ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 118, 2015-12-15 11:00

אלי אלאלוף: בוקר טוב.

אלי אלאלוף: היום אנחנו ה-15.12.2015, ג' בטבת תשע"ו, השעה 11:17 דקות ואני בהרגשה מאוד לא טובה פותח דיון של מצב מאוד מאוד קשה בנושא תאונות העבודה בענף הבנייה.

אלי אלאלוף: ברור שזה יכול לגלוש לתחומים אחרים, אבל המצב החמור ביותר נמצא בענף הבנייה.

אלי אלאלוף: אנחנו נמצאים אחרי דיון שקיימנו לפני כשישה חודשים ביוזמתו של חבר הכנסת אילן גילאון בנושא תאונות עבודה ואז ביקשנו בישיבה לקבל תכנית עבודה מסודרת ממשרד הכלכלה.

אלי אלאלוף: לשמחתי קיבלנו את זה אתמול בערב, אז זה טוב שיש מועד ישיבה ואז כולם רצים לזה.

אלי אלאלוף: עוד מעט תהיה מצגת ואני מקווה שהמצגת הזאת תציג תכניות מעשיות.

אלי אלאלוף: אני רק רוצה להגיד, ברשותכם, כמה הערות.

אלי אלאלוף: הנושא של תאונות העבודה, הבעיה המרכזית היא חוסר אכיפת החוק על מקומות העבודה והטלת האחריות כמעט המוחלטת של דיווח וטיפול בתאונות העבודה על המעסיק ומנהל המקום של מקום הבנייה או הפעילות שמתקיימת.

אלי אלאלוף: אנחנו יודעים שיש מחסור אדיר ביכולת לפקח על ידי משרד הכלכלה בתחום הזה, ייתנו לנו את המספרים.

אלי אלאלוף: אין בעצם שום תכנית מסודרת שתואמה, למשל, עם משרד השיכון ומערכות הבינוי שהולכות ומתפתחות בארץ בקצב אדיר, מספרי האתרים הולכים וגדלים, המורכבות של האתרים היא עוד יותר מורכבת, אנחנו מגיעים עכשיו באתרים לגובה של עשרות מטרים אם לא קצת יותר מזה.

אלי אלאלוף: אנחנו לא רואים שום שיפור בהצטיידות ולא בשכלול ובהתמודדות עם השכלול של ההצטיידות שמופיעה, אם זה במנופים, אם זה בפיגומים, לכן רוב תאונות העבודה שגורמות למוות הן מנפילה באתרי הבנייה.

אלי אלאלוף: זה רק אומר שהתחום הזה הולך ומוזנח ואני לא רואה שום צעדים, גם בעין לא מקצועית שלי כשאני מסתובב בשטח, אני רואה את הדברים המאוד מסוכנים, גם באתרים הלאומיים כמו כבישים ראשיים או בצירים המרכזיים של הרכבת.

אלי אלאלוף: ראינו את זה בכניסה לעיר ירושלים לפני מספר חודשים.

אלי אלאלוף: אין הכשרה מקצועית הולמת.

אלי אלאלוף: אין קורסים שיטתיים, אין יכולת מקצועית להעביר את זה.

אלי אלאלוף: התכניות שקיימות הן ספורדיות ואינן, למיטב ידיעתנו, מסודרות ומפוקחות על ידי משרד הכלכלה בתחום הזה בענפים הנדרשים.

אלי אלאלוף: אנחנו בקושי הצלחנו לקבל נתונים לפני יומיים מהמשטרה וממשרד המשפטים על התביעות, על טיפול, על חקירות התביעות על התאונות שהיו וכמעט שלא הוגשו בשנה האחרונה תביעות בתאונות עבודה שנגרם בהם מוות.

אלי אלאלוף: אנחנו גם רואים שהתיאום בין שתי הרשויות שקיימות היום, שאמורות לפקח ומצד שני להדריך, הוא חלקי.

אלי אלאלוף: אנחנו חייבים לראות את זה כמצב חירום.

אלי אלאלוף: היות שאין חוק שנמצא, יש עכשיו הצעה בקריאה שנייה ושלישית, אבל אני מתלבט אם בכלל להביא את זה לדיון היום.

אלי אלאלוף: אנחנו רואים שהמצב של תאונות העבודה פוגע בעיקר באוכלוסיות חלשות, כי מי שעובד באתרים האלה זה אוכלוסיות חלשות, בחמש השנים האחרונות 50% מהתאונות פגעו בעובדים זרים או בעובדים פלסטינאים מהשטחים.

אלי אלאלוף: בשנה האחרונה, היות שהקטינו את מספר העובדים הזרים והעובדים הפלסטינאים אז במרכאות יש כאילו איזה שיפור ושליש מהם בלבד נפגעו ב-2014.

אלי אלאלוף: ההרגשה הזאת של אוזלת יד, לצערנו לא יכולנו לתקן אותה.

אלי אלאלוף: בכל הדיונים שקיימנו לפני הישיבה הזאת ניסינו לבוא מוכנים לזה, וכמה שעשינו יחד עם הצוות של אילן ושלי את העבודות הנדרשות ואת המחקרים הנדרשים - - - ביקשנו גם במקביל לממ"מ שלנו לעשות את העבודה ואני חייב להגיד שגם הדיווח שלהם הוא לא חד כמו שהם היו רוצים וכמו שהיינו רוצים לקבל, אבל ברשותכם אני אתן להם את רשות הדיבור כדי שהם יפתחו בסקירה של הממצאים שלהם.

אלי אלאלוף: בבקשה.

<גדעון זעירא: תודה, היושב ראש.

<גדעון זעירא: כמו שהיושב ראש אמר, לצורך כתיבת המסמך לקראת הדיון מרכז המחקר והמידע של הכנסת פנה בבקשות מידע לגורמים שונים שעוסקים בתאונות עבודה בענף הבניין.

<גדעון זעירא: חשוב לציין כבר בתחילת הדברים שמהתשובות שקיבלנו עולה שכיום אין לאף גורם מידע על כלל תאונות העבודה בענף הבניין ולא על כלל הליכי האכיפה בעקבותיהן, בדגש על הליכי המשפט וסטטוס הטיפול.

<גדעון זעירא: קיבלנו לא מעט נתונים והם מוצגים במסמך שלפניכם, אך הם נוגעים רק לחלק מההיבטים ואינם מתכנסים לכדי תמונה כוללת.

<גדעון זעירא: הגוף האמון על הסדרת נושא הבטיחות בעבודה, האכיפה והפיקוח, הוא מינהל הבטיחות והבריאות התעסוקתית במשרד הכלכלה.

<גדעון זעירא: לפי הקבוע בפקודת תאונות ומחלות משלח יד למעסיק יש חובת דיווח למשרד הכלכלה על תאונה על תאונה שמקורה בעבודה של עובד במקרה שהיא גרמה למותו או הפכה את העובד נטול יכולת במשך יותר משלושה ימים מלהשתכר שכר מלא.

<גדעון זעירא: בתקנות נוספות נקבעו אירועים שיש לדווח עליהם גם אם לא נגרמה פגיעה, לדוגמה נפילת עגורן.

<גדעון זעירא: ממינהל הבטיחות נמסר לנו שיש תת דיווח באשר לכלל התאונות שחייבות בדיווח ומנתוניו הוא מסר לנו נתונים רק על תאונות קטלניות, תאונות במהלך העבודה שהסתיימו במות העובד.

<גדעון זעירא: אני אציין, לא כולל תאונות דרכים בדרך לעבודה וממנה, כלומר רק תאונות במהלך העבודה.

<גדעון זעירא: אז לפי הנתונים שהמינהל מסר משנת 2010 ועד ה-9 בדצמבר 2015 נהרגו 184 עובדים בתאונות עבודה בבניין, כ-54% מההרוגים מכלל תאונות העבודה במשק.

<גדעון זעירא: גורם הפגיעה השכיח ביותר, כמו שאמרת, הוא נפילה מגובה, מעט יותר ממחצית ההרוגים בענף הבניין.

<גדעון זעירא: במטרה להתמודד עם תת הדיווח על תאונות העבודה מינהל הבטיחות משתף פעולה עם המוסד לביטוח לאומי.

שלי יחימוביץ': אז אנחנו יודעים על פחות תאונות עבודה משיש במציאות?

<גדעון זעירא: כן.

שלי יחימוביץ': יש הערכה איזה אחוז יודעים?

<גדעון זעירא: לגבי ענף הבניין, ברשותך אני אגיד עוד משפט ואז אני אגע בזה.

<גדעון זעירא: במטרה להתמודד עם תת הדיווח מינהל הבטיחות משתף פעולה עם המוסד לביטוח לאומי באמצעות קבלת נתונים על מקבלי דמי פגיעה כתוצאה מתאונות עבודה.

<גדעון זעירא: חשוב לציין שההגדרות של שני הגופים הן שונות.

<גדעון זעירא: במסמך ציינו הסתייגויות לגבי השימוש בנתונים האלה, החשובה שבהן שמדובר רק בעובדים שהגיעו תביעה ונמצאו זכאים לה.

<גדעון זעירא: כלומר אי אפשר ללמוד מהנתונים האלה על כלל התאונות שהתרחשו, אבל זה מרחיב את התמונה.

<גדעון זעירא: לפי הערכות שהוזכרו בדוח אדם, זה דוח של הוועדה הציבורית לקידום הבטיחות בעבודה והבריאות התעסוקתית בישראל, דוח שהוגש במרץ 2014, הוערך שהדיווח למשרד הכלכלה באשר לכלל הענפים הוא כ-25% מכלל הפגיעות שמדווחות למוסד לביטוח לאומי.

<גדעון זעירא: אם מנכים את תאונות הדרכים בדרך לעבודה אז כנראה שמדובר בכשליש.

שלי יחימוביץ': אז 75% מהתאונות אנחנו בכלל לא יודעים עליהן?

<גדעון זעירא: או אם מנכים את תאונות הדרכים אז 66% אינם מדווחים למשרד הכלכלה.

אלי אלאלוף: הצטרף אלינו חבר הכנסת סעדי.

אלי אלאלוף: בהזדמנות אני אציין את חברי הכנסת איימן עודה ואילן גילאון, ג'מאל זחאלקה ושלי יחימוביץ.

<גדעון זעירא: במסמך מוצגים נתונים רבים שהמוסד לביטוח לאומי מסר לנו, אני רק אציין שבין השנים 2010 לנובמבר 2015 המוסד הכיר ב-34,499 מקבלי דמי פגיעה שכירים בגין תאונות עבודה בענף הבניין, כ-83% מהם נפגעו במהלך עבודתם ולא למשל בתאונת דרכים בדרך לעבודה.

<גדעון זעירא: בממוצע מדובר בכ-5,500 מקבלי דמי פגיעה בשנה.

אילן גילאון: יש לך חלוקה בין ישראלים לזרים?

<גדעון זעירא: כ-94% מהם הם תושבי ישראל.

<גדעון זעירא: המוסד לביטוח לאומי ציין בפנינו שככל הנראה יש תת דיווח.

אילן גילאון: מהמדווחים יש 94%.

<גדעון זעירא: כן, 94% ממקבלי דמי הפגיעה - - -

שלי יחימוביץ': 75% לא מדווחים, אילן, זה מדהים.

שלי יחימוביץ': אלה נתונים דומים לנפגעות תקיפה מינית.

ג'מאל זחאלקה: איך אתה מסביר שהפלסטינים ועובדים זרים הם חלק הרבה יותר גדול ורק 6% מהם מקבלים דמי פגיעה?

ג'מאל זחאלקה: כלומר הרוב לא מקבל, זו המסקנה.

ג'מאל זחאלקה: הרוב המכריע.

שלי יחימוביץ': נכון.

<קריאה: הם לא רשומים.

אלי אלאלוף: חבריי חברי הכנסת, בואו נאפשר לגדעון לסיים את דבריו ונעשה סבב של שאלות ואחר כך נעביר את רשות הדיבור למשרד הכלכלה על המצגת.

<גדעון זעירא: ברשות

<גדעון זעירא: כם נפריד פה בין שני תתי דיווח, האחד זה תת הדיווח על תאונות שחייבות בדיווח למשרד הכלכלה.

<גדעון זעירא: כדי להתגבר על זה יש עבודה בשיתוף המוסד לביטוח לאומי לגבי מקבלי דמי פגיעה.

<גדעון זעירא: באשר לדיווח על מקבלי דמי הפגיעה, או הגשת התביעה המוסד מעלה שככל הנראה בקרב עובדים מהרשות הפלסטינית ועובדים זרים יש תת תביעה, נקרא לזה, יש מספר כנראה קטן מ - - -

ג'מאל זחאלקה: אתה מעלה בדעתך שתובעים ולא מקבלים גם?

<גדעון זעירא: ציינתי בתחילת דבריי שמדובר בנתונים של תביעות שהוכרו.

<גדעון זעירא: אבל בנוסף, ככל הנראה, המוסד מעלה שאוכלוסיות מסוימות, ביניהם עובדים מהרשות הפלסטינית ועובדים זרים, מלכתחילה לא מגישים בקשה לתביעה.

שלי יחימוביץ': יש שמגישים ולא מקבלים?

<גדעון זעירא: מובן.

<גדעון זעירא: אין לנו נתונים על זה.

אלי אלאלוף: בואו נמשיך, ברשותך.

<גדעון זעירא: כאמור יש קושי להצביע גם על כלל ההליכים המשפטיים שנעשו בתחום.

<גדעון זעירא: אני מפנה לעמוד 17 במסמך - - -

ג'מאל זחאלקה: אני רק רוצה לציין שהמסלול של התביעה הוא מאוד מאוד בעייתי, צריך להיות פרופסור בכדי לטפל בו.

ג'מאל זחאלקה: קשה מאוד לעובד פלסטיני מהשטחים לגשת ולקבל.

ג'מאל זחאלקה: זה ממש מסלול בלתי אפשרי.

אלי אלאלוף: אבל זה לא המצאה מיוחדת לתחום הזה.

ג'מאל זחאלקה: לא, זה חסם בפני עובדים זרים ובפני פלסטינים.

ג'מאל זחאלקה: הרבה פחות בפני אזרח ישראלי.

ג'מאל זחאלקה: זה חשוב מאוד העניין הזה.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו נשמע את נציג הביטוח הלאומי בעניין הזה.

אלי אלאלוף: גדעון, ברשותך, בוא נמשיך.

ג'מאל זחאלקה: אז כאמור יש קושי להצביע על כלל ההליכים המשפטיים שנעשו בתחום.

ג'מאל זחאלקה: בעמוד 17 שלפניכם יש נתונים שקיבלנו מהמשטרה.

ג'מאל זחאלקה: בין השנים 2010 ל-2015 - - -

אלי אלאלוף: הצטרף אלינו חבר הכנסת דב חנין וחבר הכנסת ד"ר עבדאללה אבו מערוף.

אילן גילאון: אין כתבי אישום.

אלי אלאלוף: אילן, בואו תאפשרו לגדעון לסיים ואחר כך יהיה לנו זמן לכל ההערות שכל כך חשובות, כל אחת מהן, ונרצה לשאול את הגופים הרלוונטיים.

<גדעון זעירא: מהמשטרה קיבלנו נתונים על תיקי חקירה שנפתחו בגין עבירה של רשלנות באתר בנייה, גם במשטרה הודגש שהמקרים הם לא בהכרח רק תאונות עבודה.

<גדעון זעירא: בין השנים 2010 ל-2015 נפתחו בגין עבירה של גרימת מוות ברשלנות באתר בנייה בסך הכול 90 תיקי חקירה והנתון הזה הוא נתון מתוקן שנמצא במסמך שלפניכם.

<גדעון זעירא: מתוך 90 תיקי החקירה האלה הוגשו עד כה 11 כתבי אישום.

אלי אלאלוף: אתם מקשיבים למספרים האלה, כמה הם מזעזעים?

<גדעון זעירא: אין בידינו מידע לגבי הסטטוס של התיקים שלא נפתחו בהם תיקי אישום.

<גדעון זעירא: צריך לציין זאת.

<גדעון זעירא: בגין עבירה של גרימת חבלה חמורה ברשלנות באתר בנייה בכל אחת מהשנים 2010 עד 2015 מתוך 87 תיקי חקירה הוגשו 7 כתבי אישום.

<גדעון זעירא: בנוסף קיבלנו נתונים מהפרקליטות על תיקים שנפתחו בין השנים 2006 ל-2011.

<גדעון זעירא: מתוך 60 תיקים הוגשו כתבי אישום ב-13 תיקים ו-31 תיקים נגנזו, 27 מהם מחוסר ראיות.

<גדעון זעירא: אני אציין, יכול להיות שהסטטוס של התיקים האלה השתנה, המסמך שקיבלנו אינו נושא תאריך.

<גדעון זעירא: לסיכום אני אצטט את אחת הקביעות מדוח אדם, שציינתי קודם, שעסק בתחום הבטיחות והבריאות בעבודה בישראל, לגבי היעדר תמונת בטיחות לאומית כוללת, הדוח קובע, 'אחת הבעיות המרכזיות בתחום הוא היעדרו של מסד נתונים ממלכתי אחד כולל.

<גדעון זעירא: שיתוף המידע בין הגופים מוגבל מאוד וכמעט שאינו קיים.

<גדעון זעירא: הסיבות הרשמיות לכך הן אילוצים משפטיים ומגבלות טכניות, אך הסיבה השורשית נובעת מהעובדה שאין זהות מטרות בין הגופים.

<גדעון זעירא: לכל גוף ישנם אינטרסים שונים ולפעמים אף מנוגדים זה לזה.

<גדעון זעירא: היעדרה של תמונה כללית ברורה למצב הבטיחות והבריאות במשק הישראלי מטיל חסם כבד על היכולת המדינה לזהות את התהליכים ולנהל את התחום בצורה אפקטיבית ומיטבית'.

<גדעון זעירא: תודה.

אלי אלאלוף: תודה לך, גדעון.

אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שאני פרשן פסיכולוג לא מוצלח, אבל אני מבין שבממ"מ התאפקו מאוד כדי לא להוסיף תחושות לדוח הזה וניסו להתבסס על נתונים, וכפי שאתם רואים, לא היה קל להשיג אותם ולקבל אותם מעודכנים.

אלי אלאלוף: לכן אני באמת מודה לכם על העבודה.

אלי אלאלוף: הם ימשיכו לעבוד איתנו גם בעתיד, כי בעתיד תהיה לנו עבודה משותפת בוועדה.

שלי יחימוביץ': רק שאלה אחת קטנה, לפני שמתחילים בסבב, אנחנו לא יודעים כנראה על רוב הנפגעים בתאונות עבודה, על הפצועים, אבל על ההרוגים אנחנו בטוחים שזה המספר או שאולי יש יותר?

<גדעון זעירא: מינהל הבטיחות, אני בטוח, יוכל להתייחס לשאלה הזאת.

<גדעון זעירא: לפי הדיווח שלהם כן.

אילן גילאון: שכל מקרי המוות רשומים.

אלי אלאלוף: כן.

<גדעון זעירא: כך נאמר.

אילן גילאון: ואין גם הלימה בין מקרי המוות לפתיחת תיקים.

אילן גילאון: לא כתבי אישום.

<גדעון זעירא: אין לי מספיק נתונים כדי לענות על כך.

