגיד רישוי וזה, חבל על הזמן, יש כאן ברחובות שלנו, וזה גם חגית כאן מכירה את זה, יש תופעה של נהיגה מסוכנת ומסכנת חיים.

מירב בן ארי: אותה צריכים לאכוף על ידי הפקחים.

דוד אמסלם: תודה.

מירב בן ארי: וכמובן לדון בחוק לגופו של עניין.

דוד אמסלם: חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף, בבקשה.

עבדאללה אבו מערוף: כבוד יושב הראש וכבוד השר, באמת זה דיון חשוב ותודה, אבל אני רואה שלא תם ולא נשלם.

עבדאללה אבו מערוף: עצם העובדה שאנחנו מעלים את הנושא כאן יותר מפעם ואנחנו חוזרים ואומרים שזה אופניים.

עבדאללה אבו מערוף: אופניים, כמה שנים יש אופניים ואין בעיות ולא ידענו על זה, אז איך זה אופניים?

עבדאללה אבו מערוף: צריך לחשוב, לשנות את הסטטוס.

עבדאללה אבו מערוף: זה לא אופניים, עובדה שזה לא אופניים.

מירב בן ארי: זה אופניים.

עבדאללה אבו מערוף: בגלל שיש בעיות, עובדה שזה לא אופניים.

עבדאללה אבו מערוף: עשרות שנים יש אופניים ולא דנו על זה, לא בכנסת ולא באף מקום.

עבדאללה אבו מערוף: אז יש הרבה דברים שכאן צריך באמת לחשוב עליהם.

עבדאללה אבו מערוף: קודם כל אני לא מוותר, אני בעד שהוא לא יוותר על האופניים החשמליים בכלל, זאת אומרת לעשות הכול כדי להמציא את הנוסחה הנכונה והמתאימה ולעשות, בכל זאת אלה לא אופניים.

עבדאללה אבו מערוף: אז יש כאן שני דברים חשובים ואחד קשור לשני במעגל סגור.

עבדאללה אבו מערוף: אם אנחנו מדברים על תקנים, על איכות, על אופניים, על שיווק, על יבוא, אז צריך לראות באמת פיקוח ואכיפה על החנויות, צריך להיות משהו מיוחד שנדע איפה.

עבדאללה אבו מערוף: אז אם נדע איפה, מי משווק ומי מוכר, במחירים סבירים כמובן, ולא ספקולציות ולא פיראטים, אז מכאן ייצא העניין איך לעקוב אחרי זה ואיך לאכוף.

עבדאללה אבו מערוף: לכן עם כל הפרדוקס שישנו, כן זיהוי, אין זיהוי, אני חושב שבשורה התחתונה, אם אנחנו נגיד שזה לא אופניים, במקרים האלה צריך זיהוי.

עבדאללה אבו מערוף: לוחית זיהוי, אולי לא כמו משרד רישוי או משהו, צריך איזה שהוא זיהוי, שנדע איך לאכוף, שיהיה יותר קל לאכוף.

עבדאללה אבו מערוף: ומה עוד?

עבדאללה אבו מערוף: האם באמת העניין של הקסדה, אנחנו דנו בשאלה הזו, כמובן לא יודע למי, אולי לבתי חולם, למשרד הבריאות, חדרי מיון, האם באמת תאונות, פגיעות ראש או משהו כזה, יש סטטיסטיקות, יש נתונים שלנו באמת, כאנשים שרוצים את טובת הציבור, את טובת הילדים הצעירים האלה שנוסעים, האם הפגיעות מאופניים יותר או מאופניים חשמליים יותר, פגיעות ראש יותר?

עבדאללה אבו מערוף: אם יש לנו נתונים כאלה, שנדע ונחליט - - -

<קריאה: יש נתונים.

עבדאללה אבו מערוף: בסדר, זה טוב, שנדע איך להתייחס הלאה ואיך להגיע למסקנות, זה גם חשוב לנו לדעת.

עבדאללה אבו מערוף: לכן אני אומר שצריך עוד לעבוד על הנושא, קצת, לא הרבה, אבל צריך לעבוד עליו.

עבדאללה אבו מערוף: יש הרבה פרדוקסים כאן.

עבדאללה אבו מערוף: ואחר כך אני חושב שעדיין, עוד פעם אני חוזר על אותן מילים, לא תם ולא נשלם.

דוד אמסלם: תודה רבה, חבר הכנסת אבו מערוף.

דוד אמסלם: חבר הכנסת אורי מקלב, בבקשה.

אורי מקלב: תודה רבה לך, אדוני היושב ראש, מכובדי השר.

אורי מקלב: קודם כל אנחנו צריכים לצאת מנקודת הנחה שאופניים זה דבר מסוכן.

אורי מקלב: זאת עובדה.

אורי מקלב: לא רק אופניים חשמליים, כל האופניים הם דברים מסוכנים.

אורי מקלב: אנחנו עדים לכך שלא מעט תאונות היו גם לרוכבים וגם לסביבה וגם דבר שלא נקרא תאונה, בהשוואה למה שהיום נקראת תאונת דרכים, אבל אני מכיר הרבה אנשים, כולל מבוגרים, שנפלו מאופניים והתסבוכות שהיו להם בעקבות השבר, אגן הירכיים, תהליך שלם, מי שברפואה יודע איזה תהליכים קורים בסך הכול מנפילה אחת.

אורי מקלב: זה יכול לקרות מנפילה במדרכה, מבור במדרכה וזה יכול ודאי לקרות מפציעה כזו או נפילה או דחיפה או מכה חזקה מאופניים.

אורי מקלב: מצד אחד אנחנו גם יודעים שאין גוזרים על הציבור גזרה שאינו יכול לעמוד בה.

אורי מקלב: אין גוזרים על הציבור גזרה ולא מחוקקים חוק שאין הציבור יכול לעמוד בו, ואנחנו זוכרים את הוויכוח שהיה לנו על הקסדות, מצד אחד אמרנו שזה אביזר בטיחותי מאוד, מצד שני אמרנו שאם אנחנו מחייבים קסדות זה לא יהיה שמיש, הרכיבה על האופניים תקשה ואנחנו רוצים אותו ככלי שנוסעים בו והוא זמין.

