ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 102, 2015-11-25 08:40

אלי אלאלוף: בוקר טוב.

אלי אלאלוף: אתם בישיבה רשמית של ועדת העבודה, רווחה ובריאות של הכנסת.

אלי אלאלוף: הנוכחות של חברי הכנסת היא של פה אחד.

אלי אלאלוף: אז היום אנחנו ה-25.11.2015, י"ג בכסלו תשע"ו, השעה 8:40, עד כאן החלק הפורמלי.

אלי אלאלוף: אני חייב להגיש שאני מתרגש לבוא לפה.

אלי אלאלוף: עברתי לדרום ב-83', מישהו עוד זוכר חוץ ממני?

<קריאה: אני כבר הייתי עשר שנים במכללה הזו.

אלי אלאלוף: אחת מהעבודות הראשונות שעשינו זה המרכז הזה.

אלי אלאלוף: יש פה תוספת שאני לא מכיר, אז זה היה ראש מועצה בשם עמיר פרץ, ועם עמיר פרץ היו לנו הרבה חלומות, בין היתר להקים כל מה שקשור לתקשורת, לטלוויזיה, ואז קם מרכז תקשורת בתיכון וספיר וקרית החינוך ובית הספר פה היה בית ספר לחינוך מיוחד, שהדבר הראשון שעמיר עשה זה היה לסגור אותו.

אלי אלאלוף: החלטנו שיקום פה מתנ"ס בלב העיר ופתוח לעיר.

אלי אלאלוף: אז מי שלא יודע, עשינו אולם בלט עם חלון לרחוב, אמרנו שאולי זה יתפוס וזה תפס לא רע.

אלי אלאלוף: בחדרים פה היה קונסרבטוריון ומשם היו כל הגאונים המוזיקאים של שדרות וכו' וכו'.

אלי אלאלוף: אז מרגש לבוא לפה היום ולפתוח ישיבה דווקא על המכללות.

אלי אלאלוף: האמת שבחרנו את זה כדי להיות איתכם במכללה, אבל אני שמח להיות פה.

אלי אלאלוף: הנושא של המכללות נידון וממשיך להיות בדיונים גלויים ופחות גלויים, בעצם אנחנו נגיע למכללות בסוף הדברים שאני אגיד, יש פה בעיה מאוד קשה של המדינה בנושא החינוך הטכנולוגי, מלמטה ועד למעלה.

אלי אלאלוף: האתגר הוא לנסות ולאחד כוחות ולשלב כוחות כדי לשנות את המצב הנוכחי.

אלי אלאלוף: אנחנו יודעים שיש מחסור אדיר בנושא של כוח אדם בחינוך הטכנולוגי בכל הרמות שלו וכרגע אנחנו עובדים על מספר מהלכים.

אלי אלאלוף: המטרה היא להגיע לחוק התקציב של 2017 עם רפורמה מאוד מבוססת יחד עם האוצר, אגף התקציבים, בהנחיית שר האוצר ובתיאום עם כל המערכות.

אלי אלאלוף: אנחנו נגיע עם הצעת חוק של חוק ההסדרים שכולל את הנושא של החינוך הטכנולוגי.

אלי אלאלוף: בלי להבהיל אף אחד, הרעיון הוא גם שינוי מבני, גם שילוב מערכות שמפוזרות היום גם בתוך המשרדים השונים וגם בין משרדים.

אלי אלאלוף: הניסיון שלנו זה לאחד את כל הדברים האלה, כל המערכות, כדי שהחינוך הטכנולוגי יגיע לרמות הנדרשות ונבחר המסלול של חוק ההסדרים מפני שלמדנו את זה בחוק התקציב של 2016, השנה, למדנו שאפשר להעביר בחוק ההסדרים מהפכות ארגוניות בסדר גודל מאוד משמעותי.

אלי אלאלוף: הייתה לי הזכות בוועדה שלנו לדון בחוק ההסדרים הכבד ביותר שהיה אי פעם, אני חושב, בכנסת, שחייב אותנו, כולל כל הצוות של הוועדה, לעבודה של מאות שעות של דיונים, כולל בפגרה, כדאי שאנשים יידעו שהפגרה היא לא רק מקום וזמן לחופש, אלא הפגרה הייתה זמן טוב מאוד לעבודה.

אלי אלאלוף: אז אנחנו נשקיע את כל השנה הקרובה במהלך הזה.

אלי אלאלוף: במשרדים, בתפקידים השונים, היות שהמטרה היא באמת לעשות שינוי, כפי שאמרתי, מהותי בכל התחומים, אז אנחנו יודעים שיהיו רגישויות שאנחנו נצטרך להתמודד איתן, אבל המטרה היא חד וחלק אחת, לאחד מערכות ולשלב אותן.