שלי יחימוביץ': אם אנחנו לא יודעים על רוב הפצועים והנפגעים למה שלא נניח גם שאנחנו לא יודעים על חלק מההרוגים?

ג'מאל זחאלקה: יש לי שני מספרים, בהמשך לשאלה של חברת הכנסת שלי יחימוביץ, אתה אמרת שיש 184 הרוגים משנת 2000 עד 2015, לפי הנתונים בידיך.

ג'מאל זחאלקה: אני מחזיק כאן את נייר העמדה של הקואליציה למאבק בתאונות בניין ושם כתוב, בשנת 2000 עד 2014 נהרגו 445 עובדי בניין.

אלי אלאלוף: הנתון שניתן על ידי גדעון הוא מ-2010.

ג'מאל זחאלקה: אז היא הנותנת, אז כ-500 עובדים נהרגו בין 2000 ל-2015.

ג'מאל זחאלקה: זה המספר.

ג'מאל זחאלקה: אני שמעתי שזה 2000 עד 2015.

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: המספרים הם ברקע.

אלי אלאלוף: אני מבקש מהקהל לא לקיים דיון ביניהם, גם מהחברים שלי בכנסת, בואו נקיים דיון מסודר כדי שנתקדם, ברשותכם.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה לשאול עוד שאלה.

ג'מאל זחאלקה: האם הממ"מ פנה לאנשי מקצוע ולמומחים כדי לתת מה ההמלצות שאתם שמעתם, כלומר מה ההמלצות מאנשי המקצוע שאתם שמעתם, אפילו אם הן אינן בדוח.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו רוצים לשמוע אותם כי זה יעזור לנו לדיון.

ג'מאל זחאלקה: אתם דיברתם עם הכי הרבה אנשים, אנחנו לא נצליח לעשות זאת, אז יכול להיות שיש לכם איזה שהוא - - -

אלי אלאלוף: זה במסגרת תכנית עבודה עתידית.

ג'מאל זחאלקה: לא, אני מדבר מהם.

ג'מאל זחאלקה: יש הרבה המלצות, אני שואל אותם.

<גדעון זעירא: אנחנו פנינו גם לגורמים מהחברה האזרחית אנחנו התייחסנו אליהם בדוח, אני לא יכול לגבש תשובה מקצועית לשאלה שלך בעקבות השיחות.

<גדעון זעירא: חשוב לי להבהיר משהו לגבי ההערה של חברת הכנסת - - -

ג'מאל זחאלקה: זו גם תשובה.

ג'מאל זחאלקה: זו, דרך אגב, תשובה מאוד לא פשוטה, מה שאתה אומר לנו.

<גדעון זעירא: רק לגבי ההערה של חברת הכנסת יחימוביץ, חשוב לי להדגיש, ההסתייגות שלי לא נוגעת לכלל התאונות הידועות באשר הן.

<גדעון זעירא: אין בידינו מידע לדעת האם דמי מקבלי הפגיעה הם רוב, הם משקפים את רוב הנפגעים בישראל או לא.

<גדעון זעירא: זה פשוט נתון שלא ידוע.

<גדעון זעירא: אבל גם אי אפשר לקבוע שהנתון הזה הוא רק חלק.

אלי אלאלוף: אוקיי.

אלי אלאלוף: אנחנו קיבלנו ניירות עמדה של הציבור, אני אתן להם את רשות הדיבור בהמשך והם יוכלו לחזק או לתקן את הדברים שנשמעו.

אלי אלאלוף: ברשותכם, חברי הכנסת, אם מקובל, קודם כל נשמע מה שיש למשרד הכלכלה להגיד.

אלי אלאלוף: גב' ורדה אדוארדס, בבקשה.

<ורדה אדוארדס: שלום לכולם.

<ורדה אדוארדס: כבוד היושב ראש, אני מברכת על הדיון הזה ואני מברכת על העלאת הנושא הזה לסדר היום הציבורי.

<ורדה אדוארדס: למרות שמדובר בנושא מאוד קשה וכאוב, אני חושבת שככל שהנושא הזה יצוף ויעלה ואנשים יידעו מה קורה בתוך התחום הזה יש סיכוי יותר גדול להגיע לקידום של הבטיחות ולמציאת פתרונות הולמים על מנת שבאמת יימנעו פגיעות באנשים שעובדים בענף הזה.

<ורדה אדוארדס: ברשותכם, יש לנו כאן מצגת לא ארוכה, חלק מהנתונים הם נתונים שכבר הוצגו על ידי מרכז המידע.

<ורדה אדוארדס: דרך אגב, תודה רבה גם על המסמך שהכנתם.

<ורדה אדוארדס: ייתכן שתהיה כאן איזה שהיא חזרה, אני אשתדל לעבור במהירות ואני אשמח גם להבהיר ולענות לשאלות ככל שיישאלו.

<ורדה אדוארדס: למרות שאני יודעת שחלק גדול מהאנשים כאן הם אנשים שבאים מענף הבנייה וכולם מכירים כאן ויודעים איך נראה אתר בנייה, אבל אולי טיפה להמחיש במה אנחנו מתמודדים.

<ורדה אדוארדס: הבנייה במדינת ישראל היא בנייה מואצת בשנים האחרונות, אנחנו רואים עלייה במספר אתרי הבנייה.

אילן גילאון: כמה אתרי בנייה יש?

<ורדה אדוארדס: אנחנו מכירים היום בין 12,000 ל-13,000 אתרי בנייה.

אילן גילאון: כמה פקחים יש לכם על זה?

<ורדה אדוארדס: אני מיד אגיע, ברשותך.

<ורדה אדוארדס: גם המורכבות שלהם הולכת וגדלה.

<ורדה אדוארדס: אנחנו רואים אתרים על שטח ענק, גובה, מתקנים רבים, בנייה מאוד מורכבת, אנחנו תיכף נדבר גם על המאפיינים של הרבה מאוד עובדים שעובדים בו זמנית בעיסוקים רבים ושונים וחלקם באמת נמצאים בסיכון.

<ורדה אדוארדס: האתר הקודם שראינו היה אתר שאני צופה בו כל יום מהמשרד שלי והוא לדעתנו אתר מסודר.

<ורדה אדוארדס: אנחנו רואים שאפשר לעבוד מסודר.

<ורדה אדוארדס: אתם אולי לא רואים את כל הפרטים כאן בתמונה.

<ורדה אדוארדס: לעומת זאת יש הרבה מאוד אתרים שבהם נעשית עבודה בצורה מאוד מאולתרת, לא בטיחותית.

<ורדה אדוארדס: אני לא יודעת כמה אתם מצליחים לראות את העובדים עובדים כשהם ללא כל אמצעי מגן.

<ורדה אדוארדס: אלה דברים אופייניים לענף, זה לא משהו חריג.

<ורדה אדוארדס: אנחנו מדברים על אתרי בנייה כסביבת עבודה מאוד דינמית.

<ורדה אדוארדס: דינמית הווה אומר משתנה כל הזמן, מורכבת, שיש בה סוגים שונים ורבים של עבודות כשבכל אחת מהן יש את גורמי הסיכון שלה.

<ורדה אדוארדס: אנחנו מדברים על עבודות חפירה, עבודות שלד שכוללת טפסנות, עבודה על פיגומים, פיגומים ממוכנים.

<ורדה אדוארדס: אנחנו מדברים על הקמת קונסטרוקציות למיניהן, גשרים, מבנים, נמלים וכדומה, עבודות תשתית, סלילת כבישים, מנהור יש לנו היום במדינת ישראל, אנחנו חופרים מנהרות.

<ורדה אדוארדס: יש לנו הרבה עבודה על כל מיני גגות, לרבות גגות שבירים ויש אירועים שקשורים לעבודות האלה.

<ורדה אדוארדס: הרבה עבודות גמר שכוללות התקנות של כל מיני מערכות, שחלקן הן עבודות שמתבצעות בהרבה מקרים בצורה לא מוגנת, לא בטיחותית.

<ורדה אדוארדס: מתקינים כל מיני אביזרים בבניין בצורה שמסכנת את העובדים.

<ורדה אדוארדס: האחריות לבטיחות באתר הבנייה, על פי החוק והתקנות, מוטלת קודם כל על מבצעי הבנייה, שזה הקבלן שמבצע את העבודה באתר.

<ורדה אדוארדס: הוא צריך למנות מנהל עבודה ותפקידו לממש את כל הדרישות שקבוצות בחקיקה.

<ורדה אדוארדס: אני רוצה להזכיר כאן שיש תקנות שמכילות מאות דרישות לגבי עבודה בטוחה באתר בנייה, כלומר ההוראות קיימות בחקיקה.

<ורדה אדוארדס: אני אוסיף, כבוד היושב ראש, שיש הוראות נוספות שאנחנו רוצים להוסיף והן מעוכבות כרגע בגלל השינוי שאנחנו רוצים להעביר היום בישיבה הבאה בסעיף 173 ב - - -

אילן גילאון: קשה להוסיף הוראות נוספות כשלא מקיימים כל כך את ההוראות הקיימות.

אלי אלאלוף: אין חוק, אילן.

אלי אלאלוף: היום זה רק תקנות, הוראות, שום דבר לא מסודר.

ג'מאל זחאלקה: טלאי על טלאי.

אילן גילאון: נדמה לי שפה לא הבעיה של חוק, אדוני היושב ראש, זו בעיה של רשלנות פושעת.

<ורדה אדוארדס: לא, יש תקנות בעבודה - - -

אלי אלאלוף: היום יש הצעת חוק.

<ורדה אדוארדס: בעיקרון התקנות מחייבות את מבצעי הבנייה להודיע לנו על כל אתר שנפתח ולהודיע לנו על מנהל העבודה ואנחנו בודקים ומאשרים האם מנהל העבודה אכן עונה על הדרישות.

<ורדה אדוארדס: בחברות בנייה גדולות, שיש בהן מעל 100 עובדים, נדרש גם מינוי של ממונה על בטיחות, שזה איש בטיחות שעיקר עיסוקו בכל הנושאים שקשורים לבטיחות העובדים בחברה.

<ורדה אדוארדס: גורמי סיכון בעבודות בנייה הם רבים ואני אמנה אותם ממש במהרה.

<ורדה אדוארדס: יש לנו את אופי העבודות, הרבה עיסוק בעבודה בגובה.

<ורדה אדוארדס: אנחנו מדברים על עבודות שחלקן עבודה פיזית קשה בתנאי מזג אוויר משתנים, אנחנו מכירים את העבודה של עגורנאים ועגורני צריח שעולים לפעמים לעשר שעות עבודה ולפעמים גם ליותר ויושבים בצריח בגובה של 60, 70, 80 מטר וגם יותר מנותקים בעצם מכל העולם למעט אמצעי תקשורת שיש להם.

<ורדה אדוארדס: אנחנו מדברים על סיכונים שנובעים מציוד בבנייה, שימוש בכלי הרמה, עגורנים וכלים רבים אחרים.

<ורדה אדוארדס: חלק מהציוד בחלק מהאתרים אינו תקין ויוצר סיכון.

<ורדה אדוארדס: משתמשים בכל מיני מתקנים מאולתרים לצורך הרמה או לצורך פיגומים וכדומה ואנחנו יודעים שכל המתקנים האלה אינם בנויים כפי שצריך וההפעלה שלהם כרוכה בסיכון של העובדים.

<ורדה אדוארדס: יש לנו מטענים בעלי משקל רב שמונפים מעל העובדים, שימוש במכשירים רבי עוצמה ואנרגיה, מערכות חשמל שחלקן חשופות באתר.

<ורדה אדוארדס: יש את כל הנושא של העובדים באתר הבנייה, ואני אעבור על זה מהר.

<ורדה אדוארדס: אנחנו מדברים על תחלופה גדולה של עובדים, חלק מהעובדים אינם מקצועיים והם מתחלפים מעת לעת והם לא מספיקים ללמוד ולהכיר את כל הסיכונים שנמצאים באתר ולדעת כיצד לבצע את העבודה בצורה בטוחה.

<ורדה אדוארדס: יש לנו עבודה במקביל של צוותי עובדים שונים שכל אחד עוסק בתחום אחר, אבל בהרבה מקרים יש אינטראקציה ביניהם, כאשר צוות אחד או עובד אחד לא יודע במה עוסק השני ואיזה סיכונים נוצרו שם.

<ורדה אדוארדס: יש לנו מצבים של אתרי בנייה שאינם מגודרים כפי שצריך ואז יש כניסה של לא מורשים, אנשים שלא עברו הדרכות ולא יודעים כיצד הם צריכים לעבוד בצורה נכונה.

<ורדה אדוארדס: יש לנו ריבוי של עובדים זרים וזה אומר ריבוי שפות, זה אומר קצרים בתקשורת, לפעמים אנשים לא מבינים את ההדרכה שמועברת להם, אם היא מועברת, לפעמים הם לא מבינים את ההוראות שניתנות להם ועלולים להיווצר מצבים מסוכנים כתוצאה מכך.

<ורדה אדוארדס: אנחנו מדברים גם על העסקה של חלק מהעובדים כעובדים בלתי חוקיים וחלקם עובדים שלא הוסמכו לבצע את התפקיד.

<ורדה אדוארדס: לדוגמה אנחנו נתקלים בתקופה האחרונה במצב מאוד קשה של אנשים שמפעילים עגורני צריח שזה תפקיד בעל אחריות שאי אפשר להעריך אותה והיא דורשת מיומנות וידע מקצועי והסמכה לכך ואנחנו נתקלים באנשים שאין להם את ההסמכה.

<ורדה אדוארדס: לפעמים יש להם הסמכות מזויפות וכדומה.

<ורדה אדוארדס: אנחנו נתקלים במצב שאנחנו צריכים בכל אתר - - -

שלי יחימוביץ': מה זה הסמכות מזויפות?

<ורדה אדוארדס: יש להם תעודות שהם לא שלהם, שהם זייפו אותם.

<ורדה אדוארדס: אנחנו צריכים כל אדם ואדם - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל אין לכם מאגר של רישום של כל - - -

<ורדה אדוארדס: יש מאגר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז איך?

עבד אל חכים חאג' יחיא: הם צריכים להעביר אליכם את התעודה של מנהל העבודה, אז אתם לא מאשרים?

<ורדה אדוארדס: אנחנו מדברים על עגורנאי שיושב למעלה בצריח.

<ורדה אדוארדס: אנחנו יודעים שהוא השיג תעודה שהיא לכאורה בסדר, ברגע שאנחנו - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז אני אומר, אין לכם מאגר?

<ורדה אדוארדס: יש מאגר, אנחנו בודקים את התעודה שלו מול המאגר ומגלים שהיא מזויפת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הבנתי.

<ורדה אדוארדס: אנחנו מדברים על התפקיד של מנהל עבודה, שזה אדם שנמצא בתוך מערכת לחצים מאוד מאוד גדולה, הוא מצד אחד צריך לקדם את האתר, להביא לסיום העבודות שם, מצד שני הוא צריך לעצור דברים שם על מנת להשגיח על הבטיחות.

<ורדה אדוארדס: הוא נמצא בסוג של ניגוד עניינים, התפקיד שלו מאוד קשה בייחוד באתרים מורכבים.

<ורדה אדוארדס: הוא אמור לדעת את כל מה שקורה באתר ואנחנו יודעים שבאתרים גדולים זה קשה מאוד.

<ורדה אדוארדס: אנחנו מדברים על סוגים של ציוד שאמורים להגן על העובדים, אבל הם לפעמים חסרים, לפעמים הם לא תקינים.

<ורדה אדוארדס: יש הרבה דוגמאות לכך.

<קריאה: לפעמים זה ציוד שניתן אבל לא עושים בו שימוש.

<ורדה אדוארדס: אנחנו נתקלים בהרבה מקרים בעובדים - - -

אלי אלאלוף: אני מבקש לקצר קצת, להתמקד יותר - - -

<ורדה אדוארדס: בסדר גמור.

<ורדה אדוארדס: ניהול העבודה.

<ורדה אדוארדס: אנחנו רואים אתרים שבזמן תכנון האתר לא התייחסו לנושאים של בטיחות ואז בזמן ביצוע נתקלים בבעיות.

<ורדה אדוארדס: לחץ זמן עברנו.

<ורדה אדוארדס: עבודה לא מוסדרת של קבלנים וכדומה.

<ורדה אדוארדס: לגבי הנתונים.

<ורדה אדוארדס: הנתונים הוצגו כבר על ידי מרכז המחקר, אני רוצה רק להבהיר כאן, הנתונים האלה מתבססים על הנתונים של המוסד לביטוח לאומי, על נפגעים שאושרו ולמיטב המידע שיש לנו זה כולל את רוב הנפגעים בבנייה ובכלל במדינת ישראל.

<ורדה אדוארדס: יש בשוליים, ואני מבינה שזה גם מה שאתה אמרת, קבוצה כנראה קטנה של אנשים שלא מדווחים לביטוח לאומי ואז הנתונים שלהם חסרים.

אילן גילאון: בשוליים.

<ורדה אדוארדס: כן, זה בשוליים.

אילן גילאון: שוליים מאוד רחבים.

<ורדה אדוארדס: לא, רוב האנשים מדווחים והם מקבלים דמי פגיעה אם הם מאושרים, אבל לפחות הדיווח שלהם מגיע לביטוח לאומי.

אילן גילאון: אלה שהם ישראלים.

<ורדה אדוארדס: אני חושבת שלא רק.

<ורדה אדוארדס: אני לא יודעת אם יש כאן מישהו מהביטוח הלאומי שיוכל להבהיר את זה.

ג'מאל זחאלקה: לא, בטוח.

ג'מאל זחאלקה: המספרים, אנחנו יודעים קצת מתמטיקה, גברת.

ג'מאל זחאלקה: אם שליש מהנפגעים או 40% מהם הם עובדים זרים ופלסטינים ורק 6% מהם מקבלים מהביטוח הלאומי.

ג'מאל זחאלקה: הפער הזה אומר שאין דיווח.

ג'מאל זחאלקה: יש בעיה.

אילן גילאון: 51% מעובדי הבניין - - -

ג'מאל זחאלקה: עשירית מהם מדווחים לביטוח.

אלי אלאלוף: תאפשרו לי רק לבדוק אם נציגת הביטוח הלאומי פה.

אלי אלאלוף: תבקשו שיבואו.

<ורדה אדוארדס: לגבי תאונות עבודה קטלניות, תאונות שגרמו למות עובד, אלה נתונים שנאספים על ידינו.

<ורדה אדוארדס: אנחנו מדווחים על כל עובד שנהרג, לא רק בבנייה, אלא בכלל, בעת עבודתו, זה באמת לא בדרך לעבודה או ממנה.

<ורדה אדוארדס: אנחנו לא מטפלים בתאונות דרכים וכדומה, לכן הנתון הזה לא נספר ולא מטופל על ידינו, אבל תאונות עבודה שקורות בזמן העבודה על ידי עובדים נספרות על ידינו ואלה המספרים.

אלי אלאלוף: התפקיד המרכזי שלכם זה לרכז את כל הנתונים על תאונות עבודה, זה מתבצע?

<ורדה אדוארדס: התפקיד המרכזי שלנו, כפי שאנחנו רואים אותו, הוא לפעול למניעה של תאונות.