אורי מקלב: בסוף עשינו וחוקקנו חוק וביטלנו את החוק ואמרנו והיום יש לנו חוק שלפי דעתי הוא הדוגמה לחוק אנטי חינוכי, המבוגר לא צריך קסדה והילד צריך קסדה.

אורי מקלב: זה בדיוק אנטי חינוכי, כשהיסוד בחינוך זו דוגמה אישית.

אורי מקלב: הוא היסוד של חינוך ואנחנו היום ממציאים במדינת ישראל בחוק שהמבוגר לא חייב קסדה והילד שלו שואל אותו 'אבא, למה אני חייב?' 'ככה זה, אני לא חייב בקסדה'.

אורי מקלב: אנחנו היום יודעים שאנחנו עומדים לפני תופעה שהיא האופניים החשמליים, זה היום הטרנד וזו התופעה שמתרחבת.

אורי מקלב: שלושה שימושים יש באופניים.

אורי מקלב: השימוש הראשון הוא באופניים ככלי תעבורה, מבורך, שאנחנו צריכים לעודד אותו ולתמוך בו ולראות איך להקל עליו.

אורי מקלב: אני לא צריך להרחיב מדוע הכלי בשימוש הזה הוא בעל חשיבות עליונה.

אורי מקלב: לאחר מכן יש שימושים שהם כבר יותר של ספורט, של בילוי, באופניים שימושיים, אני לא יודע אם באופניים חשמליים יש בריאות, אבל כלי האופניים משמש ככלי שהוא לספורט, בריאות ובילוי.

אורי מקלב: זה שימוש אחר.

אורי מקלב: השימוש האחרון, שעליו אני שם את הדגש, זה השימוש באופניים כצעצוע וצעצוע מסוכן.

אורי מקלב: היום לא בגיל 14, היום בן מבקש מאבא בגיל 8.

אורי מקלב: אני פגשתי פה עובד כנסת, לא משנה, שאומר לי 'קניתי לבת שלי בגיל 8 אופניים חשמליים', אמרתי לו 'הבת שלך בגיל 8 תיסע על זה?', עזוב עכשיו, יש לו מושב, יש לו פה, זו נסיעה - - -

דוד אמסלם: מה שהשר אמר לגבי אכיפה.

אורי מקלב: לכן אני אומר, האכיפה, אני כן חסיד בכל הדברים קודם כל בדרך המלך.

אורי מקלב: הנושא של החינוך הוא נושא חשוב מאוד, במיוחד כשמדובר ברכיבה של ילדים.

אורי מקלב: צריך לשים את הדגש, אין פתרון קסם לכל הדברים, אלה דברים שצריך כמה זרועות, שילוב ידיים של כמה מקומות שצריכים לטפל בתופעה הזאת.

אורי מקלב: החינוך זה דבר מאוד מאוד חשוב, ומי שהיה באירופה, אדוני היושב ראש, אני ראיתי מחזה שהסרטתי אותו.

אורי מקלב: צילמתי אותו, שיעור ברכיבה על אופניים.

אורי מקלב: בארץ זה לא קיים.

אורי מקלב: יש מורֶה או מורָה, נוסעים עם מספר ילדים, איך הוא מלמד אותם, איך הוא עוצר אותם, איך הוא עוצר את התחבורה, איך הוא משלב אותם בתוך התנועה, הוא מלמד אותם באופן מעשי, לא תיאורטי.

אורי מקלב: כאן במדינה זה לא נעשה, איך אני יודע?

אורי מקלב: לא ראיתי את התופעה הזאת, אני צילמתי אותה כי היא נראתה לי דבר - - -

מירב בן ארי: לא, דווקא יש שיעורי אופניים.

אורי מקלב: יש שיעורים, אבל לא ברמה שאנחנו באמת חושבים שצריך, שמביאים את האופניים.

אורי מקלב: כל אחד נוסע על האופניים - - - לכן אני חושב שהחינוך הוא דבר חשוב מאוד, במיוחד כשאנחנו מדברים על נסיעה מסוכנת.

אורי מקלב: הנסיעה המסוכנת היא מסוכנת לרוכב ולסביבה מאוד.

אורי מקלב: הדבר השני זה אביזרי בטיחות - - -

דוד אמסלם: דיברנו.

אורי מקלב: עוד לפני אכיפה.

אורי מקלב: בעצם כשאתה מתקן, אדוני השר, התקנה, יש כאלה אזרחים שרק אם אתה אוכף עליהם - - - אבל יש רבים, שגם אם הוא בטוח שלא יאכפו אותו עם הקסדה הוא נוסע עם הקסדה בגלל התקנה, כך משרד התחבורה פרסם, ככה דרך הנסיעה וככה הוא נוסע.

אורי מקלב: לכן אביזרי בטיחות, יש מה להוסיף באביזרי בטיחות.

אורי מקלב: יש היום המצאות, מי שמכיר את השוק הזה היום, יש אפודות, התמצאות בסביבה, נוכחות בסביבה, הבלטה בסביבה, יש היום עוד אביזרי בטיחות, גם אם אתה לא מחייב, גם אם אתה לא אוכף אותם.

אורי מקלב: המלצה, אם בגדר המלצה או בגדר - - - הדבר האחרון, אדוני היושב ראש, ובזה אני אסיים, הנושא של אכיפה.

אורי מקלב: אין ספק, אכיפה, אבל בשביל אכיפה צריך כללים.

אורי מקלב: אתה אמרת את זה בדבריך, צריך כללים ועל הכללים אכיפה.

אורי מקלב: לי כאן יש את ההסתייגות הגדולה, אני בא מהרשות המקומית ואני יודע איך הרשות המקומית אוכפת.

אורי מקלב: יש לזה מעלה וחיסרון מאוד גדול.

אורי מקלב: המעלה, שנמצאים בכל מקום, ולא שוטר, שוטר במשימות שלו, עד שהוא יגיע לרוכבי האופניים אנחנו צריכים לחיות בעידנים אחרים.