אלי אלאלוף: אנחנו רוצים גם לתת את המעמד הנדרש לנושא, כל אחד מהמשרדים, לפחות שניים, החינוך והכלכלה, עשו מאמצים ואנחנו חושבים שיש מקום לאחד אותם.

אלי אלאלוף: המאמצים אמורים להביא אותנו ל - - - שלום לנשיא כנס שדרות.

אלי אלאלוף: אתה צריך לשלם על האיחור.

אלי אלאלוף: עם עוזי מותר לי לעשות בדיחות.

עוזי דיין: אבל הוא מתכוון לזה.

אלי אלאלוף: אומרים שאין כמו הומור כדי להגיד קצת מהאמת.

אלי אלאלוף: אז הנושא פתוח, הוא יותר פתוח לשאלות עתידיות.

אלי אלאלוף: עזבו את העבר, יש התמודדות במיידי ויש חלק שקיבל תשובות או רמזים או התנצלויות על זה שזה לא נסגר ביום ראשון האחרון.

אלי אלאלוף: רציתי להיות פה עם הבשורה ביד, עבדתי ביום שני הקרוב אני בטוח, הפעם לא יהיה שום תירוצים לדחות את זה, אבל בואו נסתכל קדימה.

אלי אלאלוף: אנחנו ביססנו את העניין שלנו על המסמכים של המכללות הטכנולוגיות הנוכחיות ואני מקווה שנגיע לסיכום די מהיר ואינטנסיבי ומעשי, כפי שאמרתי לכם, כדי שנוכל להגיש את זה במסגרת חוק ההסדרים הקרוב.

אלי אלאלוף: אנחנו רוצים להיות מוכנים בין מאי ליולי כדי שזה יהיה, אבל במקביל יהיו פתרונות.

אלי אלאלוף: אז בבקשה.

עוזי דיין: אני רוצה לברך אתכם, אבל עם תוכן.

עוזי דיין: קודם כל לומר לכם תודה ולהסביר לכם למה אני אומר לכם תודה.

עוזי דיין: כנס שדרות מנסה מתחילתו, ולדעתי מצליח, להיות כנס מעשי.

עוזי דיין: אנחנו מאוד משתדלים שיהיו מינימום דיבורים על מה זה עושה לנו ומקסימום דיבורים על מה אנחנו עושים עם זה.

עוזי דיין: זאת אומרת המושבים בכנס שדרות הם תמיד בעיה, פתרון או פתרונות מוצעים, מפקחים על זה, עושים, ורואים מה ניתן לקדם הלאה.

עוזי דיין: החקיקה נגד תעסוקה פוגענית התחילה בכנס שדרות.

עוזי דיין: היא התחילה בהרבה מקומות, אבל כשהיא הגיעה לכנס שדרות, אז זה דפנה ברק-ארז אמרה שהיא רוצה לדבר על זה, אמרתי 'אל תדברי על זה, תכתבי הצעת חקיקה.

עוזי דיין: אם זה היה תלוי בך, איזה חוק היה בעניין הזה'.

עוזי דיין: אחר כך לקחו אותה, שיפרו דברים, אתם יודעים שגם היום זה לא מושלם, אבל זה סוג הדברים שאנחנו מקדמים.

עוזי דיין: למשל יש עכשיו עסקים חברתיים.

עוזי דיין: תמיכה של המדינה בעסקים חברתיים.

עוזי דיין: היא התחילה במושב בכנס שדרות כשחנוך ברקת הציג מה זה עסק חברתי ולמה לדעתו לא מתנהגים עם זה כראוי, לא סופרים את זה וכו'.

עוזי דיין: אחר כך לפני שנה עשינו שולחן עגול עם האוצר, עם המדינה, עם בעלי הקרנות, עם האנשים מעסקים חברתיים וגיבשו בשולחן הזה 30 אנשים עצומה שהסבירה בדיוק איך המדינה צריכה להקים קרן על הדבר הזה, לעשות מכרז, ייגשו אליו קרנות של עסקים חברתיים.

עוזי דיין: וזה בוצע כבר.

עוזי דיין: זכו בזה שתי קרנות, לדעתי יש שתיים במדינה, אין הרבה קרנות לעסקים חברתיים, במקרה הזה דואליס ו-IBM, ואנחנו מאמינים שככה עושים דברים.