אלי אלאלוף: הוא פועל?

אלי אלאלוף: הוא קיים?

אלי אלאלוף: המאגר הזה קיים אצלכם?

<ורדה אדוארדס: אני מיד אגיע.

<ורדה אדוארדס: כאשר קורית תאונה זה מבחינתנו כבר כישלון של המערכת.

<ורדה אדוארדס: אנחנו מעוניינים לפעול לפני שהתאונה קורית.

אלי אלאלוף: אבל כאשר יש תאונות, הנתונים על התאונה מגיעים אליכם?

<ורדה אדוארדס: על פי חוק אנחנו צריכים להיות מדווחים על כל תאונת עבודה שגורמת להיעדרות עובד.

אלי אלאלוף: זאת אומרת זה אקט פסיבי מטעמכם.

אילן גילאון: עד שלושה ימים.

מסעוד גנאים: אם לא מעבירים להם הם לא יודעים, זה לא נכנס לסטטיסטיקה.

<ורדה אדוארדס: אנחנו רואים כאן את שיעורי תאונות העבודה הקטלניות.

<ורדה אדוארדס: ואפשר לראות, הקו האדום למעלה זה בבנייה, זה לא כולל את 2015 עדיין, בשנים האחרונות הייתה איזה שהיא ירידה מסוימת.

<ורדה אדוארדס: אנחנו מדברים על שיעור, דרך אגב, חשוב לראות את הכמות של הנפגעים יחסית למספר העובדים בענף וזה מה שאנחנו עושים כאן, אז ניתן לראות שלא היה גידול במספר הנפגעים.

<ורדה אדוארדס: למרות שלפעמים נראה שכמות התאונות הקטלניות היא מאוד גדולה, אבל צריך לקחת בחשבון גם את הגידול במספר העובדים בענף הזה.

דב חנין: זה נתון שעומד בסתירה לנתונים שיש בידינו.

דב חנין: אנחנו רואים נתונים שמראים על עלייה במספרם - - - נתונים כואבים מאוד, מגמת עלייה מאז 2010 במספר ההרוגים בענף הבנייה.

<ורדה אדוארדס: נכון, אבל אנחנו מנרמלים את זה, אנחנו מחלקים את זה למספר - - -

<קריאה: מספר העובדים במשק.

<ורדה אדוארדס: גם מספר המועסקים עולה.

<קריאה: כמה עובדים יש?

<קריאה: מה סך הכול?

דב חנין: אפשר לתקנן כל דבר לכל דבר, אפשר סטטיסטיקה להראות יחסית למספר בני האדם שחיים בעולם, אז לא כל כך הרבה נהרגים בענף הבניין בישראל.

שלי יחימוביץ': יחסית לתמותה מרעב במדינות העולם השלישי, אז אנחנו בסדר.

שלי יחימוביץ': או בניכוי הפלסטינים, הסינים והערבים הישראלים הכול בסדר.

אלי אלאלוף: עם כל הכבוד, זה מספיק קשה כדי שלא נוסיף לזה - - - אל תוסיפו ציניות במצב הכול כך - - - יש לי הצעה, הנתונים - - -

מסעוד גנאים: יש לי שאלה ממש על הנקודה הזו.

מסעוד גנאים: הרישום הזה, המספרים האלה עוקבים אחרי זה שנפגע ונפגע קשה אם הוא נפטר אחר כך, או שזה הרישום באותו יום שהוא נפגע, אז הוא עדיין פצוע, וכשהוא אחר כך הולך לעולמו הוא נרשם כמישהו שנפגע ומת בתאונת עבודה?

מסעוד גנאים: או שבשעת התאונה הייתה פגיעה קשה ואז הוא פצוע?

<ורדה אדוארדס: לא, לא מדובר רק על שעת התאונה.

מסעוד גנאים: אני שואל אם עוקבים ואז יודעים אם אחרי שבוע, שבועיים, לא יודע כמה, הוא נפטר מאותה תאונה?

<ורדה אדוארדס: כן.

מסעוד גנאים: זה נכנס גם לסטטיסטיקה שלכם?

<ורדה אדוארדס: כן.

אילן גילאון: רק לא ענית לנו כמה פקחים יש לכם ב-13,000 אתרים.

דב חנין: שאלת המשך, הנתון שמעניין אותנו - - -

אלי אלאלוף: לא, דב, לא קיבלת רשות דיבור.

דב חנין: שאלה קצרה.

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: תן להם לסיים, ברשותך, ואמרנו שמיד נעבור לחברי הכנסת.

<ורדה אדוארדס: השקף הקודם שדילגנו עליו, הוא מציג את כמות הביקורים והצווים והפעילויות שאנחנו עושים.

<ורדה אדוארדס: כאן יש את כוח האדם שיש לרשותנו.

דב חנין: מעניין אותנו לראות כמה מפקחים יש ביחס לכמה עובדים.

דב חנין: מספר המפקחים מול מספר העובדים שיש בענף.

<ורדה אדוארדס: אנחנו עשינו תקנון מול מספר האתרים שיש.

<ורדה אדוארדס: אז יש לנו 17 מפקחים בבנייה שמטפלים ב-12,000 אתרי בנייה ויש לנו עוד 39 - - -

אילן גילאון: התקנים האלה מאוישים?

<ורדה אדוארדס: אלה תקנים מאוישים, אבל יש לנו 24 תקנים - - -

אילן גילאון: אצלנו יש על הנייר ויש - - -

<ורדה אדוארדס: שהם על הנייר.

אלי אלאלוף: סליחה, לא הבנו את התשובה.

אלי אלאלוף: חבר'ה, תאפשרו דיון.

אלי אלאלוף: זה לא דיון בין שני אנשים.

אילן גילאון: איזה דיון אם לא שאלות, אלי?

אלי אלאלוף: תן לקבל תשובה.

אילן גילאון: יש 56 פקחים.

אלי אלאלוף: אני רוצה שתחזרי בבקשה על מספר הפקחים בפועל וכמה לא מאוישים.

<ורדה אדוארדס: המספרים שרשומים, 56 מפקחים זה אנשים שקיימים והם מתחלקים ל-17 בבנייה ו-39 בשאר הענפים, בכל הענפים האחרים.

<ורדה אדוארדס: בנוסף יש לנו 24 משרות שאנחנו לא מצליחים לאייש.

אילן גילאון: אתם מדברים על תעשייה, אני מדבר על בנייה.

<ורדה אדוארדס: בבנייה זה 17.

<ורדה אדוארדס: אבל יש לנו משרות לא מאוישות וזו נקודה מאוד קשה.

אילן גילאון: לא, 17 אנשים על 13,000 אתרי בנייה.

אלי אלאלוף: 24 לא מאוישים.

אלי אלאלוף: אילן, ברשותך, זה דיון ש - - -

אילן גילאון: אבל אני מדבר גם - - -

אלי אלאלוף: תן לנו להקשיב לפחות לנתונים.

אלי אלאלוף: 24 לא מאוישים, למה?

<ורדה אדוארדס: 24 משרות לא מאוישות מאחר שהתפקיד הזה הוא תפקיד קשה והתגמול שמוצע למפקח עבודה הוא תגמול מאוד לא תחרותי במשק.

<ורדה אדוארדס: אנחנו לא - - -

אלי אלאלוף: כמה זמן זה במצב כזה?

<ורדה אדוארדס: הרבה זמן.

אלי אלאלוף: ומה עושים בשביל ה - - -

<ורדה אדוארדס: אנחנו התחלנו בצעד ראשון שבו אושר לנו, לחלק קטן מהמשרות במינהל, חוזה מומחים שאמור לאפשר תגמול יותר הולם, אולי תחרותי.

<ורדה אדוארדס: אנחנו כרגע מתחילים לקלוט אנשים בחוזה מומחים ומקווים שזה יעשה איזה שהוא שינוי.

<ורדה אדוארדס: זה עדיין לא מספיק, כי זה רק לקבוצה קטנה של תפקידים, אנחנו צריכים להרחיב את זה.

<ורדה אדוארדס: פשוט אנחנו צריכים אנשים טובים בעלי ידע מקצועי, הכשרה מקצועית וכדומה, שיבואו ויעבדו ויעשו את כל הפיקוח כפי שנדרש.

<ורדה אדוארדס: כיום בתנאים שמוצעים להם זה כמעט בלתי אפשרי לקלוט אנשים.

אלי אלאלוף: אוקיי.

אלי אלאלוף: ברשותכם, חבר הכנסת הראשון שביקש את רשות הדיבור, יש לו רקע מתאים, לפי מה שנמסר לי, זה חאג' יחיא.

אלי אלאלוף: בבקשה חבר הכנסת.

ג'מאל זחאלקה: חבר הכנסת חאג' יחיא הוא מהנדס בניין וקבלן לשעבר.

אלי אלאלוף: לא רציתי להגיד, אם הוא רוצה שיגיד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב ראש, אני אתחיל בזה שקודם כל תאונות העבודה זה לא רק הנהרגים, זה לא אנשים שמתים בתאונת עבודה, יש הרבה אנשים שהם נפגעים והם נכים לכל החיים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אותם אנחנו לא רואים כל כך בסטטיסטיקה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: גם בתאונות הדרכים נותנים לנו סטטיסטיקה כאילו רק מי שמת, אבל מי שמת בחיים הוא לא נחשב וזה מאוד מאוד לא נכון.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חושב שגם צריך להכניס את האנשים האלה לסטטיסטיקה, כדי שאנשים גם ירגישו, כי אם מישהו מסתכל על תאונות עבודה, 20, 30, זה עדיין כאילו נקרא בסדר, מה בסדר?

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא בסדר, אבל עדיין בתחום הזה נראה כאילו הסטטיסטיקה היא משהו קטן, אבל זה לא נכון.

אלי אלאלוף: מדובר ב-70,000.

עבד אל חכים חאג' יחיא: דיברו בשנה, ב-2015, אם אני זוכר נכון, 43 מתחילת השנה, כולל.

<קריאה: אבל היה שקף של עובדים, של מספר אנשים שנפצעו.

אלי אלאלוף: זה 70,000 בשנה בכל הענפים, זה לא מספר קטן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בסדר, אז אני אומר לך שלא נכנסים לסטטיסטיקה נכונה ואז גם בדיוק כמו בתאונות דרכים סופרים כמה נהרגו בתאונות דרכים ולא סופרים כמה - - - השאלה מי אחראי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זו השאלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לנו מנהלי עבודה, המפקחים, אם הוא עובד בפול טיים 5 ימים בשבוע והוא רק מטייל בין האתרים יש לו לפחות שלושה אתרים ביום.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה מה שנקרא המפקח, שלושה אתרים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כשהוא צריך להסתובב בשלושה אתרים הוא לא יכול לבדוק, ואני מדבר כמהנדס, יש לי את הרקע, אני גם מהנדס בטיחות, אז אני בזה יודע.

אלי אלאלוף: אתה מדבר על מפקח מטעם - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: מפקח מטעם משרד הכלכלה, הוא לא יכול לפקח בממוצע על שלושה אתרים ביום.

אלי אלאלוף: כפול 17, יש 17 מפקחים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא, אני מדבר על אם הם עובדים ממש, כשאין להם, לא ימי מחלה, הם לא מחסירים ימי עבודה, הם נמצאים בשטח יום יום, הם צריכים לפקח על 12,000, הוא צריך להגיע לשלושה אתרים ביום.

<ורדה אדוארדס: וגם זה לא מספיק, כי מחר האתר משתנה ו - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: בדיוק.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה אומר שאני מגיע לאתר פעם אחת בשנה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה מה שהיא אומרת, שהמפקח מגיע לאתר פעם בשנה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: למה אני מעלה את זה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מעלה את זה כדי להגיע למסקנה שמשרד הכלכלה פשוט לא מפקח, הוא מחכה לתאונה, מחכה לחקירה, ומי אחראי ואם יש מה שנקרא הכסת"ח, יש כיסוי תחת לזה ולזה ומי אחראי ומי יהיה שעיר לעזאזל.

<קריאה: הוא מחפש את מי לתלות.

<קריאה: אין להם אנשים בעלי תפקידים ואין להם את ההשכלה המתאימה.

אלי אלאלוף: אם אתה מדבר בלי להגיד את שמך - - -

אילן גילאון: זה כאילו לא דיברת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה אחת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שתיים, מנהלי העבודה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מי יודע אם מנהל העבודה שיש לו את התעודה ואנחנו חיים בארץ שהכול 'תסמוך תסמוך', 'לא תהיה בעיה, תסמוך'.

עבד אל חכים חאג' יחיא: האם מישהו מפקח?

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש ביקורי פתע בכלל, שאם מישהו - - - לפי הסטטיסטיקה שנתתי לך, שפעם אחת בשנה המפקח צריך להגיע לשלושה אתרים, אז איפה יהיה לו זמן לתכנן ביקורי פתע?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז בואו נהיה אמיתיים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כמה ביקורי פתע אפשר לעשות, לראות אם מנהל העבודה הוא באמת בשטח או רק התעודה שלו?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אומר לכם מהיכרות, מנהלי עבודה משכירים את התעודות שלהם ולא מגיעים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש הרבה כאלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: עוד פעם, אני בא מהענף ואני מכיר בדיוק על מה אני מדבר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מישהו עושה השתלמויות?

עבד אל חכים חאג' יחיא: מי שקיבל תעודת מנהל עבודה לפני 15 או 20 שנים הוא עדיין מנהל עבודה, האם לאנשים האלה עושים השתלמויות?

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי יש מיכון חדש, יש שיטות בנייה חדשות, הדברים אחרים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מישהו בא ומחייב את מנהלי העבודה לקבל את הקורסים מחדש, להשתלם מחדש?

עבד אל חכים חאג' יחיא: זו עוד שאלה שצריך לתת עליה תשובה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אומר לכם לא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: המקרים של התאונות, זה מגיע לחקירה, אמור להגיע לחקירה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אומר לכם, יש לי חבר שהוא מוסמך לתת קורסים לבטיחות ויש לי את הפייסבוק שלו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כל יום אני מקבל משהו על תאונה, משהו עם תמונות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: למשל אתמול הוא שלח שלושה מקרים, שני מקרים שאחד היה בהרצליה, אחד בחדרה, אחד בחדרה שהוא נפטר, בהרצליה הוא פצוע קשה, ויש עוד אחד שהוא מראה לי את העגורן עם סל כזה פתוח.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לי את זה פה, אני יכול להראות לכם, מי שירצה לראות, ובן אדם עולה בתוך הסל הפתוח, אפילו אין לו מעקה בצדדים, הוא מרים אותו למעלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: חד משמעית, מרים אותו למעלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הפיגומים, האנשים שצריכים לעבוד בגובה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: גם בשקף שלכם ראינו רב קומות, עבודה בגובה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כמה מסמיכים אנשים?

עבד אל חכים חאג' יחיא: השאלה כמה מחייבים, העובדים החדשים, מנהל העבודה שמגיע לשטח, האם הוא בודק אם הם עברו את ההכשרה לעבודה בגובה?

אלי אלאלוף: מה ההמלצה שלך?

אלי אלאלוף: היות שאתה בא מהשטח, מהעשייה, מה ההמלצות?

עבד אל חכים חאג' יחיא: ההמלצות שלי זה לחייב.

אלי אלאלוף: אבל עובדה, אין להם כוח אדם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא, לחייב אותם לפתוח קורסים, אפילו שיהיו בחינם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מי שלא נכנס לקורס תקופה מסוימת שוללים ממנו את התעודה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מי שעובד בגובה שאין לו את ההכשרה, שלא יעבוד, ואז מי שמרשה לו, שיהיה אחראי על זה.

אלי אלאלוף: תרשמו, אנחנו צריכים תשובות בהמשך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הפיגומים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני רואה פיגומים שהם במטר וחצי, שני מטרים ואפילו פחות מקווי מתח גבוה ליד בניינים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: פיגומים בלי מעקות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: פיגום בלי מעקה, הוא פשוט מסתובב ונופל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: פיגום שאין לו מעקה, הם פשוט לא בטיחותיים.

<קריאה: האם כל בוני הפיגומים מחזיקים תעודה לבנות פיגום?

עבד אל חכים חאג' יחיא: בכלל לא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אומר, אם יש להם את ההכשרה.

אלי אלאלוף: חבר'ה, הערות הביניים ללא זיהוי זה רק הפרעה לפרוטוקול.

אלי אלאלוף: אם אתם רוצים לדבר, תבקשו רשות ו - - -

עבד אל חכים חאג' יחיא: רוב הבניינים האלה, ואפילו וילות היום, כולם עושים מרתפים, בניינים לגובה הם גם עם חניונים למטה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: השאלה כמה מכולות שם, מישהו בודק את מרווחי העבודה או מרווחי הבטיחות של החפירה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: את הזווית של החפירה, כך שלא תהיה מפולת על האנשים שם?

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא בודקים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הדברים האלה, כשאנחנו רואים סטטיסטיקה אנחנו מבינים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מסכם בזה ואני אומר שאנחנו הגענו לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, אז עובד מגיע לעבודה, הבריאות שלו נפגעת והוא ממשיך לרווחה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת אילן גילאון.

אילן גילאון: האמת היא שאחרי הדברים של חבר הכנסת חאג' יחיא, שהוא מומחה ומקצועי - - - הדעה שלי בדיון הקודם הייתה שמדובר בסדום.

אילן גילאון: אני שיניתי את דעתי עכשיו שזה סדום ועמורה.

אילן גילאון: אתה יודע, מעניין מה קרה מהפעם הקודמת עד הפעם הזאת, שדיברנו והתרענו על אותם דברים וכו'.

אילן גילאון: הרי ברור לגמרי שזה סיפור של רשלנות, של זחיחות, של גרידיות, אני לא יודע לכנות את הדבר הזה.

אילן גילאון: אבל הבעיה המרכזית, אדוני, גם כאשר יש את המקרים האלה, איך יכול להיות שמכל עשרה מקרי מוות בממוצע יש לנו כתב אישום אחד.

אילן גילאון: זה דבר מדהים.

אילן גילאון: זאת אומרת כאן מתים אנשים ושום דבר לא קורה, הם פשוט נעלמים.

אילן גילאון: אני למשל רוצה לדעת, הרי בפעם הקודמת אתם דיברתם פה, בכנסת ה-19, עוד אז הדיון הזה התקיים, את הנושא של תקן לפיגומים ועבודה בגובה.

אילן גילאון: עכשיו בונים בניינים מאוד מאוד גבוהים, האם הדבר הזה נעשה בכלל?

<קריאה: יש תקן, אבל מי מפקח עליו?

אילן גילאון: איך שלא תתגלגלו בעניין הזה, אני לא יודע, יכול להיות שהאחריות לא צריכה להיות אצלכם, אולי היא צריכה להיות במקומות אחרים, אין לי מושג בעניין הזה, וגם על זה נדבר, זה בלתי מתקבל על הדעת ש-17 אנשים מפקחים על שלושה אתרים ביום במהלך שנה.

אילן גילאון: זאת אומרת כל שנה אותם - - - פעם קודמת סיפרתם על ההכשרה שמקבל מנופאי, שאח שלו מלמד אותו, לא יודע, מישהו שהיה שם, משהו כמו האופניים החשמליים האלה, בערך ברמת הכשרה כזו.