אורי מקלב: אותו פקח עירוני מגיע למחוזות שאנחנו רוצים אותו, אבל הם לא יודעים לעשות את ההבדל, אין להם את היכולת וגם את ההכוונה לעשות את הדברים, איפה לעשות את זה.

אורי מקלב: אתה נותן רשות למשחית שוב הוא לא יודע, הוא את כל אחד, איפה שצריך, איפה שלא צריך, הוא נותן את זה.

אורי מקלב: ברכבת הקלה היו עדויות כאלה.

אורי מקלב: אם היעד הוא, גם באכיפה עירונית, לקחת אופניים כצעצוע, בנסיעות המסוכנות, אז צריך להגדיר אותם - - -

דוד אמסלם: תודה, אורי.

אורי מקלב: אכיפה כללית שהיא רחבה, לא ייצא מזה שום דבר והיא גם לא נכונה והציבור והאזרחים לא ירצו אותה.

אורי מקלב: אנחנו צריכים למתן אותה וממש לכוון אותה.

דוד אמסלם: חברת הכנסת זנדברג, בבקשה.

תמר זנדברג: תודה רבה.

תמר זנדברג: קודם כל, אדוני השר, אני חושבת שבשם רבים כאן

תמר זנדברג: היינו מבקשים את ההתייחסות שלך לפרשת נתיבי ישראל הבוקר.

דוד אמסלם: לא, לא, זה לא הדיון.

תמר זנדברג: אדוני היושב ראש, אנחנו נמצאים בחיים הפוליטיים, קשה לנו לראות כאן את השר מולנו בלי לחשוב על - - -

דוד אמסלם: גב' זנדברג, אני נתתי לך את רשות הדיבור לדבר על הנושא.

תמר זנדברג: אוקיי.

תמר זנדברג: ביום כזה קשה לנו מאוד לעבור לסדר היום - - -

דוד אמסלם: בסוף הדיון השר יכול לפגוש אותך פה במסדרון ולספר לך את כל - - -

תמר זנדברג: לא, זה נושא ציבורי.

ישראל כץ: אני יכול לומר לך שאין בידיי פרטים ואני סומך על המשטרה שתעשה את עבודתה.

דוד אמסלם: בוא נעבור לדיון.

תמר זנדברג: כולנו מברכים אותך על זה, אבל נשאלת השאלה האם ידוע לך, בכל זאת מדובר על שותפים של תשתית, על כבישים שנסללו - - -

מירב בן ארי: יש נושאים יותר חשובים.

אורי מקלב: הוא מתעסק בדרכים ישרות, לא בדרכים לא ישרות.

דוד אמסלם: תמר, אני מבקש.

דוד אמסלם: את רוצה את רשות הדיבור לנושא, בבקשה.

דוד אמסלם: אם לא, אנחנו עוברים.

תמר זנדברג: מאה אחוז, אני אדבר על הנושא, רק, אתה יודע, ביום כזה, אנחנו לא באו"ם, ביום כזה קשה מאוד לראות את צמרת המשרד בלי להתייחס לסוגיה.

דוד אמסלם: לא, אז אני מבקש ממך - - -

מירב בן ארי: דווקא זה חשוב שאפילו ביום כזה הם מתייחסים לנושא.

דוד אמסלם: מירב, לא לעזור לי.

דוד אמסלם: אני מבקש ממך גם ביום כזה להתייחס רק לנושא.

תמר זנדברג: אני אתייחס לנושא.

תמר זנדברג: התחלת, חברי חבר הכנסת אורי מקלב, באמירה 'אופניים זה דבר מסוכן'.

תמר זנדברג: זה היה המשפט הראשון שלך.

תמר זנדברג: אני רוצה להגיד שאופניים זה דבר עם המון המון פוטנציאל, זאת הזדמנות ולא סכנה ואני חושבת שהולכת וגוברת, ואולי לא מספיק, ההבנה לזה, אבל עדיין כל פעם יש כמה לאקונות או יש כמה מלכודות שאנחנו כל הזמן נופלים עליהן.

תמר זנדברג: אחת מהן זו המחשבה שאנחנו צריכים לעצור ולהגביל את הרכיבה על אופניים בכל מיני אמצעים.

תמר זנדברג: כן, אופניים, היתרון שלהם זה היותם אמצעי קל, זול, נוח, גמיש, וככל שנוסיף רישוי וחובת שלדה וקסדות ואפודים וביטוח ומה שלא יהיה, אז בואו ניסע באוטו.

תמר זנדברג: ובאוטו - - -

<קריאה: את מבחינה בין רגילים לחשמליים?

תמר זנדברג: סליחה, אל תפריעי לי.

דוד אמסלם: חבר'ה, אני מבקש לא להפריע לחברת הכנסת זנדברג.

תמר זנדברג: ובאוטו ובמכוניות נהרגים מאות אנשים בשנה מתאונות דרכים, חלקם הגדול הולכי רגל במעברי חציה וילדים.

תמר זנדברג: כך שאם אנחנו רוצים קודם כל להציל את המסה הגדולה של הילדים הולכי הרגל, שלא נוסעים בתוך המכוניות, אז מעבר הרבה יותר מסיבי והורדת כלי רכב מהכביש זו משימה עליונה וראשונה במעלה וכולנו צריכים לחשוב, בואו נסתכל רגע על התמונה הכוללת, אסור להתעלם מזה.

תמר זנדברג: עכשיו אני רוצה שני דברים, האחד על האכיפה.

תמר זנדברג: אני, וזאת גם עמדת הסיעה שלי, אנחנו מתנגדים להעברת סמכויות אכיפה לפקחים - - -

דוד אמסלם: למה זו עמדה סיעתית?

דוד אמסלם: למה זה לא דעה אישית?

תמר זנדברג: לא, אני אומרת, העמדה שלי בהקשר הזה גם מיוצגת - - -

דוד אמסלם: זה נושא אזרחי, נושא אישי.

ישראל כץ: תביא איזה דוקטור, הוא יספר לכם על המולדת הישנה - - - הסובייטית.