עוזי דיין: הדבר השני, ועכשיו אני מגיע לענייננו, אנחנו חושבים שהחלטות צריכות להיות במגרש הפוליטי.

עוזי דיין: זה נושא שלא תמיד כל העמותות אוהבות אותו והמגזר הזה והמגדר הזה אוהב אותו, אבל לדעתי ההובלה בדברים צריכה להיות על ידי המדינה ועל ידי נציגים של הציבור.

עוזי דיין: אנחנו לא נעשה היום מושב, לא על ינון מגל ולא על אורן חזן, אני אומר את זה, כי יש בוז עמוק ככה בציבור וחוסר אמון באנשים פוליטיים, בפוליטיקאים, דרך אגב בסקר שעשינו לקראת הסקר הזה, הם מצליחים להיות רק קצת פחות למטה מצעירים שלא שירתו בצבא.

עוזי דיין: הם מקבלים 5 מ-100 והפוליטיקאים 8 מ-100.

עוזי דיין: אבל לדעתי הציבור הישראלי, לא רוצה להגיד צודק או לא צודק, אבל הוא טועה בדבר גדול אחד, מי בחר את האנשים?

עוזי דיין: הנציגים של מי?

עוזי דיין: זה האיחוד האירופאי בחר אותם?

עוזי דיין: זה דאעש הביא אותם?

עוזי דיין: זה אנחנו.

עוזי דיין: אז מה, כל אחד יעשה את החשבונות שלו, להתחיל להתנהג בעניין הזה, שלא לדבר על זה ששופכים את התינוק עם האמבטיה וכו' וכו', אבל הפוליטיקאים, אתם, צריכים להיות בסופו של דבר מממשים של הדברים.

עוזי דיין: אחד הדברים שאנחנו עושים בשביל שזה יקרה, זה לא רק המעשיות ולהגיש דברים יחסית עם עמדה ברורה ופתרונות, אלא להזמין ועדות של הכנסת שיבואו לכאן.

עוזי דיין: הוועדות הן אוטונומיות.

עוזי דיין: לפני שלוש שנים הציעו לי לעשות את הכנס בכנסת עם אירוח של הכנסת ואני סירבתי, למרות שהמון רצו, כי לדעתי הדבר הזה הוא שגיאה.

עוזי דיין: לכנסת יש מעמד משל עצמה, לוועדות הכנסת יש מעמד משל עצמן וברגע שאתה מתחיל להביא כל מיני כוחות חיצוניים וכו' אז זה ממסמס את השאלה מי באמת מוביל ועל מי האחריות.

עוזי דיין: ואנחנו יודעים את מקומנו בעניין הזה.

עוזי דיין: לכן זה שבאות שש ועדות של הכנסת, בסיבוב הנוכחי, ודנות בדברים שהן מחליטות, שהם בסופו של דבר הדברים שעל סדר היום הציבורי, לחלקן יש פה דברים מאוד ברורים שעוסקים בהם בכנס, לחלקן שייכות יותר כללית, זה דבר שמאוד מחזק את המעמד של הכנס כמי שמשתתף בקביעה של סדר היום הציבורי וזאת בעצם מטרתנו.

עוזי דיין: לכן הרבה הרבה תודה, תודה מיוחדת לאלי שיש לו הרבה זכויות כרימון, גם בכנס שדרות לחברה.

עוזי דיין: אנחנו עכשיו השנה ה-13, ומזל טוב.

אלי אלאלוף: אתה סופר שתיים שתיים?

עוזי דיין: לא, זה התחיל ב-2003, אתה פשוט לא מסכים כמה הזמן עובר.

עוזי דיין: לכן הרבה תודה וכבוד.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: תודה, עוזי, שאתה מתעקש להזמין אותנו, כל הזמן משכנע.

אלי אלאלוף: אני אמרתי לפני שבאת שאני מתרגש להיות פה בגלל ההיסטוריה האישית והמקצועית שהיה לי עם חבר נפלא ששמו עמיר פרץ.

עוזי דיין: אני חושב שאתה היית כבר בהתחלה, נכון?

אלי אלאלוף: כן.

עוזי דיין: הכנס הראשון היה ב-2003.

אלי אלאלוף: עשינו באולם.

עוזי דיין: בדיוק, באולם סינמטק 1.

עוזי דיין: ניסינו בכל מיני דרכים לפזר, באו בערך רבע מהאנשים, לדעתי, מהמושבים באולם, ניסינו לפזר אותם שזה ייראה קצת יותר מלא.

עוזי דיין: לכן אנחנו היום, כל פעם שנעלבים, מי שלא הזמינו אותו, אז אני ככה, לא נעים לי להגיד, אבל יש הרגשה טובה.