אילן גילאון: האם בדברים האלה נעשה איזה שהוא דבר?

אילן גילאון: אני אומר לך, זה פשוט מזעזע.

אילן גילאון: זו כרוניקה של מוות ידוע מראש.

אילן גילאון: אין יום שאנחנו לא קמים - - - היום לא הודיעו על אף אחד שנפל באיזה שהוא אתר?

אלי אלאלוף: הנה.

אילן גילאון: צריך פשוט לבדוק את העניינים.

אילן גילאון: זה לא מן אללה, זה - - -

<קריאה: לא, היום לא נפל.

אילן גילאון: אני אגיד לך מה החשש שלי?

אילן גילאון: שהאנשים האלה הם בשרשרת המזון במקום האחרון ואלה שמתים בתוכם, שהם בכלל לא ישראלים, הם הכי אחרון של האחרון, זאת אומרת שאין מקום פחות מעניין מאשר האנשים האלה, לכן הם הפקר בסופו של דבר.

אילן גילאון: זה בלתי נסבל הדבר הזה.

אילן גילאון: לדעתי צריך ללכת אולי לשנות את כל התקנים בחקיקה הזו.

אלי אלאלוף: אוקיי.

אילן גילאון: הפרקליטות פה בכלל?

אילן גילאון: מישהו מהפרקליטות כאן, אדוני?

אלי אלאלוף: אחר כך נבקש מהפרקליטות.

אילן גילאון: את?

אילן גילאון: אנחנו באמת רוצים להבין את ההסבר הזה, איך כתבי אישום ומול מי זה קרה?

אילן גילאון: מי זה האנשים האלה?

אילן גילאון: מי זה?

אילן גילאון: איך קוראים להם?

אילן גילאון: מה הם, חברות בנייה, קבלנים גדולים?

<הדס פורר גפני: אתה רוצה שאני אשיב אז אני אשיב.

אילן גילאון: כן, בטח שאני רוצה.

<הדס פורר גפני: אם ייתן לי היושב ראש.

אלי אלאלוף: עכשיו חבר הכנסת זחאלקה, אחר כך משטרת ישראל ואחר כך הפרקליטות ואחר כך חברת הכנסת שלי יחימוביץ.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב ראש, גבירותיי ורבותיי.

אלי אלאלוף: רק הערה.

אלי אלאלוף: היות שאחר כך יש דיון על קריאה שנייה ושלישית של הצעת החוק אנחנו כנראה נגלוש ונעשה את הדיון הזה, רק אם אפשר, ואם לא, במועד אחר.

אלי אלאלוף: נראה לי שהדיון הזה הוא יותר חשוב מאשר לדון בחקיקה.

<ורדה אדוארדס: ברשות היושב ראש, הדיון בתיקון החוק ישפיע גם על ענף הבנייה.

אלי אלאלוף: אוקיי, אז נעשה את זה בשבוע הבא, יכול להיות אפילו מחר, אם יתבטל לנו משהו.

אלי אלאלוף: אבל אני חושב שהדיון הזה הוא כל כך חשוב, בקשות הדיבור המוצדקות שיש פה על השולחן, אני מעדיף לתת ונמשיך את הדיון על החקיקה בשלב יותר מאוחר.

אלי אלאלוף: בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב ראש, גבירותיי ורבותיי, בשבוע שעבר אני הגשתי בקשה לדיון מהיר בנושא הזה וטוב עשה היושב ראש שהוא אפילו הקדים את העניין והביא אותו לדיון בעצמו.

ג'מאל זחאלקה: אני לא יכול להשתחרר מתחושה מאוד קשה ומועקה לא פשוטה, כי המצב הקיים היום, הקטסטרופה הזאת, המצב המזוויע הזה הוא בגלל מי האנשים הנפגעים.

ג'מאל זחאלקה: בגלל שמדובר באנשים מוחלשים, אנשים שבשוליים, אנשים שלא יכולים להתארגן ולבוא ולהפגין ולצעוק ולזעוק, אנשים שחוששים לפרנסתם ואין להם מספיק כוח מול המעסיקים שלהם ולא יכולים גם להיעדר מהעבודה ולבוא לכאן ולהפגין ולצעוק ולזעוק.

ג'מאל זחאלקה: המצב עוד יותר קשה כי אם אנחנו מסתכלים על המספרים שראינו, של הנפגעים ושל ההרוגים, אז רובם המכריע, יותר מ-90%, הם מהרכב מאוד מסוים, עובדים זרים, עובדים פלסטינים מהגדה המערבית היום ואזרחים ערבים.

ג'מאל זחאלקה: אז אלה הם לא מהאנשים שיש להם השפעה פוליטית וכוח פוליטי בתוך הכנסת וגם בממשלה וגם ברשויות.

ג'מאל זחאלקה: אם היה מדובר, נגיד, בענף אחר, דמיוני, שבו עובדים ישראלים יהודים, גם אשכנזים, אז הטיפול היה אחר לגמרי.

ג'מאל זחאלקה: אחר לגמרי.

ג'מאל זחאלקה: יש עניין, לא כל עוולה באה בתכנון, זה לא עניין מתוכנן, זה פשוט קריצת עין, התעלמות, מתעלמים מהמצב הזה.

ג'מאל זחאלקה: עובד זר נהרג, או עובד מהשטחים נהרג, עובד מטייבה נהרג, זה לא תופס את העניינים, לא פותחים אולפן על זה בטלוויזיה, לא מדברים על זה, אפילו לא קמה צעקה.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב, כבוד היושב ראש, אני מכיר אותך ואני יודע וראיתי איך אתה התייחסת לעניין הזה, הוועדה הזאת צריכה לחולל את השינוי.

ג'מאל זחאלקה: והייתי אומר אפילו יותר, הישיבה הזאת, אנחנו צריכים לצאת היום מכאן עם החלטות ועם תכנית פעולה כדי לשנות את המצב.

ג'מאל זחאלקה: זה מצב בלתי אפשרי ולא יכול להיות שיפקירו אנשים למוות, הרשות, הממשלה, המדינה, חברי הכנסת, נציגי הציבור, הפקידים לא יכולים להפקיר אנשים למוות ולהסתכל על מה שקורה ולהמשיך ככה.

ג'מאל זחאלקה: צריך לעשות סטופ ולעשות שינוי.

ג'מאל זחאלקה: זה לא כמו מזג אוויר שההשפעה עליו מאוד שולית, אלא זה דבר שאפשר לשנות ואפשר למנוע.

דב חנין: גם מזג האוויר, ההשפעה היא יותר גדולה ממה שאתה חושב.

ג'מאל זחאלקה: אפשר להשפיע מעט.

שלי יחימוביץ': נגעת בציפור נפשו של דב.

אילן גילאון: הוא מדבר על השפעה לטובה, לא לרעה.

דב חנין: כן, לטובה זה בעיה.

ג'מאל זחאלקה: המצב שבו יש מפקח אחד, נדמה לי, אני עשיתי חשבון קטן, בערך על 1,500 עובדים, תקנו אותי, אם זה 1,420 או 1,530, יכול להיות, אבל זה בערך 1,500 עובדים, 17 מפקחים על 250,000 עובדים, קצת יותר, קצת פחות, זה עולה ויורד, אבל זה מצב של 1 על 1,500 עובדים.

ג'מאל זחאלקה: האנשים האלה, העובדים, המפקח צריך להיות סופרמן - - -

<קריאה: אתרים, לא עובדים.

<קריאה: יש הרבה יותר עובדים.

ג'מאל זחאלקה: לא, עוד פעם.

ג'מאל זחאלקה: אני יודע מתמטיקה, יש לי 10 במתמטיקה.

ג'מאל זחאלקה: יש 17 מפקחים, כל אחד מהמפקחים צריך לפקח על 1,500 עובדים, 17 המפקחים מפקחים על 13,000 אתרי בנייה, כל אחד על 750 אתרי בנייה.

ג'מאל זחאלקה: זה מצב אבסורדי, זה מצב בלתי נתפס.

ג'מאל זחאלקה: אם הוא יעבוד במלוא כוחו אפשר להגיע ל-5%, אני לא יודע עד כמה, מהבדיקות.

ג'מאל זחאלקה: פעם בשנה, לא פעם ביום.

ג'מאל זחאלקה: זה מצב בלתי נתפס.

ג'מאל זחאלקה: את המצב הזה צריך לשנות ואפשר לשנות.

ג'מאל זחאלקה: מי שלא טיפל בנושא הזה, גם הוא גרם למוות ברשלנות.

ג'מאל זחאלקה: מי שיכול היה לעשות משהו ולא עשה, גם הוא גרם מוות ברשלנות, לא רק הקבלן.

ג'מאל זחאלקה: גם המשטרה שלא טיפלה בזה ברצינות, גם היא שותפה לעניין הזה.

ג'מאל זחאלקה: אני לא מדבר על מצב שקרה שנה אחת ולא הספיקו לעשות, אנחנו מדברים רק במאה ה-21, משנת 2000 עד היום כ-500 הרוגים.

ג'מאל זחאלקה: איפה נתפס הדבר הזה?

ג'מאל זחאלקה: לשם השוואה, האחוז באנגליה, ההרוגים הם חמישית או שביעית, בארץ יש פי חמישה מאנגליה - - -

דב חנין: פי שבעה וחצי.

ג'מאל זחאלקה: זה תלוי בשנים, פי חמישה, פי שבעה וחצי.

ג'מאל זחאלקה: אז אפשר לשנות את המצב הזה, זה לא מצב שלא ניתן לעשות.

ג'מאל זחאלקה: לכן אני חושב שצריך לטפל בנושא האכיפה ולעשות בשנה הזו, כבוד היושב ראש, שנת 2016, צריך לעשות את המספר הדרוש והנדרש, לא להכפיל, לא להוסיף עוד שניים-שלושה, יכול להיות שצריך להוסיף עוד 100 פקחים.

ג'מאל זחאלקה: זה שווה את זה, מדובר בחיי אדם.

ג'מאל זחאלקה: חבר הכנסת חאג' יחיא רמז על זה, אבל אני בתוך עמי חי ואני רואה אנשים שנפגעו, כבוד היושב ראש, לא רק אנשים שמתו.

ג'מאל זחאלקה: יש אנשים על כיסא גלגלים, יש אנשים שכל חייהם נהרסו בגלל התאונה.

ג'מאל זחאלקה: גם זו פגיעה קשה מאוד.

אלי אלאלוף: והמשפחות שלהם.

ג'מאל זחאלקה: והמשפחות שלהם.

ג'מאל זחאלקה: יש אנשים שאיבדו הכול, לא יכולים לנהוג, לא יכולים - - - מדובר לא רק ב-500, אז כאלה יש אולי 2,000 או 3,000 אנשים שהם נכים.

ג'מאל זחאלקה: העלות השנתית, רק למה זה מטורף לא לטפל בעניין הפיקוח ובעניין המניעה, העלות השנתית למשלם המיסים בארץ בעניין תאונות עבודה והפיצויים שניתנים, 2 מיליארד שקל.

אלי אלאלוף: בתאונות עבודה 4.4 מיליארד שקל.

ג'מאל זחאלקה: לא, אני מדבר על תאונות עבודה בבניין.

ג'מאל זחאלקה: אז קחו 1 מיליארד מהעניין הזה, חצי מיליארד, ואפשר להוריד את העלויות לרבע מיליארד.

ג'מאל זחאלקה: תעשו את החשבון, הכלכלנים האמונים על המספרים במשרד האוצר, שעושים מספרים, אפילו לא עניין חיי אדם, שהמספרים מעניינים אותם.

ג'מאל זחאלקה: אז בבקשה, תקצו עוד 500 מיליון לעניין הזה, זה שווה.

ג'מאל זחאלקה: זה מהכסף שמשלמים לפיצויים.

ג'מאל זחאלקה: אפשר לפתור את הבעיה הזו.

ג'מאל זחאלקה: זה עניין המפקחים.

ג'מאל זחאלקה: ועניין המשטרה, לא יכול להיות שהמצב יימשך ככה.

ג'מאל זחאלקה: אני מציע לכבוד היושב ראש שאנחנו בוועדה, אני לא יודע איך ייעשה העניין הזה, תמונה ועדת משנה לעניין הזה, יוזמנו מומחים, תהיה שרשרת של ישיבות, כל חודשיים, כל שלושה, והוועדה הזאת תפקח.

ג'מאל זחאלקה: נראה לי שאף אחד לא מוכן לטפל בעניין הזה בגלל שמדובר במוחלשים ואנשים בשוליים.

ג'מאל זחאלקה: שוב, לא מדובר בפקיד שלא נותנים לו תקציב כדי להביא עובדים, אלא מדובר בשרשרת של אחריות כאן ואנחנו בוועדה, עכשיו נפלה עלינו האחריות ברגע שהעניין הגיע לשולחננו.

ג'מאל זחאלקה: אסור שזה ייצא מכאן בלי שיהיה פתרון.

ג'מאל זחאלקה: תודה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: רב פקד טובי לין בן שלום, ממשטרת ישראל.

אלי אלאלוף: שם ותפקיד, כמו שאתם מבקשים.

<טובי לין בן שלום: אני עובדת בחטיבת החקירות, במדור החקירות, באגף החקירות במודיעין.

<טובי לין בן שלום: אני רוצה קודם כל להקדים ולהגיד שזה נושא חשוב שבניגוד אולי לרוח הדברים שכאן - - -

אלי אלאלוף: לא שומעים.

<טובי לין בן שלום: אני רציתי להגיד שזה נושא שיש בו קשב ארגוני - - -

אילן גילאון: כשאת חוקרת את האנשים את נכנסת בהם יותר מאשר כשאת מדברת - - -

אלי אלאלוף: לא, אילן.

<טובי לין בן שלום: אני גורם מטה, אני לא חוקרת.

<טובי לין בן שלום: אני עובדת במדור חקירות באגף החקירות - - -

שלי יחימוביץ': היא החוקרת הטובה.

<טובי לין בן שלום: כגורם מטה אנחנו עוסקים בנושא של מדיניות האגף ופחות בנושא של חקירה פרונטלית.

<טובי לין בן שלום: לשאלתך.

<טובי לין בן שלום: לגופו של עניין, הנושא הזה נראה לנו מאוד רציני וחשוב ולא חיכינו להתכנסות הוועדה הזאת כדי לנסות ולשפר את הטיפול בנושא החשוב הזה, גם מתוך הכרה שהרבה פעמים הקורבנות, כפי שנאמר פה, לא נמצאים כדי להפגין ולהרים את קולם, לפעמים זאת גם אוכלוסייה מוחלשת, אז המשטרה התחילה כבר בתחילת השנה לעשות כמה פעולות, גם בשיתוף פעולה עם גורמים אחרים כמו הפרקליטות וגם במשרד המשפטים, הם בוודאי יעלו את הנושאים ביתר פירוט בעצמם, אני אדבר רק על החלק של המשטרה בשלב זה.

<טובי לין בן שלום: קודם כל אני רוצה להגיד שיש רפרנט, אני הרפרנטית של המשטרה שעובדת בממשקים מול משרד הכלכלה, אנחנו מכירים, יש בינינו פגישות עתיות כדי למסד שיתוף פעולה טוב יותר ולהסדיר גם את העזרה לכשנפתחת חקירה פלילית.

<טובי לין בן שלום: אני צריכה להקדים ולהגיד שלא כל תאונת עבודה מולידה כמובן תיק חקירה פלילי.

<טובי לין בן שלום: המשטרה מטפלת אך ורק במקרים של גרימת מוות ברשלנות או בחבלה חמורה ברשלנות, שזה בודואי לא היקף כל תופעת תאונות העבודה.

<טובי לין בן שלום: ברור שהמפתח הוא כמובן מניעה.

<טובי לין בן שלום: אנחנו נכנסים בשלב שזה כבר מאוחר מדי והחלק שלנו הוא כמובן לטייב את הליך החקירה, זה נושא שעל סדר יומה של המשטרה.

<טובי לין בן שלום: אני יכולה להגיד שבשנה האחרונה, עד סוף השנה נהיה בכל המחוזות של המשטרה, אנחנו מעבירים הרצאות להסביר, לטייב את התהליך של החקירה, דגשים מיוחדים, כדי להבטיח שרמת החקירות במקרים האלה תהיה טובה יותר, תבטיח תוצאות טובות יותר בהגשת התיקים לפרקליטות לצורך הגשת כתב אישום.

<טובי לין בן שלום: זה לא דבר שלא חיכינו לוועדה, כבר מתחילת השנה זה חלק מהפעילות שהמדור שלנו עושה.

אלי אלאלוף: זה הגדיל את מספר החקירות?

<טובי לין בן שלום: זה כמו לשאול אם יש עלייה במקרי התאונות והחבלות.

<טובי לין בן שלום: כמו שאמרתי, אנחנו נכנסים לתמונה לצערי אחרי שזה כבר קורה - - -

אלי אלאלוף: החקירות שלכם, מספר החקירות גדלו?

<טובי לין בן שלום: אני חושבת שאתה מעלה נקודה מאוד מאוד חשובה כי בתהליכים ארגוניים שיפור וטיוב של תהליכי עבודה לא קורים בחמש דקות וזה לא יהיה רציני מצדי להגיד לך 'כן, כבר עכשיו הכול יותר טוב'.

<טובי לין בן שלום: לא, אני חושבת שתהליכי עבודה רציניים זה תהליך - - -

אילן גילאון: אני לא יודע למה את נפגעת מהוועדה, אנחנו בסך הכול לא מולכם.

אילן גילאון: לא הייתם צריכים להמתין לנו, את הזכרת שלוש פעמים שאתם לא המתנתם לוועדה, זה בסדר גמור, רק שהמספרים מדברים בעד עצמם.

אילן גילאון: במקרים שהוגשו אליכם לעומת כתבי אישום, תסתכלי בעצמך, אני יכול להקריא לך.

<טובי לין בן שלום: אנחנו אחראים על החקירות, כתבי האישום זה הפרקליטות ונציגת הפרקליטות תדון בזה.

<טובי לין בן שלום: אני גם יכולה להגיד ש - - -

אילן גילאון: אני מדבר על מקרי מוות בלבד.

<טובי לין בן שלום: לא, גם גרימת חבלה חמורה.

אילן גילאון: אין יבול בכתבי אישום, אין הלימה בין כתבי אישום לבין מה שקורה.

<טובי לין בן שלום: אני ממשיכה להגיד את מה שאני כן יכולה להגיד בנושא הזה, שבהמשך של הקו הכללי שניסיתי כן להגיד, שיש קשב ארגוני לנושא הזה.

<טובי לין בן שלום: אנחנו - - -

אילן גילאון: אני לא שומע אותך טוב.

<טובי לין בן שלום: זה לא נושא שהמשטרה אדישה אליו, זה מה שאני מנסה אליו.

שלי יחימוביץ': את יכולה לקרב אלייך את המיקרופון ותיישרי אותו.

שלי יחימוביץ': זה לא משהו אישי, זה טכני.

אילן גילאון: לא אישי נגדך, פשוט לא שומעים אותך.

<טובי לין בן שלום: אז דיברתי על ההרצאות, זה נעשה לחלק מהחוקרים של יחידות המחוז.