דוד אמסלם: בבקשה.

תמר זנדברג: אנחנו מתנגדים להעברת סמכויות אכיפה שיש להם קשר, זה לא רק, זה גם בגלל שמדובר בכלי רכב נוסע, אבל לא רק.

תמר זנדברג: במקומות שבהם יש חיכוך עם האזרחים ושהרבה פעמים יש פוטנציאל להפעלת סמכות שהיא מעבר - - - אנחנו תמכנו באכיפה בנת"צים כי זה מצלמות וזה טוב וזה חשוב, תומכים בהרבה תחומי אכיפה ובהרבה מעבר לרשויות המקומיות, כמובן בהסכמת העיריות וכמובן אם יש תקציב ואם יש איך שיכולים לקחת את זה.

תמר זנדברג: שלא יקרה מה שקרה במקרה של העישון שניתן כאן, שהחוק הפך לאות מתה כי לרשויות אין את היכולת לאכוף.

תמר זנדברג: בטח ובטח כשמדובר במקרים שצריך לפעמים לעכב אדם, צריך להפעיל סמכות שהיא מעבר לסמכות שנתונה כרגע לפקח, זה עולם שלם של הממשק בין המשטרה לבין הפקחים ברשויות המקומיות.

תמר זנדברג: אנחנו דנים בזה בוועדה הזו - - -

ישראל כץ: מעניין אותי, את נגד העברת הסמכות, אז את מרוצה מהאכיפה היום?

תמר זנדברג: לא.

מירב בן ארי: לא, היא אומרת אל תיתן סמכות לעוד אנשים - - -

ישראל כץ: - - - מה הכוונה?

ישראל כץ: לשלוח ח"כים בתורנות לעשות אכיפה?

תמר זנדברג: קודם כל אפשר לנסות.

מירב בן ארי: מי את רוצה שיעשה סדר?

דוד אמסלם: מירב, תני לה לסיים.

דוד אמסלם: אני רוצה להתקדם.

תמר זנדברג: וכאן אני מגיעה לפתרון - - -

ישראל כץ: זה בכל זאת נשיאה באחריות, מה האלטרנטיבה?

דוד אמסלם: בסדר, אני לא מגיב לכל דבר, אנחנו מתקדמים בדיון.

תמר זנדברג: לכן אני חושבת שהפתרון של ההשקעה בתשתית, הוא נמסר כאן ואני שמחתי לגלות שהייתה כריכה בין הדברים, אבל חשוב לומר שבסופו של דבר עד היום הסלילה של שבילי אופניים עירוניים שיתנו פתרון לאופניים ככלי תחבורה ולא בפארקים ולא בכל מיני מקומות כאלה, אתה צודק, אדוני השר, אני שמחתי לשמוע על מה שאמרת, על התוספת האסטרונומית והאקספוננציאלית בתקציב, אני אשמח לראות את זה בשטח.

תמר זנדברג: אני יודעת שיש הרבה עבודה, גם עם הרשויות המקומיות, הרבה רשויות, ואני לא מדברת כאן לצורך העניין לא על תל אביב וגם לא על ירושלים, הרבה רשויות עדיין רואות באופניים פתרון של פנאי ובילוי בפארקים - - -

ישראל כץ: הרבה השקעה בתשתיות - - -

תמר זנדברג: אני יודעת, זה מה שאני אומרת.

תמר זנדברג: אני אומרת שאני שמחה על זה וזה צריך להיות בהתאם להנחיות וכן יש היום סלילה.

תמר זנדברג: איפה שסוללים שבילים עירוניים - - -

מירב בן ארי: זה לא מספיק לסלול.

תמר זנדברג: זה הולך הרבה יותר ל - - -

דוד אמסלם: לא כל דבר צריך להגיב.

מירב בן ארי: אלה החיים של התושבים.

דוד אמסלם: מירב, את מפריעה לה.

תמר זנדברג: איפה שסוללים בעיר זה הולך הרבה יותר לפי ההנחיות ובמפלס נפרד.

תמר זנדברג: את הטעות של אבן גבירול אנחנו לא רואים היום יותר, גם את זה צריך להגיד, לא בתל אביב וגם לא במקומות אחרים.

תמר זנדברג: ההשקעה של משרד התחבורה בזה היא מתבקשת והיא חשובה ביותר.

תמר זנדברג: אני חושבת שאנחנו צריכים לתת, גם אנחנו כוועדה, איזה שהוא פרק זמן, אנחנו פתאום קמנו בבוקר ונבהלנו, ראינו שיש הרבה יותר רכיבה, הרופאים בבתי החולים התריעו על פגיעות, על חבלות וכו' וכולנו נבהלנו.

תמר זנדברג: בואו רגע, היה תיקון בתקנות, בואו ניתן לו לעבוד, עוד לא ראינו שהוא פועל, בואו ניתן שנה להשקעה בתשתיות, יש היום המון המון רחובות - - -

מירב בן ארי: לא נתנו בכלל.

תמר זנדברג: שנתיים, לא יודעת כמה, איזה שהוא פרק זמן שנדע שהוא אפקטיבי.

מירב בן ארי: כמה עוד הרוגים ופצועים?

תמר זנדברג: אבל, מירב, אל תפריעי לי.

מירב בן ארי: אבל היא אומרת דברים שהיא מפקירה חיי אדם.

דוד אמסלם: מירב, אצלי בוועדה - - - לא, לא, לא - - -

<מיטל להבי: במה היא מפקירה?

<מיטל להבי: שהיא לא מורידה אותם לכביש היא מפקירה?

דוד אמסלם: רק שנייה.

תמר זנדברג: מירב, אני התחלתי ואמרתי, חיי אדם מופקרים כתוצאה מתאונות דרכים ברכב הפרטי כל יום.

תמר זנדברג: זה המצב, זאת המציאות.

מירב בן ארי: אל תטיפי לנו - - -

דוד אמסלם: מירב.

מירב בן ארי: אבל היא פונה אליי, אז מה, אתה מצפה שאני לא אענה?