עוזי דיין: הכנס הוא יום אחד בספיר ויום אחד בשדרות, בשביל להצביע באמת על הקשר, לא על הקשר בין ספיר לשדרות, אלא הקשר שיש ויש לו מטרה, המטרות שלו הן שלוש.

עוזי דיין: אחת, לקדם את הנפת שני הדגלים, הדגל החברתי חשוב לא פחות מהדגל של הביטחון הלאומי.

עוזי דיין: אני אומר את זה בימים אלה, וזה נכון גם בימים אלה.

עוזי דיין: דבר שני, שלפריפריה יש מקום של כבוד בקביעת סדר היום הציבורי הישראלי לא פחות מהמרכז, לא יותר, אבל לא פחות מאשר המרכז.

עוזי דיין: הגישה היא גם, ובזה אני אסיים, היא חברתית כלכלית משולבת, אי אפשר לעשות שום עסק חברתי בלי כלכלה חזקה ובריאה לממן את זה, ומצד שני אין דבר כזה כלכלה טובה, מה שקוראים, על חברה שהיא שסועה ושיש בה פערים כאלה וכו'.

עוזי דיין: טוב, זה לא לכם אני אסביר את זה, אבל אלה העקרונות של הכנס.

עוזי דיין: תודה.

אלי אלאלוף: אתם רוצים לשאול, להכות את המומחה?

עוזי דיין: אנחנו מאוד משתדלים לתת מעמד ראוי, אני אומר כי היום הוא היום, לנשים, השנה הצלחנו להגיע לזה שהמשתתפים ויושבי הראש של הכנס, 43% הם נשים.

עוזי דיין: זה לא מספיק, אבל אלה התוצאות הכי טובות שיש בישראל.

עוזי דיין: בשנה שעברה היינו כמעט 50% ואנחנו מודדים ובודקים את זה מהתחלה.

עוזי דיין: זה נכון, כמובן, המגוון הזה צריך להיות לא רק נשים-גברים, אלא גם אוכלוסיות אחרות ושונות.

עוזי דיין: זה כנס, אתם תראו, תסתובבו, של צעירים, באים לפה המון צעירים ועל כך שמחתנו.

עוזי דיין: דיברתי מספיק.

<יוכבד פנחסי אדיב: אני רק רוצה באמת להודות - - -

אלי אלאלוף: לפי הפרוטוקול את צריכה להגיד את שמך ותפקידך.

<יוכבד פנחסי אדיב: ההרגשה היא שאנחנו בבית כבר, שמעו אותי מספיק.

אלי אלאלוף: אבל המכשיר הזה עוד לא מכיר אותך.

<יוכבד פנחסי אדיב: אז שמי ד"ר יוכבד פנחסי אדיב, אני יושבת ראש פורום המכללות הטכנולוגיות ובעצמי מנהלת את המכללה הטכנולוגית באריאל בקמפוס האוניברסיטה.

<יוכבד פנחסי אדיב: אני בטוחה שהגענו הביתה.

<יוכבד פנחסי אדיב: הגענו הביתה מהרבה מאוד פרמטרים שאתה הזכרת, עוזי, ואני קודם כל רוצה להודות לחבר הכנסת אלי אלאלוף, שהוא יושב ראש הוועדה, שלקח אותנו ואת הנושא שלנו, של המכללות הטכנולוגיות, מה המעמד העתידי, מה העתיד שלהם, בכלל הפעילות.

<יוכבד פנחסי אדיב: זה נושא שאנחנו מדברים בו רבות והוא לקח אותנו לכאן לכנס שדרות שהוא כנס ברמה החברתית כלכלית, איך אנחנו מייצרים מדינה נכונה יותר, מדינה טובה יותר, הן ברמה החברתית והן ברמה הכלכלית ובטח ובטח אני מסכימה איתך שהדברים צריכים להיות מוכרעים ברמה הפוליטית.

<יוכבד פנחסי אדיב: בסופו של דבר היכולת שלנו היא למשוך נושאים מסוימים של חברה, אבל כן זה צריך להיות סגור במרה הפוליטית.

<יוכבד פנחסי אדיב: הנושא של המכללות הטכנולוגיות, כשהוא מובא לתוך כנס שמבוצע בשדרות, עם החשיבות של הכנס, בטח ובטח החשיבות והאמרות שיוצאות מתוכו הן מה שנקרא מתוקשרות, מתוקשבות, משפיעות על האוזניים של כנראה מקבלי ההחלטות, אנחנו רואים במקום הזה באמת בית.