<טובי לין בן שלום: עד סוף השנה לדעתי נהיה בכל המחוזות, ברובם כבר היינו מטבע הדברים, אנחנו בדצמבר.

<טובי לין בן שלום: נושא נוסף הוא שנערכו דיונים במשרד המשפטים וגם נערכה עבודת בקרה של הפרקליטות וחלק מההרצאות שלנו גם זה להטמיע את הלקחים שהועלו בבקרה שעשתה הפרקליטות בעבודה השוטפת של החוקרים, להפיק לקחים במקום שיש תקלות, שמקרים כאלה לא יישנו.

שלי יחימוביץ': יש לי שאלה, יש תאונה, אדם נהרג או נפצע קשה, ניידת מגיעה למקום מטבע הדברים ואמבולנס גם, מה קורה החל מהרגע הזה באתר הבנייה?

שלי יחימוביץ': האם אתר הבנייה נסגר?

<טובי לין בן שלום: זה הופך להיות זירת אירוע לכל דבר.

שלי יחימוביץ': כמה זמן נמשכת זירת האירוע הזאת?

<טובי לין בן שלום: כמו כל אירוע אחר, זירה זה זירה.

שלי יחימוביץ': לא, אבל זה לא כמו כל אירוע אחר.

שלי יחימוביץ': יש לי שאלה.

שלי יחימוביץ': כשיש תאונת דרכים, זה אירוע קשה, מגיעה ניידת, מפנים, מתחילים את החקירה.

שלי יחימוביץ': אתר בנייה, אתר שאירע בו מקרה כזה, אני חושבת, ההיגיון אומר וזה גם מה שקורה בארצות הברית, סוגרים אותו מיד, סוגרים אותו עד לבירור והוא לא חוזר לתפקד עד שמגלים מה קרה.

שלי יחימוביץ': זה לא שמפנים את הגופה, מדברים עם כמה אנשים, הולכים והעבודה נמשכת כסדרה כאילו כלום.

שלי יחימוביץ': אז אני שואלת, מבחינתכם, כזירה שקרה בה יכול להיות פשע ממש, מה אתם עושים, כמה זמן הזירה סגורה.

<טובי לין בן שלום: אז משך הזמן שזירה אמורה להיות סגורה הוא משך הזמן הדרוש, כמו בכל זירה אחרת, לאיסוף כלל הראיות למניעת שיבוש הליכי חקירה והעלמה של ראיות ותפיסה של מסמכים, תפיסה של הכשרות שנעשו לעובדים - - -

שלי יחימוביץ': כמה זמן זה לוקח בדרך כלל?

שלי יחימוביץ': יום, שעתיים?

שלי יחימוביץ': שבוע, חודש?

<טובי לין בן שלום: אני מתנצלת, אני מוכנה לברר ולהשיב לוועדה.

<קריאה: שלוש שעות.

שלי יחימוביץ': שלוש שעות?

שלי יחימוביץ': אתם נורא זריזים בחקירה אם זה שלוש שעות.

<טובי לין בן שלום: לא, זה לא כולל זימון אנשים לחקירה למסירת עדות.

אלי אלאלוף: חבר'ה, לחברת כנסת מותר, אתם עוד לא מתערבים, תעצרו את התשובה.

<טובי לין בן שלום: חקירה, אם מישהו פה אמר שלוש שעות, זה לא כולל זימון לגביית עדויות שנעשית בחדר חקירה, באזהרה וכדין, כמדינה שומרת חוק אנחנו משתדלים לעשות את זה - - -

שלי יחימוביץ': כן, אבל שיבוש הליכים יכול להיות גם - - -

<טובי לין בן שלום: בזירה אנחנו צריכים רק לתפוס את הראיות.

<קריאה: אני יכול להשלים את התשובה, אם אפשר?

אלי אלאלוף: לא, לא קיבלת רשות דיבור.

<טובי לין בן שלום: אני הייתי שמחה אם מי שבאמת עוסק בתחום בפועל ולא גורם מטה ידון בזה.

<קריאה: אז חבל שהמשטרה לא שלחה נציג כזה לדיון.

אלי אלאלוף: אני הייתי ממליץ שתשלימי את התשובה שלך ואחר כך נחזור להתייחס לשאלות.

שלי יחימוביץ': אבל אתם לא חוששים בכל זאת משיבוש הליכים אם מיד חוזרים לעבודה?

אלי אלאלוף: שלי, ברשותך, זו נקודה מאוד מרכזית, בואו לא נעשה אותה צדדית מדי.

<טובי לין בן שלום: לא אמרתי שסוגרים מיד, אמרתי שההנחיות שלנו זה להתייחס למקום שאירעה בו תאונת עבודה כזירת עבירה לכל דבר.

<טובי לין בן שלום: אני לרגע לא אמרתי שחוזרים לסדר היום ומאפשרים העלמת ראיות.

<טובי לין בן שלום: אמרתי הפוך.

אילן גילאון: מגיע לשם מז"פ כמו - - -

<טובי לין בן שלום: לפי העניין.

<טובי לין בן שלום: אני מזכירה לכם גם שבמצבי קיצון כאלה, שזה גרימת מוות, שיש קורבן, אז גם מעבר למד"א גם מגיעים נציגים של משרד הכלכלה, שהם מומחי תוכן לפחות לגבי כל ההנדסה, דברים שלחוקר משטרה אין את הכלים לדעת, אם המכונה הופעלה כדין או לא כדין.

<טובי לין בן שלום: הוא יכול לכל היותר, וזה אנחנו כן מתדרכים אותם לעשות, להקפיא מצב.

<טובי לין בן שלום: להקפיא מצב זה אומר לבדוק אם הוא היה עם רתמות - - -

אלי אלאלוף: יש דיווח מיידי למשרד הכלכלה מטעם המשטרה?

<טובי לין בן שלום: כן, ודאי.

שלי יחימוביץ': אדוני, בבקשה, עוד שאלה אחת קטנה.

שלי יחימוביץ': הרי הרבה פעמים המוות הזה נגרם כתוצאה מכך שלא נשמרו הוראות הבטיחות.

שלי יחימוביץ': אני לא יודעת, באינסטינקט, זה נראה לי לא הגיוני אפילו לחזור לעבודה אחרי כמה שעות אם אנחנו לא מוודאים שהאחראי לא מפסיק לעשות את אותה עבירה שהביאה למוות.

שלי יחימוביץ': יש כאן משהו שהוא בלתי נתפס, הוא לא דומה לזירת פשע דומה, כי אם יש אחראי והוא יזומן לחקירה בעוד שבוע, ימצו איתו את הדין, הוא יביא עורך דין, אז יכול להיות שאחרי שאתם הולכים העובדים ממשיכים לעבוד בלי קסדות, למשל.

<טובי לין בן שלום: לא, זה לא מה שאמרתי.

<טובי לין בן שלום: אני אבהיר.

<טובי לין בן שלום: אל"ף, אני לא נתתי את הנתון של שלוש שעות, זה מישהו אחר נתן, אני לא עומדת מאחוריו ו - - -

שלי יחימוביץ': אבל את לא נותנת נתון חלופי.

<טובי לין בן שלום: אני יכולה לברר ולשוב לוועדה עם תשובה, אחרי דיון עם אנשים שעסקו בתיקים כאלה, אבל אני כן יכולה להדגיש שבוודאי שבאירוע חמור כזה לא ממתינים לתיאום גרסאות ולא ממתינים להעלמת ראיות מהזירה, הטיפול נעשה מיידית.

שלי יחימוביץ': אני לא רוצה להציק לך, אבל את לא עונה לשאלה שלי.

אלי אלאלוף: שלי, אני מתנצל, אנחנו הולכים לאיזה פינה ונתקעים ולא מסתכלים על התמונה.

אלי אלאלוף: יש אנשים שעובדים - - -

שלי יחימוביץ': זה לא פינה.

אלי אלאלוף: זה פינה, בשלב זה זה פינה באסון הגדול.

<טובי לין בן שלום: חשוב לי להגיד שלא עוזבים את הזירה כשמשאירים ראיות בה שמאפשרים עבירות נוספות נלוות של שיבוש שהן לא פחות - - -

אלי אלאלוף: אוקיי.

אלי אלאלוף: בבקשה.

<טובי לין בן שלום: יש כמובן הכשרות שנעשות במכללה, יש נוהל שמסדיר את תהליך העבודה כדי להבטיח אחידות ואכיפה של הנושא הזה וכמובן יש תיאום עם הגופים האוכפים, השותפים שלנו.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: ארז מימון, ראש תחום החקירות במשרד הכלכלה, בבקשה.

אלי אלאלוף: אתה יכול להשלים לנו?

<ארז מימון: כן.

<ארז מימון: קודם כל אני רוצה ככה להגיד, אני מרגיש שיש פה איזה שהוא כתב אישום, אני חושב שעל כולנו חלה אחריות פה לחולל פה את המהפך.

<ארז מימון: אני, כמי שנכנס לארגון הזה, למינהל הבטיחות, אחרי כחמישה חודשים מסתכל על הארגון הזה גם מלמעלה וגם מבחוץ, אני יכול להגיד את הדברים הבאים, תחיקה קיימת.

<ארז מימון: טובה יותר, טובה פחות, היא קיימת, היא גם בתהליכי שיפור כל הזמן.

<ארז מימון: תחיקה קיימת.

<ארז מימון: ידע קיים.

<ארז מימון: אנחנו רואים את המינהל שלנו, יש לנו ידע, יש לנו ניסיון, יש לנו אנשים מטובי המוחות, גם בארץ וגם בעולם, חלק מהאנשים שלנו טסים למקומות אחרים להסביר איך עושים בטיחות.

<ארז מימון: מוטיבציה קיימת.

<ארז מימון: תכנית עבודה קיימת.

<ארז מימון: מה חסר לנו?

<ארז מימון: חסר לנו את האמצעים לבצע את העבודה ואני אפרט.

אלי אלאלוף: במפלגה שלי, יש לנו הכול חוץ ממצביעים.

<ארז מימון: זאת ההזדמנות לך, כבוד חבר הכנסת, להשפיע ולעזור, ואני אפרט.

<ארז מימון: אנחנו מדברים פה על אכיפה, קודם כל לגב' שלי יחימוביץ, אנחנו שותפים לחקירות, כגוף מקצועי בתוך משרד הכלכלה אנחנו מגיעים לכל אירוע ואירוע.

<ארז מימון: אגב, אנחנו - - -

<טובי לין בן שלום: לא לכל אירוע.

<ארז מימון: מדברים על אירועי מוות, היא דיברה על אירועי מוות.

<ארז מימון: אנחנו מגיעים לכל אירוע מוות.

<ארז מימון: אגב, ברוב המקרים אנחנו מגיעים עם אוטובוס ועם תיק על הגב, כי רכב לחוקרים שלנו וגם למפקחים אין.

<ארז מימון: עם זה אנחנו מגיעים, אלא אם כן יש לנו רכב פרטי שמשולם באופן חלקי.

<ארז מימון: כך אנחנו מגיעים לאירועים.

<ארז מימון: לשאלתך באופן נקודתי, אתר שאנחנו מגיעים אליו, עד שאנחנו לא כבר מגיעים אליו - - -

שלי יחימוביץ': הוצאות רכב אתם מקבלים?

<ורדה אדוארדס: אחזקת רכב ברמה לא גבוהה.

<ארז מימון: אחזקת רכב, זה לא שווה ערך.

<ארז מימון: אגב, גם מפקחי בנייה מגיעים לאתר הבנייה או עם אוטובוס ותיק על הגב או עם הרכב הפרטי שרק חלק מ - - -

שלי יחימוביץ': זאת אומרת שאין לכם נגיד משהו שהוא שווה ערך לאמבולנס או ל - - -

<ורדה אדוארדס: ממש לא.

אלי אלאלוף: אוקיי, בואו נמשיך.

שלי יחימוביץ': זה מזעזע.

<ארז מימון: רק לסבר את האוזן, התקן של יחידת חוקרים - - -

אלי אלאלוף: לא, אני מבקש, קל מאוד להיתפס לשטויות.

אלי אלאלוף: אז אני מבקש, תנאי עבודה לא הולמים.

אלי אלאלוף: תמשיך הלאה - - -

<קריאה: אבל זה לא שטויות.

אלי אלאלוף: לא, רגע, את לא מנהלת לי את הישיבה.

אלי אלאלוף: אני רוצה להתקדם לבעיות המרכזיות.

אלי אלאלוף: התחלנו להגיע.

אילן גילאון: מה יש יותר, פקחים של עבודה בשבת או של אתרי בנייה?

<ארז מימון: אני לא יודע כמה פקחים של השב"כ, אני יודע מה יש לנו.

<קריאה: לא, הוא שאל בקשר לשבת.

שלי יחימוביץ': גם פקחים של עבודה בשבת אין מספיק ויש הרבה עובדים מנוצלים בשבת, אם כבר מדברים.

אלי אלאלוף: מימון, בבקשה.

<ארז מימון: חברים, אז רק לסבר את האוזן, בסופו של דבר זה הכול עניין של מספרים.

<ארז מימון: יש לנו תקן ל-11, מעולם הוא לא אויש, המקסימום שהצלחנו לאייש זה שבעה חוקרים, רק ארבעה מתוכם מוסמכים וגם אלה שבתהליך הכשרה, הם כל הזמן עוזבים אותנו.

<ארז מימון: רק לפני יומיים התבשרתי שעוד חוקר מתלמד, שכבר השקענו בו חצי שנה, עוזב אותנו.

<ארז מימון: צריך להסתכל על התמונה השלמה, אנחנו יכולים לדבר עד מחר על מספר האירועים וכמה אנחנו חוקרים וכמה הפרקליטות מצליחה לייצר פה תיקים שיש להם משקל בבית המשפט, ואני גם עשיתי ניתוח של חלק גדול מפסקי הדין שהגיעו לכדי הכרעה והתמונה היא לא טובה.

<ארז מימון: אם רוצים, פה צריך לטפל בשורש הבעיה.

<ארז מימון: יש חוק, יש תקינה, צריך לתגבר את הכוח שיודע לשים את השיניים במקום.

אלי אלאלוף: תודה

אילן גילאון: צריך להסתכל לאורך השנים, מ-2010 עד עכשיו, אין שום תיקי אישום, אין לכם כלום.

<ארז מימון: זה מה שאני אומר, זה בדיוק מה שאני אומר.

אלי אלאלוף: גב' הדס גפני, בבקשה.

אלי אלאלוף: נציגת הפרקליטות, שם, תפקיד.

<הדס פורר גפני: שמי הדס פורר גפני, אני מנהלת מחלקה בפרקליטות מחוז תל אביב, פלילי, אני גם יושבת ראש הפורום לרשלנות בפרקליטות.

<הדס פורר גפני: אני אומר ככה, יש הרבה מה להגיד, אבל הזמן קצר אז אני אתרכז בשאלה שנשאלה פה לגבי כתבי אישום.

<הדס פורר גפני: אנחנו מגישים כתבי אישום כשיש לנו ראיות וכשיש סיכוי סביר להרשעה.

<הדס פורר גפני: עכשיו אמר מר מימון, שורש הבעיה.

<הדס פורר גפני: שורש הבעיה בתיקים האלה הוא כל כך עמוק, אני מ-2012 נואמת בכנסת, ואני לא חברת כנסת, בכל ועדה שמזמינים אותי, מה הבעיה בחקירות של תאונות עבודה.

<הדס פורר גפני: בעיות קשות ביותר.

<הדס פורר גפני: התחילה חברת הכנסת יחימוביץ והיא התחילה את ההתחלה.

<הדס פורר גפני: יש זירת מוות, יש זירת פציעה, המשטרה סוגרת, צריכה לסגור את הזירה, לבצע חקירה במקום, לתפוס את כל המצגים.

<הדס פורר גפני: זה לקח המון זמן עד שהגענו ויש היום נוהל של המשטרה, משנת 2012, איך צריך להתנהג בזירת עבירה, נוהל שהייתי שותפה לכתיבתו, איך לסגור זירה, איך לחקור ואיך לקחת את האנשים, מה לעשות וכו'.

<הדס פורר גפני: צריך היה פה עזרה של משרד הכלכלה, כי מדובר בתיקים קשים ביותר לחקירה.

<הדס פורר גפני: לא מדובר בתאונות דרכים, שיש בוחנים מקצועיים שיודעים לעשות את זה, לא מדובר בחקירות של פשעים ועבירות, שזה מה שחקירה לומדת, מדובר, אני אומרת לכם מניסיון אישי, בתיקים קשים ביותר לניהול.

<הדס פורר גפני: ב-1997 התחלתי לנהל את תיק אסון גדר המכבייה שהיה אסון שכולם מכירים אותו.

<הדס פורר גפני: הייתי צריכה ללכת ללמוד הנדסת גשרים בעזרת הטכניון ובעזרת המומחים של הטכניון.

<הדס פורר גפני: לא כל אחד יכול לעשות את זה, לא כל שוטר יכול לעשות את זה במסגרת העבודה שלו, זו עבודה בלתי אפשרית.

<הדס פורר גפני: המשטרה חייבת הייתה עזרה וצריכה עדיין עזרה של משרד הכלכלה.

<הדס פורר גפני: התיקים הללו לא הגיעו לכדי מיצוי, התיק היה מגיע לפרקליטות, לא נחקר כמו שצריך, לא מבחינת המשטרה, לא מבחינת משרד הכלכלה.

<הדס פורר גפני: חוות דעת המומחים של משרד הכלכלה לא הייתה מספיקה.

<הדס פורר גפני: שמעתם עכשיו, יש ארבעה מומחים על כל מקרי המוות ועל חלק ממקרי הפציעות הקשות, חוות דעת מומחים שאין די בהם כדי להגיש אותם לבית המשפט - - -

אילן גילאון: - - - לסדר את העניין ביניכם?

<הדס פורר גפני: רגע, סליחה, אני אסביר עוד.

אילן גילאון: ראש הממשלה ו - - - מתקשרים - - -

<הדס פורר גפני: לא, אנחנו מתקשרים - - -

אילן גילאון: או יכול להיות שרוב האנשים פשוט באים לבניין להתאבד, והם קופצים ואין שום סיבה ל - - -

<הדס פורר גפני: תן לי בבקשה, אני אסביר.

<הדס פורר גפני: הנושא עלה במלוא העוז בשנת 2014, המשנה לפרקליט המדינה כינס את כל הגורמים החשובים שיושבים כאן מבחינת המשטרה, כל גורמי האכיפה במשרד הכלכלה, והתחילה עבודה מאוד רצינית.

<הדס פורר גפני: באוגוסט 2015 המשנה לפרקליט המדינה התחיל להנחיל הנחיה שצריכה לעבור עדיין שתהיה הנחיית פרקליט המדינה לגבי שיתוף פעולה בכל תאונה של מוות, בין המשטרה, שהיא זאת שתהיה אחראית על החקירה, לבין משרד הכלכלה שייתן לנו את חוות דעת המומחה, כי הם לא יכולים בלי חוות דעת המומחה ובין פרקליט שילווה כל תאונה במוות.

<הדס פורר גפני: כל פעם שנופל פועל, מתקשרים במחוז הרלוונטי לנציג הפרקליטות שמטפל בתאונות רשלנות והוא מיד נותן ייעוץ עם מי לדבר, מה לעשות, את מי לחקור וכו' וכו'.