דוד אמסלם: לא, אז אני אגיד, לא תעני.

מירב בן ארי: מטיפה לי על אופנים?

תמר זנדברג: כן, אני מטיפה לך על אופניים, מה קרה?

תמר זנדברג: אפשר גם לך להעיר.

מירב בן ארי: אני יודעת כמה חשוב - - -

תמר זנדברג: את יודעת ואת עושה ההיפך, מה לעשות?

תמר זנדברג: אז אני שמה את הדברים בפרופורציה.

דוד אמסלם: גב' זנדברג.

דוד אמסלם: תמר.

דוד אמסלם: תמר.

תמר זנדברג: זו זכות הדיבור שלי, בשלך אני לא הפרעתי.

דוד אמסלם: אני מבקש לא להפריע לך.

דוד אמסלם: קחי עוד שני משפטים ובואי נסיים.

תמר זנדברג: משפט ממש ממש אחרון.

תמר זנדברג: אני מציעה שאנחנו כוועדה ניתן, הרי הסמכויות לא יעברו כרגע, זה נושא סבוך, זה נושא גדול, בואו נתחיל עם התקנות שכבר עברו.

תמר זנדברג: ועדת הכלכלה העבירה תקנות, נבחן אותן כאן באופן חצי שנתי, נבחן את התקדמות התכנית לסלילת שבילי אופניים עירוניים ונראה, בעוד שנתיים נשוב ונתכנס ונראה אם יש התקדמות ואם לא, מה צריך לעשות.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: משרד המשפטים.

דוד אמסלם: לא צריך להצביע, רבותיי, אני לא פותח את הדיון עוד הפעם.

דוד אמסלם: עשינו כבר שלוש שעות על הסיפור, אנחנו כבר מכירים את הנושאים מכל הכיוונים, אני רק רציתי לבדוק מה משרד התחבורה ושאר המשרדים קידמו בסיכום שהיה.

דוד אמסלם: משרד המשפטים פה?

<גבריאלה פיסמן: כן.

דוד אמסלם: שלום לך, גבי.

דוד אמסלם: שמעת את החבר'ה, איך אתם בעצם עוזרים להם בכל הנושא של התקינה והאכיפה וכל הססמכויות וכו', בצד המשפטי?

<גבריאלה פיסמן: אנחנו מעורבים בהצעת החוק, אנחנו משתתפים בדיונים, העברת הסמכויות נעשית בתיאום איתנו, כך שכל ההליך - - -

דוד אמסלם: יש לכם איזה התנגדות עקרונית לעניין?

<גבריאלה פיסמן: אין לנו התנגדות עקרונית לעניין, אנחנו הסכמנו להעברת הסמכויות ביחס לאותן עבירות שעליהן דובר והדברים נעשים בתיאום איתנו.

<גבריאלה פיסמן: אנחנו בהחלט שותפים למהלך.

דוד אמסלם: אז איפה זה תקוע?

תמר זנדברג: במסגרת המשטרה העירונית?

דוד אמסלם: לא, רק שנייה, איפה זה תקוע?

דוד אמסלם: קודם שמענו שזה חונה אצלכם ברמת הפארקינג.

<קריאה: יואל אמר שיש שלוש נקודות מחלוקת, אתה יכול לציין אותן?

<גבריאלה פיסמן: נקודות המחלוקת הן לא איתנו.

<יואל הדר: אני רוצה לדעת מה הן נקודות המחלוקת.

דוד אמסלם: אני אסביר.

דוד אמסלם: אם זו שאלה טכנית שאתם יכולים לפתור אותה, אהלן וסהלן, אבל אם יש משהו עקרוני, אז בואו תציפו אותו עכשיו, כדי שנשמע את התשובה פה.

<קריאה: בוודאי שזה עקרוני.

<יואל הדר: זה לא עניינים טכניים, כי אחרת לא הייתה לנו בעיה, הנושאים הם מהותיים, אבל הם משפטיים גם בעניין של סמכויות, האם לתת סמכות לראש רשות מקומית לקבוע את האזורים, למשל, שבהם יהיה מותר לרכוב על אופניים חשמליים, אולי על מדרכות מסוימות כן, על מדרכות לא.

<יואל הדר: זה עניין שבמהות, זה לא עניין טכני או לא.

<יואל הדר: האם ראש רשות מקומית רוצה דבר כזה, או שתיקבע מדיניות אכיפה על ידי היועץ המשפטי לממשלה.

<יואל הדר: זאת אומרת זה עניין שהוא במהות של דבר, אני לא חושב שזה המקום ללבן את זה כרגע בפורום הרחב הזה.

<יואל הדר: אנחנו נצטרך לשבת ולקבל החלטה.

<יואל הדר: זה אחד הנושאים שאנחנו צריכים להחליט לגביהם.

דוד אמסלם: טוב.

דוד אמסלם: מרדכי, רצית להוסיף משהו.

<מרדכי כהן: מה שאני רציתי להוסיף זה שאם רוצים להשאיר את המצב כפי שהוא, והרי יש תקנות קיימות היום וכל העניין הוא אכיפה, אז השוטרים, שזו הסמכות שלהם, לאותו פרק זמן אכן ייעשה מאמץ בתקופה הזו, נבחן את התקנות הקיימות במקביל להשקעה הגדולה של משרד התחבורה ונאפשר לצוות הזה לעשות את זה בצורה יסודית מאוד, בכדי שנוכל להציג לך, אדוני היושב ראש, כמו שאתה ביקשת, ואכן זה משך זמן יותר ארוך ממה שביקשת, אבל נוכל להגיע לאותן הסכמות.

<מרדכי כהן: במידה שלא, כל אחד יודע להעלות לשר שלו את הנקודות שלא הגענו לגביהן להסכמה, אבל אני חושב שמה שצריך לצאת מפה, שבהינתן זה שכרגע לא ניתן להעביר את הסמכויות לפקחים העירוניים כי לא השלמנו את העבודה, יש מי שמוסמך לפקח ולאכוף את התקנות הקיימות וצריך לכוון את המשימה אליו.

דוד אמסלם: תודה, מרדכי.

תמר זנדברג: איזה מזל ששלושת השרים מהליכוד.

דוד אמסלם: אנחנו לא עוסקים בפוליטיקה, את יודעת.

דוד אמסלם: אני אעשה סבב קצר שכל אחד באמת יתייחס דקה, דקה וחצי, רק אם הוא חושב שהוא תורם לדיון והוא לא חוזר על מה שהוא אמר בפעם הקודמת.

דוד אמסלם: בבקשה, משטרת ישראל.

<שרית פליפסון: אני חושבת שמדברים פה על אכיפה אכיפה אכיפה, אז מן הסתם הגוף האוכף, שזה משטרת ישראל, צריך להגיד את דברו.

<שרית פליפסון: אני רוצה להתחיל בזה שקיימת אכיפה, אין היעדר אכיפה בנושא של אופניים ואופניים חשמליים.

<שרית פליפסון: יש סל עבירות שתורגמו לשוטרים בשטח בחנ"א, חנ"א זה חוברת סעיפי עבירה והסעיפים האלה נאכפים על ידי משתמשי האופניים והאופניים החשמליים במידה שהם עוברים עבירות.

<שרית פליפסון: אבל כאן אני צריכה להזכיר משהו אחד, ביולי 2014 תוקנו התקנות, התקנות שעוסקות בהסדרת הנושא של השימוש באופניים עם מנוע עזר.

<שרית פליפסון: כבוד היושב ראש, אתה קיימת ישיבה כאן ב-8 ביוני 2015, בעצם שנה אחרי שהתקנות האלה יצאו לפועל.

<שרית פליפסון: הן נכנסו לתוקפן בספטמבר יכולנו אחרי כמעט שנה לבוא ולהגיד איפה אנחנו נמצאים היום מבחינת אכיפה.

<שרית פליפסון: מבחינת אכיפה, מאחר שמשטרת ישראל אוכפת חוק ואכיפה היא מבוססת חוק, משטרת ישראל הבינה שכל עוד האופניים החשמליים והאופניים הרגילים מוגדרים ככלי רכב, שהחוק מחייב את הרוכבים עליהם לרכוב על הכביש, שלא לרכוב על המדרכות, יש למשטרת ישראל בעיה באכיפה כשהאכיפה מייצרת לנו חשש ממשי למשתמשים של האופניים החשמליים.

<שרית פליפסון: מצד שני קמה זעקה ציבורית וגם אותה אנחנו ראינו.

דוד אמסלם: אני לא מצליח להבין כל כך את מה שאת אומרת, שרית.

<שרית פליפסון: כבוד היושב ראש ביקש ממשטרת ישראל, ביקש בעצם מכל הגורמים כאן לבוא, קראת לזה עם תוצר מדיניות בנושא של הרכב, הרוכב, התשתיות, האכיפה.

<שרית פליפסון: אנחנו העברנו למשרד התחבורה את עמדת המשטרה, שעמדת המשטרה אומרת שצריך להעלות את גיל הרוכבים לגיל 16, שעכשיו כשאנחנו נמצאים לפני ה-31 בדצמבר 2015, שבה הוראת השעה מסתיימת וגיל הרוכבים הופך לגיל 14 ופקח, אם תוענק לו סמכות או משטרה, יצטרכו להוריד את אותו רוכב בן 14 לכביש בלי שבילי אופניים, כי אין כבר את הוראת השעה, אנחנו חושבים שצריך להעלות את גיל הרכיבה לגיל 16, אנחנו חושבים שצריך רישוי על מנת שניתן יהיה לזהות את כלי הרכב, שזה האופניים החשמליים, ורישיון.

<שרית פליפסון: דרך אגב, לא רישיון כמו שרוכב קטנוע צריך, אלא משהו מזורז, משהו שאפשר אפילו להכניס אותו במסגרת חינוכית.

<שרית פליפסון: זו הייתה העמדה שלנו.

דוד אמסלם: שרית, את נכנסת עכשיו לישיבת המטה, אנחנו חוזרים אל הישיבה הקודמת, את אמרת את זה בישיבה הקודמת.

דוד אמסלם: בגדול, מי שמוביל את הסיפור הזה, אני רואה את הסיפור הזה חונה במשרד התחבורה כנושא שיושב אצלם, זה המיינסטרים של העבודה שלהם.

דוד אמסלם: כמובן שיש עוד משרדים נוספים שמתחברים, בנושא האכיפה, בנושא הרשויות, פקחים, לא פקחים, אבל מבחינתנו הם צריכים להוביל את הנושא ולהביא את כל החבילה.

דוד אמסלם: לכן ביקשתי, שבו ביניכם.

דוד אמסלם: אתם לא צריכים את ועדת הפנים כדי לדבר עם יצחקי.

דוד אמסלם: אז יבוא אחד, לא יודע מה, אחד מנכ"ל משרד בטחון פנים, יש פה מנכ"ל משרד התחבורה, שהוא יזמין אתכם ותדברו ביניכם.

דוד אמסלם: אני ציפיתי היום לקבל קיד סגור, אומרים לי 'תשמע, עוברים נושא', ציפיתי שהוא יציג את הכול, יגיד לי 'תשמע, אופניים ככה, זה ככה, אכיפה ככה, זה ככה', נגמר העניין, תודה רבה, הולכים.

דוד אמסלם: אבל אנחנו חוזרים על אותו דיון.

ישראל כץ: אני חייב להעיר גם לשרית.

ישראל כץ: אני מאוד מכבד את המטלות שיש למשטרה, זה די נדיר לשמוע שבמסגרת הצורך לאכוף חוק אומרים 'תשנו את החוק'.

ישראל כץ: אני לא נתקלתי כמעט במציאות כזאת.

ישראל כץ: זה גם מעיד שהמצב בשטח הוא לא תקין.