<הדס פורר גפני: הנוהל הזה עדיין לא יצא לכדי נוהל של פרקליט המדינה, הוא ייצא בזמן הקרוב, כפי שנמסר לי, אבל כבר נעשתה עבודת מטה.

<הדס פורר גפני: גילינו שבחלק מהתיקים המשטרה לא הגיעה בזמן, בחלק מהתיקים משרד הכלכלה, לא הגיע חוקר בזמן ולא נסגרה זירה ולא נתפסו ראיות, בחלק מהתיקים לא נקבעו - - - אני אגיד לכם גם מה הבעיה, חבר הכנסת זחאלקה עלה על נקודה מאוד חשובה, חלק מהעובדים הם עובדים זרים.

<הדס פורר גפני: ברגע שאתה לא חוקר אותם מיד בזירה, תופס, לוקח עדויות וכו', אחר כך אני לא יודעת לאן הם נעלמים.

<הדס פורר גפני: הייתה לנו פה תקופה שלמה במדינת ישראל שהיו עובדים מסין, הלכו, חזרו, לא יודעים, נמצאים או לא נמצאים.

<הדס פורר גפני: יותר מזה אני אגיד, גם אם אנחנו מגישים כתב אישום, תוך שנה אנחנו נמצאים בבית המשפט בבעיה אסטרונומית, חבר הכנסת גילאון, כתבי האישום זה לא חזות הכול, אחרי שבוע - - -

אילן גילאון: לא, אני מסתכל על שנה כמו 2011, לדוגמה, 16 תיקים, כתבי אישום - 0.

אילן גילאון: זה הכול בגלל שהמשטרה - - -

<הדס פורר גפני: לא, זה לא מה שאני אמרתי.

<הדס פורר גפני: הסטטיסטיקה שאתה מחזיק בידך זו סטטיסטיקה שנעשתה - - -

אילן גילאון: זה מה שמשטרת ישראל מנפיקה.

<ורדה אדוארדס: יש להתייחס לנתונים האלה בהסתייגות.

<הדס פורר גפני: חבר הכנסת גילאון, אם זה אפס כתבי אישום, אז היה אפס תיקים שיכולנו להוכיח אותם בבית משפט וזה לא נובע מעצלנות שלנו.

אילן גילאון: זה מה שאמרת, שהאשמה במשרד הכלכלה, שאנשים לא - - -

<הדס פורר גפני: אני לא מאשימה אף אחד, אני עושה תיאור מצב.

<הדס פורר גפני: בגלל המצב הזה פנינו לראש אגף החקירות של משטרת ישראל, פרקליט המדינה פנה, אנחנו פנינו וכן מנסים להרים את הנושא הזה ולשקם, כי הנושא יקר בדיוק כמו לנו.

<הדס פורר גפני: ואמרתי, זה נמצא בדרך של שילוב של כל כוחות האכיפה, שיעשו את זה ביחד, אבל זה לוקח זמן.

<הדס פורר גפני: לוקח זמן ולצערנו הדברים לא נעשים מיד.

<הדס פורר גפני: אני יכולה לומר שהתיקים האלה, אתם צריכים להבין, תיקים מאוד קשים לחקירה - - -

אילן גילאון: 16 מקרי מוות, 0 כתבי אישום.

אילן גילאון: את אומרת שהכול באשמת משרד הכלכלה.

<הדס פורר גפני: לא, אני לא אומרת.

<הדס פורר גפני: אני לא מכירה את התיקים האלה.

<הדס פורר גפני: סתם לתת לך תשובה, זה לא יהיה רציני מצדי.

<הדס פורר גפני: אם היה לי - - -

אילן גילאון: לא, לא צריך להכיר את התיקים האלה, 16 מקרי מוות, 0 כתבי אישום.

אילן גילאון: זאת אומרת 16 אנשים מתו, איש לא אחראי לכך.

<הדס פורר גפני: ואם ב-16 התיקים הללו, ואני לא מכירה אותם, לכן אני רוצה לענות לך תשובה רצינית כי אני מחשיבה את עצמי בן אדם רציני, אם ב-16 התיקים הללו קיבלו הנחיות כמו שצריך, היה אזן תיכון בפיגומים, כל התקנות מולאו, כל פקודה בבטיחות מולאה, הכול היה כמו שצריך, היה מנהל עבודה וקרה משהו אחר שלא קשור לרשלנות?

<הדס פורר גפני: אז כן, אז 16 תיקים לא הוגשו.

<קריאה: בכל ה-16?

<קריאה: מבחינה סטטיסטית זה בלתי אפשרי.

<הדס פורר גפני: אדוני, סטטיסטיקה אומרת שאם יש פה אישה אחת בהריון בחודש תשיעי אז יש פה תשע נשים בהריון בחודש ראשון.

<הדס פורר גפני: סטטיסטיקה, עם כל הכבוד לה, היא לא חזות הכול.

אילן גילאון: מי מדבר על סטטיסטיקה?

אילן גילאון: אני מדבר על מספרים מוחלטים, אלא אם כן כל ה-16 קפצו מקומה 20 למטה אל מותם.

<הדס פורר גפני: חבר הכנסת גילאון, אני מנסה לתת לך תשובות רציניות.

<הדס פורר גפני: אני לא מכירה את ה-16 תיקים.

אלי אלאלוף: גב' גפני, ברשותך, את יכולה לסיים את דברייך.

<הדס פורר גפני: מתי שאדוני יגיד לי לסיים אני אסיים.

אלי אלאלוף: לא, אני מבקש, יש לך עוד שתי דקות, אבל שימי את הדגש ב - - -

<הדס פורר גפני: הדגש הוא שכשיש ראיות - - - בכלל אין פה עניין של 'אין עניין לציבור', התיקים האלה זה עניין לציבור מספר אחד נקודה.

<הדס פורר גפני: בן אדם מת, מבחינתי זה קדוש, נקודה.

<הדס פורר גפני: אף אחד לא מתווכח על זה וזה לא משנה לי אם זה שר, פלסטינאי, ערבי, יהודי, אשכנזי, כל הדברים ששמעתי פה.

<הדס פורר גפני: לנו זה לא משנה בפרקליטות, לאף אחד זה לא משנה, אבל אני צריכה בשביל זה ראיות, אני צריכה מצגים, אני צריכה מומחה שיעמוד בבית המשפט ולא יתמוטט אחרי שתי שניות בבית משפט, כמו שקרה לי בתיק לפני שבוע ונגמר לי התיק.

<הדס פורר גפני: לא אישית, אבל בפרקליטות.

<הדס פורר גפני: אני צריכה כלים ללכת איתם לבית המשפט.

<הדס פורר גפני: אני מקווה שבקרוב מאוד הכלים האלה ישתפרו ויהיה לנו יותר קל.

<הדס פורר גפני: תודה רבה.

אלי אלאלוף: אוקיי, תודה.

אלי אלאלוף: בבקשה, שלי עכשיו ואחר כך איימן עודה.

שלי יחימוביץ': חשבתי שאתה רוצה להרגיע אותי.

אלי אלאלוף: לנסות אפילו אני לא מנסה, אני יודע שזה אבוד מראש.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב ראש, קודם כל תודה על הדיון הזה, הוא ממש ממש חשוב וגם על הרצינות שאתה מייחס לזה.

שלי יחימוביץ': אני לא רוצה להישמע קיצונית, אבל כמות ההרוגים בענף הבניין בשנה הזאת היא גדולה מההרוגים בגל הטרור האחרון ואין לי טענות לאף אחד מאנשי המקצוע שיושבים כאן, לא מהמשטרה, לא ממשרד הכלכלה, לא מהפרקליטות.

שלי יחימוביץ': יש כאן משהו מאוד עקום ומאוד מעוות באתוס הבסיסי, ואני אומרת לכם את זה ואני אומרת לכם באחריות.

שלי יחימוביץ': לו היה מדובר ב-26 הרוגים השנה שהם מתוך המיינסטרים של החברה הישראלית, אנשים ממעמד הביניים, יהודים, אשכנזים, כל המדינה הייתה רועדת, אבל ההרוגים הם או פלסטינאים או סינים או ערבים ישראלים ואם הם ישראלים יהודים אז הם או עולים חדשים או מזרחיים.

שלי יחימוביץ': קשה לי להגיד את זה, אבל אני יודעת בוודאות גמורה שזה היה אחרת אם זהות ההרוגים הייתה שונה.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב ראש, חשוב לי שתשמע את זה, ההתעקשות שלי על זירת האירוע היא לא סתמית ואני לא חושבת שזה אזוטרי.

שלי יחימוביץ': אני אומרת לך שבמדינות מתוקנות, כשאדם נהרג באתר הבנייה אתר הבנייה הזה נסגר עד להודעה חדשה.

שלי יחימוביץ': הקלות הזאת שבה באים כמה מומחים, רושמים כמה דברים, לוקחים את כל הראיות שבעולם, ואני ראיתי את זה במו עיניי, בסביבה שלי יש המון בתים - - -

<קריאה: את צריכה חוק בשביל זה.

שלי יחימוביץ': אני גרה באזור שיש בו תנופת בנייה אדירה, באזור כרם התימנים בדרום.

שלי יחימוביץ': אני עוברת ליד אתרי בנייה, אני כבר ראיתי תאונות קשות וחוזרים לעבודה תוך שעה.

שלי יחימוביץ': זה דבר מטורף.

שלי יחימוביץ': לפני עשר שנים רציתי, סליחה שאני מדברת משהו אישי, רציתי לקנות דירה בבניין מסוים, דירה נהדרת שעמדה בכל הסטנדרטים שחיפשנו אבל פשוט ידעתי שחצי שנה קודם נהרג שם פועל בניין.

שלי יחימוביץ': לא הייתי מסוגלת לקנות דירה, פשוט חשבתי שדמו יזעק אליי מהקירות כל הזמן.

שלי יחימוביץ': יכול להיות שהתרופה לזה היא אפילו לא דרך הכיס ולא דרך הכיס, אלא שיימינג, שאנשים יידעו שבבניין הזה נהרג בן אדם, שהדברים לא ימשיכו סתם.

שלי יחימוביץ': וחלק מהדבר זה להדמים את האתר, להדמים אותו.

שלי יחימוביץ': גם מה פתאום, יכול להיות שיש מי שאחראי להרג והוא ממשיך לתפקד שנייה אחרי.

שלי יחימוביץ': אתם מזמנים אותו לחקירה, אתם עושים כל מה שאתם צריכים, אבל העולם ממשיך לנוע ומחולל המוות ממשיך לעבוד והסכנה נמשכת.

שלי יחימוביץ': זה לא הגיוני, חבר'ה, זה פשוט לא הגיוני בתפיסה הבסיסית.

שלי יחימוביץ': אותו דבר הסיפור עם הפקחים שמגיעים באוטובוס כי אין להם רכב?

שלי יחימוביץ': זה לא שולי בכלל, אדוני יושב ראש הוועדה.

שלי יחימוביץ': זה בדיוק עדות ליחס שהמדינה מעניקה למוות הזה.

שלי יחימוביץ': תגידו, מה השכר של האנשים שם?

שלי יחימוביץ': ספרו לי מה השכר.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב ראש, חשוב לי לדעת מה השכר.

אלי אלאלוף: מאוד נמוך.

שלי יחימוביץ': מה שכר היסוד?

<קריאה: את לא יודעת מה השכר של עובדי המדינה?

שלי יחימוביץ': לא, שכר היסוד של פקחים.

<ארז מימון: אני יכול לספר, החוקר האחרון שעכשיו הודיע לי שהוא עוזב אותי, ביקשתי לדעת למה הוא עוזב אותי, אז מעבר לזה שאין לו רכב כמובן והוא הנדסאי חשמל, שכר הבסיס שלו 3,192.90.

<ארז מימון: זה שכר הבסיס.

<ארז מימון: אתה אמור לחקור מקרי מוות - - -

שלי יחימוביץ': אדוני היושב ראש, אתה יודע כמה חשובות לי זכויות עובדים, זה לא קשור רק לזכויות עובדים, זה קשור לחשיבות שאנחנו מעניקים למקרי המוות הזה.

שלי יחימוביץ': זה שאין רכב ייעודי עם צ'קלקה שמגיע במהירות למקום, אלא הם באים באוטובוס עם תיק על הגב.

שלי יחימוביץ': זה דבר שהוא פשוט בלתי נתפס לחלוטין.

שלי יחימוביץ': יש המון דברים שאפשר לעשות.

שלי יחימוביץ': אני דווקא חושבת שיש גם הרבה דברים שלא כרוכים, אלא באמת כרוכים בשיימינג.

שלי יחימוביץ': ממש, אני אומרת את זה בבירור, שיימינג.

שלי יחימוביץ': כי המון פעמים החיים של האנשים האלה זולים, לקבלנים קל לחסוך על החיים שלהם והם לא ייתנו את הדין באמת, ואחרי שנייה חוזרים לעבודה כאילו כלום.

שלי יחימוביץ': לפעמים אני רואה מחזות שמפחידים אותי, אני עומדת ואני צועקת מלמטה 'תיזהר', כי זה דבר שהוא בלתי נסבל.

שלי יחימוביץ': אני לא צריכה לבקש ממך, כי אני רואה שאתה כבר עושה את זה, אדוני היושב ראש, אני אשמח להיות שותפה פעילה בדבר הזה, להוביל סט של חקיקות ותקנות שפשוט ישימו קץ למוות הנורא והמיותר הזה.

אלי אלאלוף: חשוב לדבר על המתים, אבל גם על החיים.

אלי אלאלוף: 70,000 שנפגעו זה גם משפחות שנהרסו, זה גם פגיעה אנושה בהם, גם אם הם ממשיכים לנשום, חלק מהם.

שלי יחימוביץ': אני רוצה עוד משפט אחד.

שלי יחימוביץ': אבא שלי היה פועל בניין ואני הייתי המון באתרי בנייה כשהייתי ילדה, הייתי הולכת להביא לו סנדביצ'ים ודברים כאלה.

שלי יחימוביץ': לא במקרה יש כאן הרבה ח"כים ערביים, כי חלק גדול מהציבור שהם מייצגים - - -

אילן גילאון: אפילו אני, רומני.

אילן גילאון: גילוי נאות, אני רומני.

אלי אלאלוף: אל תתחיל עם המרוקאים.

אילן גילאון: לא, פועלי בניין.

שלי יחימוביץ': אבל אמר לי פעם חבר הכנסת לשעבר, עפו אגבארייה, הוא סיפר לי בדיחה על זה שסבא עובר עם הנכד שלו ליד בניין ואומר לו 'אתה יודע, אני הייתי פעם פועל בניין', אז הילד שואל 'סבא, אתה היית ערבי?' אני מצטערת, שזה ככה, אבל אני חושבת שאנחנו צריכים פה לייצר איזה שהיא שותפות גורל משותפת, שלא יהיו כאן רק חברי כנסת ערבים ואילן ואני.

אלי אלאלוף: איימן, בבקשה.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת איימן עודה, בבקשה.

שלי יחימוביץ': סליחה, דב, פשוט לא ראיתי אותך.

שלי יחימוביץ': אתה רגיל, הא?

ג'מאל זחאלקה: את לא רוצה להעליב שהוא ערבי, בסדר.

אילן גילאון: הוא גם ערבי, לא?

דב חנין: אני נחשב לכל הצדדים, זה בסדר.

איימן עודה: תרשו לי, בבקשה, לברך כמה אנשים שנמצאים פה, מר כוכבי, ממלא מקום יו"ר ההסתדרות ויו"ר הסתדרות עובדי הבניין.

איימן עודה: גם באגף לקידום השוויון, חברנו ג'מיל אבו ראס, גדיר ניקולא מקו לעובד ואזרחים מודאגים, נידאל ענטר ושאדי חמוד, שאיבדו חבר יקר שעבד בבניין.

איימן עודה: המספרים מדברים בעד עצמם, 30 עד 35 עובדים נהרגים מדי שנה, מאז שנת 2000 עד עכשיו 500.

איימן עודה: אם עושים השוואה עם בריטניה, למשל, אז 750% הרוגי עבודה בישראל יותר מבריטניה.

איימן עודה: וזה לא רק מספרים, מאחורי כל מספר יש בן אדם, יש עולם ומלואו, יש משפחה, יש דמעות.

איימן עודה: אני קראתי מה שכתב נידאל לנסאר ענטר, שכאשר מדברים על כל משפחה ומשפחה זה ממש עולם ומלואו.

איימן עודה: מה שאמרה חברתי שלי זה כל כך נכון, יש מי שרוצים לעשות הפרטה, לא רק בכלכלה, גם בפוליטיקה, לא לדבר בראייה הוליסטית.

איימן עודה: יש אנשים שרואים שמצבנו מצוין בניכוי המוחלשים, סוף סוף המדינה תומכת בפתרון שתי המדינות, מדינת הפריבילגיה ומדינת המוחלשים, ואלה המספרים, בדיוק כך.

איימן עודה: אני חושב שהבעיה היא לא בהחלטות ולא להבין את הסיטואציה ולקבוע מה אנחנו צריכים לעשות.

איימן עודה: אני קורא מה האגף לקידום השוויון שעומד בראשותו ד"ר סוהיל דיאב, אז זה אומר הכול, צריך רשות, צריך הגברת מודעות, הגברת אכיפה, החמרת ענישה, עדכון דרישות ותקנות הבטיחות, ממש הכול נמצא.

איימן עודה: אז אנחנו פשוט מאוד צריכים לדעת איך לעקוב ביישום.

איימן עודה: זו השאלה החשובה ביותר.

איימן עודה: שלי, אמרת שאבא שלך היה עובד בניין, אבא שלי 45 שנים עובד בניין, חוזר הביתה עם האבק של עובד בניין, כל הדודים שלי הם עובדי בניין, אני בא מהמקום הזה בדיוק.

איימן עודה: לכן אני מציע - - -

אילן גילאון: אז כנראה שאתה ערבי גם.

איימן עודה: אתם המרוקאים של המערביים, אז אנחנו כולנו נמצאים באותו מקום, אבל אין ספק שיש ייחוד לאוכלוסייה הערבית.

איימן עודה: בקרב מוחלשים אני לא רוצה לראות זהויות, לא רוצה לראות זהויות בקרב המוחלשים ולא להסכים אף פעם שפריבילגים - - - מוחלשים מוחלשים.

איימן עודה: אנחנו צריכים לעמוד ביחד בסיטואציה הכואבת הזאת.

איימן עודה: לכן, אדוני היושב ראש, אני מבקש ממך, תן לי בבקשה את הפריבילגיה להיות לצדך, לעקוב אחרי יישום ההחלטות.

איימן עודה: אני מבקש את הזכות הזו, בבקשה.

איימן עודה: תודה רבה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: רשם הקבלנים ואחר כך הנציגה של הקואליציה.

<אלון לוינץ: הרשם לא נמצא, אז אני - - -

אלי אלאלוף: בבקשה, שם ותפקיד.

<אלון לוינץ: עורך דין אלון לוינץ, יועץ של רשם הקבלנים.

<אלון לוינץ: בכל הקשור לתאונות עבודה רשם הקבלנים מטפל בעניינים האלה רק לאחר שמגיע לידיו פסק דין חלוט.