ישראל כץ: אני מראש אמרתי, הכי קל לבוא להגיד צריכים לאכוף או להאשים את המשטרה, אני חושב שהדבר הבסיסי הוא שצריך לרדת לרשויות ולתת להם סמכויות, אחרת לא נוכל להגיע לאפשרות של אכיפה סבירה ואז גם כל הדיון הוא כבר - - - לכן גם תמכתי בהצעת החוק הפרטית שחברת הכנסת בן ארי העלתה וגם השר לבטחון הפנים, אגב, תמך בהצעה.

ישראל כץ: שנינו תמכנו במודע בהצעת החוק שמדברת על אכיפה על ידי רשויות.

ישראל כץ: יש עמדה אחת של משרד.

ישראל כץ: השר לבטחון פנים, דיברנו על זה אפילו בינינו, שנינו תמכנו לפני ועדת השרים.

ישראל כץ: המצב הוא לא סביר, יש כאן תופעה מאוד רחבה ולצד דברים שאנחנו עושים בנושא התשתיות וכו', עוד פעם, זה לא תשתיות שהוקמו בידי הטורקים והאנגלים, כי נושא האופניים היה פחות נפוץ, אז אנחנו משלימים את נושא התשתיות, אבל נושא האכיפה צריך שינוי וצריך לקבל החלטות.

ישראל כץ: אז אם כבר מאוד קרובים לקבלת ההסמכות על החקיקה שכן תערב את הרשויות המקומיות, אני חושב שלנקוט עמדה ולומר שהמשטרה אוכפת והכול בסדר ויש לנו רק מסקנה שצריך לשנות את החוקים, זו עמדה שהיא קצת מרחיקת לכת.

ישראל כץ: אני לא חושב שמגיע למשטרה להטיל עליה אחריות כזו שהיא בלתי אפשרית.

ישראל כץ: אני חושב, עוד פעם, המשימה היא להאיץ את כולנו ואנחנו מאוד יוזמים ומאוד מקדמים את החקיקה הזאת, ואני חייב לומר, השקת הרכבת הקלה נוצלה על ידי להשלמת החקיקה בעניין סמכויות עיריות לגבי נת"צים.

ישראל כץ: אם לא הייתי עושה את זה בצעד מאוד מהיר זה לא היה נגמר עד היום.

ישראל כץ: אנחנו, אגב, מממנים את המצלמות שמתקינים גם בעיריית תל אביב וגם רשויות אחרות שרוצות ומעוניינות, אנחנו מעודדים את זה.

ישראל כץ: גם כאן, אם פקחים יקבלו סמכויות, אז המדינה תמצא את הדרך איך לוודא שיש להם את היכולות לממש את הסמכויות שלהם.

דוד אמסלם: כבוד השר.

דוד אמסלם: ברשותכם, אני לא שמתי לב, אני גולש כבר עשר דקות מהישיבה הבאה.

דוד אמסלם: גם השר צריך לעזוב עכשיו, השגריר היפני מחכה לו.

דוד אמסלם: אז אל"ף, באמת אני רוצה להודות לך, כבוד השר.

דוד אמסלם: אני רק רוצה לומר לגבי הנושא של השבילים, מניסיון אישי שלי, משרד התחבורה דוחף את זה כבר כמה שנים באופן יזום, הרשויות בהתחלה בכלל לא הבינו את הנושא, הוא דחף אותם כמעט בכוח.

דוד אמסלם: אני זוכר, כבר חמש-שש שנים שמשרד התחבורה דוחף את זה כמעט בכוח, את כל הנושא של שבילי האופניים.

ישראל כץ: אני משוחרר?

דוד אמסלם: כן, ובאמת תודה רבה לך.

<מיטל להבי: אני קודם כל רוצה להודות לשר ולמשרד על ההשקעה הגדולה בתשתיות, זה מאוד חשוב.

<מיטל להבי: אין ספק שייקח פרק זמן של כמה שנים עד שנראה את התוצאות בשטח, זה לא קורה מהיום למחר.

<מיטל להבי: מבחינת עמדת פורום ה-15, אנחנו בעד קבלת סמכויות לרשויות המקומיות, אבל גם אנחנו רוצים שתהיה החלטה על הגיל המינימלי ועמדתנו היא שהגיל המינימלי הוא 16 - - -

דוד אמסלם: אבל זה לא הדיון.

דוד אמסלם: גמרנו, אמרת את זה בפעם הקודמת.

<מיטל להבי: - - - חובת רישוי וחובת הלימוד של הרוכב.

<מיטל להבי: אבל האוזן המוזיקלית שלי שמעה פה איזה שהיא אמירה שכל רשות מתווה לעצמה מדיניות.

<מיטל להבי: אני רוצה לומר לכם שמדיניות בתחבורה זה לא תמ"א 38, זה לא דבר נייח, זה דבר נייד.

<מיטל להבי: מישהו שעובר מעיר לעיר ומשכונה לשכונה לא יכול להסתגל לתנאים חדשים, פה מותר לרכוב ככה ושם מותר אחרת, פה מותר עם קסדה ושם - - - חוק בנושא נייד צריך לחול בצורה כוללנית על כולם וזה לא עניין של מדיניות שכונתית או מדיניות עירונית או מדיניות שמתחלפת במעבר בין הגבול בין תל אביב לגבעתיים.

<מיטל להבי: זה צריך להיות אחיד.

דוד אמסלם: תודה רבה.

<קריאה: - - - פורום יבואני האופניים.

<קריאה: יש פה בעיה שאתם לא ערים לה, שהאכיפה היא דבר טוב מאוד על הרוכבים, אבל אין אכיפה על היבואנים.

דוד אמסלם: דיברנו על זה כבר.

דוד אמסלם: בישיבה הקודמת דיברנו גם על זה וגם שם - - -

<תומר רוזנר: לא, הוא גם דיווח שיש.

<חגית אוריין: אני מייצגת את הולכי הרגל.

<חגית אוריין: חבל שישראל כץ הלך, כי היו לי הרבה דברים להגיד לו.

<חגית אוריין: אני אנסה להתמקד בדבר שלא דיברו עליו, לוחית זיהוי בולטת.

<חגית אוריין: שלוש סיבות מאוד חשובות עומדות מאחורי זה.

<חגית אוריין: דבר ראשון, הרתעה של הרוכבים.

<חגית אוריין: כשרוכב יודע שאפשר לאתר אותו הוא לא דוהר בפראות על המדרכות ובכל מקום.

<חגית אוריין: דבר נוסף, כאשר הולך הרגל מועף על המדרכה ונפגע, הוא רוצה לדעת מי פגע בו כדי להגיש נגדו תלונה ולדעת ממי לתבוע.

<חגית אוריין: דבר שלישי, אני כהולכת רגל לא מבוטחת על ידי המדינה בשום צורה, ברגע שרוכב אופניים חשמליים מעיף אותי על המדרכה ובורח, כי כולם בורחים, אחרי מי אני ארוץ?

<חגית אוריין: כרמית לא מבטחת אותי, אף אחד לא מבטח אותי ואין לוחית זיהוי שאני אוכל באמצעותה ללכת למשטרה, להגיש תלונה ולתבוע את מי שפגע בי.

<חגית אוריין: להבדיל מהרוכבים, שנפגעים על ידי כלי רכב, יש להם לוחית זיהוי.

<חגית אוריין: בבקשה, לוחית זיהוי בולטת.

דוד אמסלם: תודה רבה לך.

דוד אמסלם: זה חלק ממה שנקרא דיוני העבודה שצריכים להיות במשרדים.

<חגית אוריין: כן, אבל משרד התחבורה מתנגד לזה.

דוד אמסלם: רבותיי, אני מבקש, ברשותכם, לסכם את הדיון.

דוד אמסלם: בסך הכול אני חושב שהעסק עדיין לא סגור.

דוד אמסלם: יצחקי, אני חושב, שוב פעם, כמו בסיכום הקודם, שאתם הפיבוט של כל העניין הזה.

דוד אמסלם: הנושא הזה יושב אצלכם, כמו שאמרתי, במיינסטרים של העבודה הרגילה שלכם ולכן אתם אבן הראשה של כל הסיפור הזה.

דוד אמסלם: כמו שאני מצליח להבין, כרגע יש בעיה גם של הסיפור של האכיפה, לסגור את זה, גם סיפור התקנות הישנות.

דוד אמסלם: זה נכון שצריך לאכוף את כל מה שיש, קודם כל אם יש משהו משנה שעברה, אז צריך לאכוף אותו, גם אם הוא לא הכי טוב בעולם - - -

<תומר רוזנר: וגם יש את התקנה של הוראת השעה שהם צריכים להאריך אותה.

<תומר רוזנר: אתם מתכוונים להאריך אותה?

<קריאה: כן.

דוד אמסלם: גם את הוראת השעה, תמיד טוב, האויב של הטוב זה הטוב מאוד, אז בואו קודם כל נראה מה שיש ונמשיך.

דוד אמסלם: אבל עדיין אני מרגיש שזה לא סגור מבחינת שאר ההיבטים.

דוד אמסלם: כמו שאמרתי, תעשו עוד פעם חשיבה לגבי הרוכב, תשמעו גם מה שאומרת המשטרה, אתם יכולים לדבר עם עצמכם, אבל אם יש פה איזה מישהו שצריך לאכוף אז צריך גם לתת לו את הכלים המינימליים לאכוף, בואו תשמעו אותו.

דוד אמסלם: בסופו של עניין אנחנו צריכים לקבל תוצאה אחת, שכל המסלול סגור, שיש לנו גם את הנושא של התקנון של הרכיבה, יש לנו גם את הסיפור של האופניים ובעיקר את הנושא שסגור מול המשטרה, הנושא של האכיפה, לוכסן משרד הפנים, לוכסן, רשויות מקומיות.

דוד אמסלם: אני מבקש שוב פעם, משרד התחבורה - - -

מירב בן ארי: והמשרד לבטחון פנים גם.

דוד אמסלם: לעשות ישיבת עבודה מקצועית שתכלול את המשרד לבטחון פנים, תכלול את משרד הפנים, את השלטון המקומי, את משרד המשפטים ולדעתי גם את משרד החינוך.

דוד אמסלם: תשבו, אני אקיים דיון נוסף בעוד חודשיים, תחילת ינואר, ושם אני באמת מצפה לסגור את האירוע.

דוד אמסלם: אין לי עניין לעשות כל חודשיים עוד דיון ועוד דיון.

דוד אמסלם: בסוף מה שאני מבקש לקבל, שאתה תציג לי את כל המכלול.

דוד אמסלם: אני לא צריך שהמשטרה תציג את האכיפה, זה נושא שלך, הכול, אתה תבוא ותגיד 'סגרנו עם המשטרה ככה'.

דוד אמסלם: עד אז אם יש בעיה עם אחד הגורמים שחונים אצלנו בוועדה אז תגידו, לא צריך לחכות ובעוד חודשיים להגיד לי 'המשטרה לא מסכימה'.

דוד אמסלם: אם עוד שבועיים תבין שיש תקלה, אני מתקשר לשר לבטחון פנים, נביא אותו לפה ונתחיל.

דוד אמסלם: אם יש בעיה עם משרד הפנים, נביא אותם לפה.

דוד אמסלם: שלא יקרה מצב שבעוד חודשיים אנחנו נפגשים ואז אתה אומר לי 'תקשיב, ישבתי איתם לפני חודש והם לא מסכימים'.

דוד אמסלם: אנחנו רוצים לסגור את הסאגה הזאת אחת ולתמיד, להביא אותה לכלל סיום.

דוד אמסלם: כמו שאמרתי, הנושא הולך ומקבל, לדעתי גם בגלל הנפחים שלו, הוא הולך וגדל, לכן הבעיה הולכת ומחריפה.

דוד אמסלם: אני רוצה באמת לסיים את הפרק הזה ולהבין שמדינת ישראל לקחה אחריות על הנושא, סגרה אותו מכל ההיבטים ואם אחרי זה נצטרך בעוד שנה לעשות לו שינויים כאלה או אחרים, כתוצאה מהניסיון וההפעלה, על הכיפק.

דוד אמסלם: אני מודה לכולם, תודה רבה.