<אלון לוינץ: לפי הנתונים שראינו פה בשנים האחרונות לא ניתנו פסקי דין חלוטים, אז לא הגיעו לשולחנו של רשם הקבלנים פסקי דין או מקרים לטפל בהם בכל הנוגע לקבלנים במקרי - - -

<קריאה: לא צריך הרשעה.

<אלון לוינץ: זה בעניין של תאונות עבודה.

<אלון לוינץ: אנחנו פועלים בשנה האחרונה, או אפילו טיפה יותר, בשיתוף פעולה מאוד מאוד רחב וצמוד עם מינהל הבטיחות בכמה וכמה נושאים.

<אלון לוינץ: יש לנו סיורים משותפים באתרי בנייה, שאנחנו מגיעים ביחד עם הפקחים שלהם, הם מבצעים את הבדיקות שלהם ורשם הקבלנים מבצע את הבדיקות שלו באתרים.

<אלון לוינץ: אנחנו מגיעים ביחד, בכוח משותף, וזה מניב תוצאות טובות גם מבחינתנו וגם מבחינתם.

<אלון לוינץ: עניין אחר זה עניין של צווי בטיחות.

<אלון לוינץ: כאשר משרד הכלכלה, מינהל הבטיחות מוציא צו בטיחות, תוך יום לכל המאוחר מגיע צו הבטיחות לידיו של רשם הקבלנים.

<אלון לוינץ: לאחר מכן רשם הקבלנים פונה אל הקבלן בנושא צו הבטיחות.

<אלון לוינץ: מהמקרים שאנחנו שומעים ומשיתוף הפעולה בינינו אנחנו למדים שהפנייה של רשם הקבלנים הביאה ומביאה לכך שצווי הבטיחות מטופלים במהירות הרבה יותר גדולה מכפי שהיה בעבר.

<אלון לוינץ: זה פחות או יותר מנקודת מבט וראות של - - -

אלי אלאלוף: אז אתם מרוצים מהמצב?

<אלון לוינץ: אנחנו לא מרוצים מהמצב, אנחנו משתדלים לעשות את המיטב, אבל זה מנקודת המבט של - - -

אלי אלאלוף: יש לי שאלה, כשמישהו מבקש להירשם ברשם הקבלנים הוא מביא גם איזה תעודת יושר, שאצלו לא היו אף פעם תאונות כאלה?

<קריאה: אין הרשעות, אז - - -

<אלון לוינץ: לא, לא צריך להביא תעודת יושר שלא היו - - - תעודת יושר לא קשורה למקרים כאלה.

אלי אלאלוף: לא, מבחינה מקצועית, תעודה שמוכיחה שהוא - - -

<אלון לוינץ: כדי להירשם בפנקס הקבלנים צריך להיות - - -

אלי אלאלוף: לנושא של תאונות עבודה.

<אלון לוינץ: בנושא של תאונות עבודה לא צריך, אבל מרשם פלילי, אנחנו בודקים את המרשם הפלילי כדי לראות שאין עבירות פליליות.

ג'מאל זחאלקה: קודם כל אני לא אהבתי את המשפט שלך, שאתם מטפלים רק אם יש פסק דין.

ג'מאל זחאלקה: כאילו מתים אנשים ואתם לא מתעניינים בכלל, לא שואלים, שואלים רק אם יש פסק דין.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שאתם צריכים לעשות שינוי במצב הזה, זה מצב מזעזע.

אילן גילאון: למה?

אילן גילאון: זה רשום במסגרת חומרי בניין.

<קריאה: לפי התקנות שלכם היום אתם צריכים שתהיה הרשעה

<אלון לוינץ: צריכים שתהיה הרשעה.

<אלון לוינץ: גם יותר מזה, רשם הקבלנים לא יכול להתערב ולחקור.

ג'מאל זחאלקה: לא צריך, אני לא דיברתי על - - -

<אלון לוינץ: יש גורמי חקירה אחרים שחוקרים, אני לא רוצה - - -

ג'מאל זחאלקה: יש לי שאלה, יש מצב שבו נהרגים כל כך הרבה אנשים ויש כל כך הרבה פצועים ויש הרבה גורמים בעניין הזה.

ג'מאל זחאלקה: השאלה שלי פשוטה, מה התפקיד שלכם בעניין הזה, מה אתם יכולים לתרום לצמצם?

ג'מאל זחאלקה: או רק להסתכל ולקרוא בעיון עם עורך דין מדופלם את פסק הדין של השופט.

ג'מאל זחאלקה: זה נראה לי מעט מדי, זה נראה לי דבר, אפילו, סלח לי על המילה, עלוב אפילו.

<אלון לוינץ: אז דבר ראשון - - -

אלי אלאלוף: שמעת.

<אלון לוינץ: שמעתי, אבל אני יכול להגיב?

אלי אלאלוף: ההערה כל כך קשה שאני לא מאמין שיש לך משהו.

אלי אלאלוף: אני אומר לך בשיא הכנות.

אלי אלאלוף: ההערה פה היא לא סתם הערה, היא מאוד קשה.

ג'מאל זחאלקה: מה זה, רק אם יש הרשעה?

אלי אלאלוף: מערכות שלא לוקחות אחריות - - -

ג'מאל זחאלקה: אתם אחראים, אתם קבלנים, אתם בעלי העניין, אתם יכולים למנוע יותר מאחרים.

ג'מאל זחאלקה: אתם צריכים ליישם את החוק.

אלי אלאלוף: לא זה, אתם אחראים על התאונה בכלל, הדגש הוא על הקבלן.

ג'מאל זחאלקה: זה משהו מזעזע, מה שאתה אומר.

אלי אלאלוף: אני מבקש מנציגת הפורום, ואחר כך, אם יש לך עוד סבלנות.

אלי אלאלוף: אני חייב להגיד לכם, אני הייתי רוצה להגיע להתחלת קריאת החוק, כי הוא תשובה, אבל בינתיים הדיון הוא כל כך מהותי, כל כך נוגע לצרות אמיתיות שאני עוד לא יכול להתאפק - - -

אילן גילאון: לא שמענו נציגות של העובדים.

אלי אלאלוף: בבקשה, שם ותפקיד.

<הדס תגרי: שמי הדס תגרי, אני משפטנית.

<הדס תגרי: לפני חודש התאגדנו קבוצה של ארגוני זכויות אדם וארגוני עובדים, בהם האגודה לזכויות האזרח, שהמנכ"לית שלה יושבת פה, ארגון העובדים מען, שהמנכ"ל שלו יושב כאן, קו לעובד, שעורך הדין גדיר ניקולא נמצאת בו, סוהיל דיאב איתנו, חסן שולי ועוד רבים שבטח שכחתי לציין כרגע, בגלל ההתרגשות.

<הדס תגרי: ישבנו ביחד שבוע אחרי שנהרגו חמישה עובדים באותו שבוע.

<הדס תגרי: בדקנו את הנתונים, הסתכלנו גם על ישיבות אחרונות של ועדות הכנסת האלה והבנו שמה שקורה פה זה קטסטרופה, הרחק מהעין הציבורית ונוכח אדישות ציבורית שאי אפשר להבין אותה.

<הדס תגרי: אני באמת אשתדל להתמקד ממש ממש בכמה דברים מאוד מאוד תכליתיים, אבל קודם אני רוצה להגיד, אמר אילן גילאון, ישבתם פה לפני חצי שנה, ישבה הוועדה הזאת בראשותו של היושב ראש הקודם לפני שנה וחצי, ישבו עוד שתי ועדות כנסת בראשות עדי קול, וחלק גדול מהמידע שנמצא פה היום נפרש בפניהם, הנתונים המזעזעים על מה קורה עם התיקים הפליליים, הנתונים המזעזעים על מספרי המפקחים, על זה שאין מענה לתלונות.

<הדס תגרי: אין מענה לתלונות.

<הדס תגרי: הדברים האלה נפרשו ויצאו מפה בלי החלטות אופרטיביות והעובדים ממשיכים ליפול מהפיגומים, 30 להיהרג, 6,000 רק מי שזכאים לדמי פגיעה מהביטוח הלאומי.

<הדס תגרי: אז לפני שאני אומרת את הדברים המאוד מאוד תכליתיים שאני חושבת שאפשר לעשות מיד אני רוצה לבקש מהוועדה הזאת וממך, יושב הראש, שאנחנו נצא מפה היום עם החלטות אופרטיביות, קריאה ברורה למשרד הכלכלה ולממשלת ישראל על שניים-שלושה דברים שאפשר לעשות כדי לשפר את המצב.

<הדס תגרי: אני יכולה לדבר מפה ועד להודעה חדשה על זה שאין כתובת לתלונות, פועלים לא ראו מפקח, לא יודעים לאן להתקשר, גם אין טלפון 1-700 אבל אין טעם בזה שאני אגיד את כל הדברים האלה, בגלל שאין מי שיענה לתלונות.

<הדס תגרי: אלוהים נמצא בפרטים הקטנים והפרטים הקטנים זה תלוש השכר של המפקחים והחוקרים וזה שאין להם אוטו.

<הדס תגרי: אני לא באתי לפה בתור הנציגה של המפקחים והחוקרים במשרד הכלכלה, אני באתי לפה כנציגה של הפועלים שנפלו מהבניינים ובני המשפחות שלהם והפצועים.

<הדס תגרי: אתם ראיתם את המצגת של ורדה אדוארדס, היא הייתה קצת ארוכה, בסופה הייתה שקופית, היה כתוב בצד, '24 משרות לא מאוישות'.

<הדס תגרי: אני לא מדברת על התקנים.

<הדס תגרי: אי אפשר לאייש את המשרות האלה.

<הדס תגרי: שום דבר לא יקרה אם לא יהיה מישהו בצד השני של קו הטלפון לשמוע את התלונה של נידאל ענטר ואם לא יהיה לו אוטו שצמוד אליו, סליחה שאני יורדת לרזולוציות כאלה, שהוא יכול לצאת לאתר.

<הדס תגרי: למפקח יש 700 אתרי בנייה שהוא צריך לפקח עליהם, גם אם הוא יהיה סופרמן וגם אם יהיה לו אוטו עם כנפיים הוא לא יצליח לבקר בכל האתרים האלה, קל וחומר כשבכל מחוז, יש ארבעה מחוזות, 17 מפקחים בארבעה מחוזות עם 5 רכבים.

<הדס תגרי: לכל מפקח מותר להשתמש ברכב חמישה ימים בחודש, וזה עם שכר היסוד של 3,100 שקל, שזה פחות מה-5,500 שקל שלפי ההסכם הקיבוצי, שחל על פועלי בניין, אמור פועל בניין להרוויח.

<קריאה: 5,600.

<הדס תגרי: 5,600, תודה שאתה מדייק.

<הדס תגרי: הפרטים הקטנים, שם נמצא הסיפור, שהמדינה מתייחסת בזלזול מטורף לפועלי הבניין ולעובדים שאמורים לשמור על החיים של עובדי הבניין ולכן אין מי שיעשה את העבודה הזאת.

<הדס תגרי: אנחנו לא מדברים על אנשים עם 12 שנות לימוד, אנחנו מדברים על הנדסאים ומהנדסים שעושים עבודה של שוטר ושופט ומפקח, שצריכים להסתובב כל היום בשטח, להפעיל גם שיקול דעת הנדסי, גם להכיר אלף תקנות, גם להתנהל במצב עימות מול מנהל העבודה, מול הקבלן וכו'.

<הדס תגרי: אז צריך לצאת מפה עם החלטה אופרטיבית.

<הדס תגרי: קודם כל שמחר בבוקר יהיו להם 10 רכבים, עם צ'קלקה או בלי צ'קלקה, כמו ששלי רוצה.

<הדס תגרי: אני חושבת שהם יסתפקו גם בלי צ'קלקה, גם אוטו קטן זה בסדר.

<הדס תגרי: דבר שני, במחילה מכבודכם, שיצמידו את הרכבים האלה למפקחים.

<הדס תגרי: כבר העליתם את השכר שלהם אל מעבר לזה שהם יצטרכו השלמת הכנסה, וגם תעלו את השכר שלהם, כדי שעוד חודש יהיה כפליים מפקחים וחוקרים.

<הדס תגרי: יש ארבעה חוקרים לכל תאונות העבודה במדינת ישראל, זה הרי ברור שאי אפשר לבצע את העבודה.

<הדס תגרי: זה לגבי הדבר הזה.

<הדס תגרי: התיקים הפליליים, דיברו פה הרבה, אבל אני חושבת שהוועדה צריכה לבקש, גם מהפרקליטות וגם מהמשטרה, להגיש לה דוח שבו היא מסבירה את הדברים האלה.

<הדס תגרי: אמרה נציגת המשטרה, 'אנחנו מפיקים לקחים ומציגים אותם בהרצאות'.

<הדס תגרי: מה הלקחים?

<הדס תגרי: אנחנו, הכנסת, באת כוחם של אזרחי ותושבי מדינת ישראל ואחרים שנמצאים פה, רוצים לדעת מה הלקחים, כדי שעוד שנה לא נשב פה עוד פעם עם אותם המספרים.

<הדס תגרי: דבר שלישי, דיברה חברת הכנסת שלי יחימוביץ על השיימינג.

<הדס תגרי: אין לנו מידע, אנחנו לא יודעים כלום, אנחנו לא יודעים מה השמות של העובדים שנהרגו.

<הדס תגרי: אתמול בבוקר, אם במקרה מישהו יודע, זה עלה באיזה פורטל ערבי.

<הדס תגרי: זה דבר שלא צריך בשבילו כסף.

<הדס תגרי: כל תאונה, ולא רק הרוגים, גם פצועים, אתמול אחר הצהריים נפצע קשה מישהו, שתצא הודעה מדוברות משרד הכלכלה, שם ההרוג כך וכך, בן כך וכך מפה ומפה, שם האתר, שם הקבלן, שם היזם.

<הדס תגרי: אין פה בן אדם אחד בחדר, אני מוכנה להתערב, שיכול לנקוב בשם של קבלן שנהרג אצלו פועל בשנה האחרונה.

<הדס תגרי: 25 פועלים נהרגו, שם של קבלן אחד שזה קרה אצלו באחריות שלו, כדי שאפשר יהיה, אתם יודעים מה?

<הדס תגרי: לא לעשות לו שיימינג, לדעת את המידע ולשפוט, יבוא הציבור וישפוט.

<הדס תגרי: שלי יחימוביץ לא רוצה לגור איפה שנהרג פועל, אולי יש אנשים אחרים שלא אכפת להם, אולי אכפת להם רק אם הקבלן היה נורא רשלן.

<הדס תגרי: כל הרוג, כל פצוע, כל הפרה של צו בטיחות, מאגר פתוח לציבור, הודעה לעיתונות כל יום, כל שבועיים, מה קרה עם החקירה, איפה היא עומדת, יש תיק פלילי, אין תיק פלילי, למה, מידע לציבור.

שלי יחימוביץ': עם הכתובת של האתר.

<הדס תגרי: ועם השם של הקבלן המבצע ועם השם של הקבלן האחראי ועם השם של היזם.

<הדס תגרי: יש עוד הרבה מאוד דברים שצריך לעשות.

<הדס תגרי: אני חייבת עוד פעם להגיד את הנתון הזה, פי שבעה הרוגים ופצועים אצלנו מאשר בבריטניה.

<הדס תגרי: פר 100,000 עובדים, אם היינו באותה רמה היו לנו שלושה-ארבעה הרוגים בשנה והרבה פחות פצועים.

<הדס תגרי: כסף, כסף, כסף.

<הדס תגרי: אתם יודעים מתוך כמה שעולות הקצבאות לפצועים של תאונות עבודה במדינת ישראל, כמה מתוך זה משקיעה המדינה במערך הפיקוח?

<הדס תגרי: אחוז אחד.

<הדס תגרי: למה לא בא לפה הביטוח הלאומי וזועק בקול זעקה רמה 'אני אתן את הכסף'.

אלי אלאלוף: הם בהשתלמות בנושא שהזה.

<הדס תגרי: 'אני אתן את הכסף'.

<הדס תגרי: אז אני מבקשת מהוועדה הנכבדה לצאת עם החלטות אופרטיביות לשר הכלכלה הלא קיים לגבי השכר של המפקחים, התקנים של המפקחים - - -

אלי אלאלוף: אין דבר כזה.

אלי אלאלוף: הוא קיים.

<הדס תגרי: אני מניחה שראש הממשלה לא ממש התפנה לאחרונה.

אילן גילאון: שר הכלכלה קיים, הוא רק שקוף, אז לא רואים אותו.

<הדס תגרי: חבל מאוד שלא קוראים לו עוד שר העבודה והרווחה, כי כלכלה יש מספיק שידאגו, שידאגו יותר לעובדים ולרווחה שלהם.

<הדס תגרי: לצאת עם החלטות אופרטיביות, להקצאת תקנים, להקצאת משאבים לתקנים האלה שייתנו כבוד מינימלי לאנשים שממלאים את התפקידים האלה, תנאי עבודה בסיסיים שזה רכבים, לשחרר מידע, כל הזמן, גם לוועדה הזאת, גם לפרקליטות, לבוא עם הלקחים ועם תכנית עבודה, פה, לוועדה הזאת, לציבור שחייבים לו דין וחשבון, איך אתם הולכים לעשות שלא פחות מ-10% ממקרי המוות יגיעו לכתבי אישום וכולם ייגמרו בקנס של 6,500 שקל שזה פחות ממה שעולה רתמת בטיחות לעובד.

<הדס תגרי: ויש עוד הרבה מאוד דברים.

<הדס תגרי: אבל זאת התחלה טובה.

<הדס תגרי: אם לקבוע שעוד חודשיים יהיה פה דיון בוועדה וכל הגורמים שהזכרתי אותם יבואו לפה וייתנו דין וחשבון ליושב ראש ולוועדה ולציבור מה הם עשו מלפני חודשיים, כדי שאנחנו לא נשב פה בעוד חצי שנה ובעוד שנה והמצב יהיה כפי שהוא, כפי שהיה בפעמים הקודמות שהיינו כאן.

<הדס תגרי: עמדתי בזמנים, נכון?

אלי אלאלוף: בערך.

אלי אלאלוף: תודה.

<הדס תגרי: ויש לנו נייר עמדה שנשמח לתת לכל מי שירצה.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת דב חנין.

דב חנין: תודה, אדוני היושב ראש, ותודה להדס על הדברים שאמרת, את גם חסכת לי הרבה דברים שרציתי לומר, הרבה הערכה בכלל לקואליציה למאבק בתאונות הבניין, לאגף לקידום שוויון בהסתדרות, למכון לאחריות תאגידית, לאנשים ששלחו לנו ניירות ופניות, עובדי בניין שנמצאים איתנו כאן בוועדה, אולי יהיה זמן גם לשמוע אותם.

דב חנין: אני מצטרף לכל הדברים שאמרו חבריי, אילן, שלי, ג'מאל, איימן, אני לא רוצה לחזור על דברים שנאמרו, אני אהיה מאוד תמציתי, התמונה, אם לסכם אותה, היא תמונה איומה.

דב חנין: התמונה הזאת היא תמונה של ארבע פעמים יותר ופעם אחת פחות.

דב חנין: מה יותר?

דב חנין: יותר תאונות, יותר הרוגים, יותר פצועים ויותר הפקרות, אבל יש גם פחות, יש פחות מידע.

אלי אלאלוף: ויש גם פחות פיקוח.

דב חנין: אני רוצה להגיד משהו על המידע.

דב חנין: אני מאוד מעריך את הנייר שהממ"מ עשה ואני יודע שעשיתם עבודה מאוד קשה בעניין הזה, אני עוקב אחרי הניסיונות של האגף לקידום שוויון בהסתדרות להשיג מידע בכל השאלות שקשורות לתאונות עבודה ובמיוחד בענף הבניין ואני רואה איזה מין מצב מסתכל זה.

דב חנין: זה כמו להתמודד בחומה, המידע לא זמין או שהוא לא קיים, או שלא מספקים אותו או שלא מעבירים אותו, או שחוליות קריטיות כמו שמות הקבלנים חסרות.

דב חנין: יש לנו בעיה איומה של מידע.

דב חנין: השאלה היא לא רק שאלה של הרוגים, למרות שבצדק אנחנו מתמקדים בהרוגים, השאלה היא גם של פצועים, השאלה היא של תאונות שאינן מדווחות, השאלה היא של אנשים שלא מדווחים, לפעמים העובדים לא מדווחים, לפעמים זה פלסטינים, לפעמים זה מבקשי מקלט, לפעמים זה מהגרי עבודה, לפעמים הם לא רשומים בכלל אצל הקבלן שמעסיק אותם.

דב חנין: שאלת המידע היא שאלה קריטית.

דב חנין: אני רוצה לומר לך, אדוני היושב ראש, אני הגשתי הצעת חוק בעניין הזה, היא עמדה בפני מליאת הכנסת לפני חודש ושר הכלכלה הקודם, חבר הכנסת דרעי, הביע נכונות לתמוך בה.

דב חנין: הממשלה, לצערי, החליטה להתנגד.

דב חנין: אנחנו לא הצבענו על הצעת החוק, דחינו את התשובה וההצבעה.

דב חנין: אני מקווה שלפחות בנושא הזה של מידע נשתף פעולה כולנו, קואליציה ואופוזיציה, בלחץ על הממשלה כדי שהצעת החוק בנושא הקריטי הזה של המידע תעבור.

דב חנין: ההצבעה עדיין לא התקיימה.

דב חנין: אני רוצה להגיד כמה מילים על יותר הפקרות, כי יותר הפקרות זה באמת מה שדובר פה, 17 פקחים, 24 תקנים לא מאוישים, כל פקח 750 אתרי בנייה, זה מספר דמיוני, 5 כלי רכב, אם שניים בטסט אז בכלל אין כלי רכב.

דב חנין: מצב שבו פקח מבקר אתר אחת לשנה זה פיקוח פיקטיבי לחלוטין ואני לגמרי מבין את התסכול של נציגת משרד המשפטים כאן שאמרה שבמצב כזה אי אפשר באמת להכין תיקים.

דב חנין: עם כל הרצון, זה לא יכול לקרות וזה לא יקרה.

דב חנין: מה שאנחנו צריכים, אם כך, זה הרבה יותר תקנים, בכל החוליות, לאייש את התקנים הקיימים, אבל גם להוסיף תקנים, להוסיף כלי רכב.

דב חנין: אני מסתפק במועט.

דב חנין: אני ממש מסתפק במועט, אני רוצה פי עשרה כלי רכב, אני רוצה פי עשרה פקחים ואני רוצה פי עשרה חוקרים באופן מיידי.

דב חנין: המספר הזה, פי עשרה, הוא לא מספר מקרי, כי אני רוצה גם להגיד לך בשורה טובה, אני הגעתי לכאן באיחור מדיון בוועדת הכספים שבו שמענו משהו נפלא, גילינו 18 מיליארד שקל מיותרים שיש במדינה.

דב חנין: 18 מיליארד שקל שלא הבאנו בחשבון בתקציב המדינה ועכשיו בוועדת הכספים מחלקים אותם.

דב חנין: 18 מיליארד, חברים, יכולים לעזור לנו לפתור את הבעיה הזו.

דב חנין: ולמה אני אומר פי עשרה?

דב חנין: כי למשל במסגרת הטיפול ב-18 המיליארד האלה מגדילים פי עשרה את תקציב החטיבה להתיישבות.

דב חנין: החטיבה להתיישבות, אני יודע שזה גוף מאוד יקר לליבם של חלק מאנשי הקואליציה, היא עוסקת בהתנחלויות וזה דבר שחלק מאנשי הקואליציה חושבים שזה נורא חשוב, ולכן כמה ימים אחרי אישור תקציב המדינה, כשהיה ויכוח קשה על החטיבה להתיישבות ואושר תקציב לחטיבה להתיישבות, מגדילים את התקציב הזה פי עשרה.

דב חנין: אז אני אומר לא פחות מזה, פי עשרה שנתנו לחטיבה להתיישבות, בואו ניתן פי עשרה להתמודדות, רק פי עשרה, להתמודדות עם תאונות הבניין.

דב חנין: אני רוצה, אדוני היושב ראש, שורה אחרונה אופרטיבית.

דב חנין: הדיון הזה מאוד מאוד חשוב, אבל המלחמה שלנו היא מלחמה ממש נגד קירות ואסור לנו להיות במצב שבעוד חצי שנה נתכנס לדיון הזה ונגיד 'מה עשינו?' כי זה מה שעלול להיות.

דב חנין: אני אומר לך, אדוני היושב ראש, אני מכיר את העומס האדיר שיש בוועדת העבודה והרווחה וזו ועדה שבאמת עושה עבודת קודש בכל התחומים שהיא פועלת בהם, אני מצטרף להצעה להקים בנושא הזה ועדת משנה שתתמקד בנושא הזה, שתשב באופן רצוף, שאולי תבקר בעצמה באתרי בניין, תראה איך זה נראה בשטח, תיפגש עם העובדים, תיפגש עם הפקחים, תגיע לפרקליטות לראות את הקשיים ואת המורכבויות של העבודה.

ג'מאל זחאלקה: אפילו אצל רשם הקבלנים אפשר, אם הוא יקבל אותנו, כי הוא אדם מאוד עסוק.

דב חנין: אני חושב שזו יכולה להיות תרומה מעשית מאוד מאוד גדולה לקידום הפתרון.

דב חנין: תודה.

<שאדי חמוד: אני חמוד שאדי, מנהל עבודה באתר בנייה ובנייה הנדסית.

<שאדי חמוד: שמענו מכולם, עם כל הכבוד לכולם, ולא שמענו מהשטח.

אלי אלאלוף: דבר, דבר, אתה כבר משכנע.

אלי אלאלוף: זה איש שטח, זה שבונה.

אלי אלאלוף: בבקשה.

אלי אלאלוף: איפה אתה עובד, ברשותך, באיזה אזור?

<שאדי חמוד: באזור הצפון, חיפה.

<שאדי חמוד: מה שאני הולך להגיד פה, משרד העבודה גם לא הוכיח את עצמו בתוך המערך הזה שקוראים לו בנייה, הם לא נמצאים.

<שאדי חמוד: משרד העבודה, אני יודע מה אני אומר, שזה משרד העבודה, הפקחים של משרד העבודה לא נמצאים בשטח בכלל, והזלזול הזה מתחיל מראש הפירמידה.

<שאדי חמוד: כל זלזול שנגרם, אנחנו ישירות, או שמלבישים את זה על מנהל העבודה או שמלבישים את זה על הבחור שנהרג.

<שאדי חמוד: אז כל הרשלנות מתחילה מראש הפירמידה וזה יורד עד שמגיע לשכבה האחרונה שזה הפועל.

<שאדי חמוד: אדוני היושב ראש, משרד העבודה ומפקחי העבודה דורשים מכל חברה היום תכנית בטיחות, אבל תכנית הבטיחות הזאת בכל אתר, אין אף אחד שיפקח עליה.

<שאדי חמוד: הם סך הכול רק דורשים ומשאירים את זה בתוך המגרה, אין אף אחד שמפקח על תכנית בטיחות ועל תקציב הבטיחות של החברה.

<שאדי חמוד: בתקופה האחרונה, בשנים האחרונות, בגלל שאין להם גם כוח אדם, הם לא יודעים איך לממן את עצמם, אני שומע פה דברים, זה דבר מאוד הזוי, מה שאני שומע פה.

<שאדי חמוד: היום נולדות בשטח כל מיני חברות של בטיחות, שזה הפך לשוק עבדים, זה חברות כוח אדם שמשרד העבודה והפקחים של העבודה דרשו מכל חברה להציב ממונה בטיחות בתוך האתר, שהוא לא נמצא בתוך האתר או שהוא נמצא בתוך האתר עם סרט שחור על העיניים.

<שאדי חמוד: לצערי הרב, הוא נשאר בלי סמכויות, בלי החלטות, בלי כלום.

<שאדי חמוד: איך אתה רוצה שממונה בטיחות, שעובד בתוך חברה שנותנת לו משכורת, לא יודע, 10,000, 12,000, ויעצור להם את הבנייה באתר הזה.

<שאדי חמוד: מה שאני מציע לאנשים ממשרד הכלכלה ומשרד העבודה, אתם יכולים לעשות מן אגרה כזאת לכל חברת בנייה, שהיא תשלם לכם את זה, ואתם תיקחו את כל כוח האדם של הממונים שנמצא וזרוק פה ושם ברחובות, תגייסו אותם ואז יש לכם את המימון מחברות הבניין, הם ישלמו את זה בתוך אגרות, ואז אם הם לא ישלמו את האגרה הזאת הם לא יקבלו היתר בנייה.

<שאדי חמוד: הרעיון הזה לא צריך להיות מאנשים פשוטים כמוני, יש לכם הרבה אנשים עם ראשים גדולים, שהם חושבים רק על סיסמאות ותקנות ואתם גם לא מפקחים עליהם.

<שאדי חמוד: אפילו הסיסמאות, כל שנה יוצא ספר של 400 ו-500 דף של תקנות בטיחות, האם אתם מפקחים על זה?

<שאדי חמוד: האם אתם יודעים בכלל מה כתוב בפנים, זאב?

<שאדי חמוד: אף אחד.

<שאדי חמוד: זה כתוב גם בשפה שהעובד הפשוט, הוא לא יכול לקרוא אותו.

<שאדי חמוד: אני, כמנהל עבודה, אני חייב להדריך את הפועלים שלי.

<שאדי חמוד: לפני כמה ימים יצא לי אחד העובדים, הוא אומר לי 'אני לא חותם לך על הטופס הזה', הוא אומר לי 'מה, אתה כאילו מוריד את האחריות שלך ואתה מלביש עליי את כל האחריות וזהו'.

<שאדי חמוד: לרמה הזאת הגענו, שפקחי עבודה ומשטרת ישראל מחפשים את מי לתלות, לא איך לפתור את הבעיה.

<שאדי חמוד: בוא נגיד, מצאתם מי אשם, מצאתם את הקורבן הגדול, שזה מנהל העבודה שהוא בשטח, שכל כך הרבה אחריות יש עליו, מצאתם אותו, הכנסתם אותו לכלא, סגרנו תיק.

<שאדי חמוד: לא עשינו בזה כלום.

<קריאה: לא הכניסו אף אחד לכלא.

<שאדי חמוד: כשלמדתי את הקורס של מנהלי עבודה, אני מתבייש להגיד את זה, שהם מלמדים אותנו בצורה של פחד, 'אם אתה לא תעשה את זה אתה תיכנס לבית סוהר'.

<שאדי חמוד: אנחנו חייבים לתת למושג בטיחות, צריך שהפועלים והאנשים שיעבדו בו יאהבו אותו, שלא נכניס להם את זה בכוח לראש ובסיסמאות מאוד אגרסיביות, זה לא ייכנס לראש.

<שאדי חמוד: זה לא ייכנס.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: אם אתה מעריך את עצמך כאדם פשוט אז אתה טועה.

אלי אלאלוף: זה חשוב באמת, תודה על ההערות המאוד חכמות.

אלי אלאלוף: אני מתנצל, אני ממש מתנצל, יש הודעה אישית של חבר כנסת סעדי, הוא יגיד רק את ההודעה, ואני יודע, לא ההסתדרות קיבלה את רשות הדיבור, לא הרבה גופים ואני מתנצל מראש.

אלי אלאלוף: אתם תראו, בהצעת הסיכום שלי, אחר כך היא תועבר להסכמת החברים שלי ו - - -

<קריאה: אבל יש נתון שכדאי להזכיר אותו.

אלי אלאלוף: אבל אני ממש מתנצל, יש בחוץ אנשים שבאו במיוחד, הם ממתינים כבר שעה.

<קריאה: דקה אחת.

אלי אלאלוף: אני מתנצל.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת סעדי, בבקשה, אתה רוצה להגיד?

אוסאמה סעדי: אדוני היושב ראש, תודה רבה.

אוסאמה סעדי: הייתי עורך דין במשך 25 שנה והתעסקתי בתחום הזה וייצגתי הרבה מנפגעי עבודה וגם אלה שנהרגו בתאונות עבודה.

אוסאמה סעדי: אני חושב שהמשפחות סובלות פעמיים, פעם אחת שהם מאבדים את היקירים שלהם בתאונת עבודה, אבל פעם שנייה כשהם צריכים לבקש ולתבוע את הפיצויים שלהם הם עוברים חמישה מדורי גיהינום בבתי משפט, כשהם צריכים להוכיח שהאחריות היא על המעביד ואז לקבל פיצויים.

אוסאמה סעדי: משרד העבודה והיחידה החוקרת, אני חושב שאם אנחנו לא נגיע למצב שהמעביד צריך לחשוב אלף פעם כאשר הוא ישלם מחיר, גם מבחינת עונשין וגם מבחינת הפיצוי שהעובד יקבל, אז יכול להיות שהמעבידים יתחילו באמת לפקח ולמלא אחרי ההוראות של העבודה.

אוסאמה סעדי: רק לפני כמה חודשים, ב-25 באוקטובר, פחות מחודשיים, נהרג אחד מהשכנים שלי, שאני חושב שהזכירו אותו, חבר של נידאל ענטר, עמאד נג'אר, בן 21 מהכפר עראבה, באותו יום שהייתה סערה.

אוסאמה סעדי: אז המעביד לא יכול להגיד לעובדים שלו 'אל תלכו לעבודה באותו יום'.

אוסאמה סעדי: קיר התמוטט והרג אותו, בן 21.

אוסאמה סעדי: אני בטוח שגם העניין הזה, שהוא עדיין בחקירה ו'עדיין בחקירה', ובסוף העונש יהיה עונש מצחיק, שהמעבידים גם ימשיכו - - -

ג'מאל זחאלקה: להאשים את הרוח.

אילן גילאון: או את הקיר.

אוסאמה סעדי: בדיוק, את הקיר שהתמוטט.

אלי אלאלוף: אני מבקש באמת להודות לכולם.

אלי אלאלוף: שוב אני מתנצל, הנושא הזה הוא כל כך כאוב, ראיתם, ולא נגענו בכול.

אלי אלאלוף: קודם כל, חבריי, שהציעו ועדות משנה, אני מציע, הנושא כל כך כאוב, כל כך חשוב, כל כך כבד, שאני מבקש להשאיר את זה בוועדה בכלל.

אלי אלאלוף: אני מוכן שנתחלק בצוותי משימות כדי לעשות חלק מהדברים שהומלצו על ידכם ובמיוחד על ידי דב, אני לא הייתי רוצה להוריד את זה לוועדת משנה, אם זה מקובל.

אלי אלאלוף: אז אל"ף, זה נשאר לדיון באחריות הוועדה והוועדה תתכנס אחת לשלושה חודשים.

אלי אלאלוף: אני מציע, כל אמצע רבעון אנחנו נתכנס כדי לקבל דיווחים וברמה הגבוהה ביותר במשרד הכלכלה, אנחנו מבקשים שהוא ימלא את תפקידו כמוביל.

אלי אלאלוף: אז אנחנו קוראים לכל גורמי הממשלה, בהובלת משרד הכלכלה, עם רשם הקבלנים, עם המשטרה, עם הפרקליטות, לעשות כל הנדרש כדי לתאם את הפעולות בכל הנוגע לשמירה על בטיחות בעבודה ולטיפול במקרים של פגיעה בעבודה או במקרי מוות, במיוחד בתחום הבנייה, אבל גם בכל התחומים.

אלי אלאלוף: לבחון הקמת מטה בעניין זה, זו המלצה שאנחנו נעמיד לממשלה ואנחנו נבקש גם בהמשך, או כל פעולה אחרת שנדרשת לתיאום הפעילות והגברת האכיפה.

אלי אלאלוף: אנחנו קוראים למשרד הכלכלה, האוצר, נציבות שירות המדינה, להסדיר את התקינה למפקחים ואף להגדיל את מספר המשרות הנדרשות לנושא הזה, כולל איוש כל 24 המשרות תוך שלושה חודשים של המפקחים ולעשות את זה בחוזים מיוחדים, מתאימים ליכולת לגיוסם.

אלי אלאלוף: שיפור תנאי העבודה של המפקחים, כל ההערות המזעזעות ששמענו, על גובה השכר, על תנאי העבודה וכו', אנחנו מבקשים שימצאו את הפתרונות הנדרשים.

אלי אלאלוף: אנחנו גם מבקשים מרשם הקבלנים רישום של כל ההפרות של כללי הבטיחות במקום העבודה, זה אצלכם ברשם הקבלנים.

אלי אלאלוף: אנחנו גם רוצים לראות בשנת 2016, זאת אומרת בעוד שבועיים, את שנת עידוד הבטיחות בענף הבנייה בנושא של כל מה שקשור לבטיחות בענף הבנייה.

אלי אלאלוף: הוועדה תקיים, כפי שאמרתי, ישיבת מעקב אחת לשלושה חודשים, כולל צוותי משימות מטעמה, מחברי הכנסת שייקחו על עצמם משימות מיוחדות.

שלי יחימוביץ': אני יכולה לבקש שיזמינו אותי לישיבות?

שלי יחימוביץ': אני לא חברת ועדה.

אלי אלאלוף: בוודאי, אנחנו נשמח לקבל את כל התמיכה של חברי כנסת שרוצים לעשות את זה.

אלי אלאלוף: בישיבה הבאה בעוד שלושה חודשים אנחנו רוצים לראות את ההובלה של המשרד, לפחות באמצעות נוכחות ולקיחת אחריות של מנכ"ל המשרד בעניין הזה.

אלי אלאלוף: אנחנו גם מבקשים מהמִנהלת לרפורמה בדיור לשבת עם משרד הכלכלה ולבדוק את ההשלכות של הבנייה שלה בנושא של הבטיחות.

אלי אלאלוף: הגדלת האתרים בנושא הזה והמשאבים שעומדים לרשותם אמורים לאפשר גם הגדלה בתמיכה בתחום הפיקוח.

<קריאה: משרד המשפטים.

אלי אלאלוף: כפי שאמרתי, אנחנו נתכנס אחת לשלושה חודשים.

אלי אלאלוף: אנחנו ממשיכים בדיון בנושא החקיקה הקשורה לזה ואני שוב מודה לכל חברי הכנסת ולכולכם על ההשתתפות.

אלי אלאלוף: תודה רבה.