<יוכבד פנחסי אדיב: גם מהמקום שבו הוא נמצא, כאן בשדרות, אם זה בספיר, שלספיר יש מכללה טכנולוגית משל עצמה, ואם זה כאן בתוך שדרות, כי המכללות הטכנולוגיות למעשה משרתות, זו בדיוק המערכת שמשרתת את העולם הפריפריאלי, את העולם שצריך לבוא ולהגיד, תשמעו, לכל אחד מגיע ללמוד, כל אחד צריך להגיע למערכות ולרכוש מקצוע ולא לשבת על ספסלים של אבטלה, הוא צריך לתת מה שנקרא נגישות לעולם ההשכלה, עם השכלה טכנולוגית, ולאחר מכן אולי השכלה גבוהה, הוא אמור לדבר על עולם של תעשייה ופיתוח תעשייה, בטח ובטח בעולם פריפריאלי.

<יוכבד פנחסי אדיב: אבל יחד עם פריפריה, אני חייבת להגיד לכם שהוא לא מצליח למשוך את האוכלוסיות, כי אנחנו, המדינה, קצת הזנחנו את העולם של ההשכלה הטכנולוגית והוא לא מצליח למשוך את האנשים הנכונים לתחומים האלה.

<יוכבד פנחסי אדיב: מכאן אנחנו נכנסים לתוך דיון שלאן יילכו בעשור הקרוב מכללות טכנולוגיות, ממה הן נפגעות, כל התחום של השכלה טכנולוגית, ומדובר כאן על השכלה טכנולוגית של אנשים בוגרים שבוחרים את המקצועות הללו, אנחנו מדברים על איזה שהיא מציאות של מכללות שכנראה במהלך הסמסטר הבא, לא בטוח, יוכלו לשרוד, אנחנו מדברים על תקציבים שהם תקציבים לא נכונים ולא ראויים, מדובר על רבע ממה שסטודנט מתוקצב בתוך האקדמיה, מדובר על פחות מחצי ממה שמתוקצב בעולם דומה שנמצא במשרד החינוך.

<יוכבד פנחסי אדיב: כל הנושא הזה הוא לטובת מדינת ישראל, אנחנו דואגים לכוח אדם שיעבוד במפעלים, יעבוד בתעשייה, הוא כוח אדם שאמור לתת את הצמיחה למשק הישראלי ברמה החברתית וברמה הכלכלית, אנחנו מדברים על פריון.

<יוכבד פנחסי אדיב: אז הנה, זה המקום לשים את הדברים.

עוזי דיין: אתם מדברים על תואר ראשון?

<יוכבד פנחסי אדיב: אנחנו מדברים על תואר הנדסאי.

<יוכבד פנחסי אדיב: הנדסאי הוא למעשה הגורם השני בתוך מערך ההשכלה שנקראת השכלה טכנולוגית, הוא נמצא מתחת למהנדס, אבל הוא למעשה מי שמגלגל את גלגלי התעשייה.

<יוכבד פנחסי אדיב: כי בסוף אתה צריך איקס מהנדסים, אבל אתה צריך פי שלושה הנדסאים שיבקרו את המערכות, שיתפעלו את המיכון המשוכלל, שלא לדבר על טכנאים שחסרים, שלא לדבר על הכשרות מקצועיות שחסרות, שלא לדבר על זעקה שלמה של עולם התעשייה שאומר 'אין לי עובדים ומחר בבוקר אני בכלל אוציא את כל הייצור שלי החוצה למדינות אחרות'.

<יוכבד פנחסי אדיב: אז איפה הציונות ואיפה התעשייה הנדרשת ואיפה האנשים שלא יכולים להיכנס לתוך מערכות אקדמיות.

<יוכבד פנחסי אדיב: אולי גם לא צריך כל כך הרבה, צריך מגוון של תהליכים, מגוון של מקצועות.

<יוכבד פנחסי אדיב: צריך להיות איש שיהיה מהנדס, צריך להיות איש שיהיה הנדסאי, צריך טכנאי, צריך הכשרה מקצועית, צריך למתג את המקצועות האלה, צריך למשוך אליהם.

<יוכבד פנחסי אדיב: מדינת ישראל היא מדינה טכנולוגית, אנחנו יודעים שאנחנו חיים מה שנקרא על חרבנו, בין השאר אנחנו יודעים לייצר תעשייה שהיא תעשייה של מרבצי מה שנקרא היי טק וביו טק, מי בסוף יעשה את זה?

<יוכבד פנחסי אדיב: אנחנו מוקירים קודם כל את אלי ואת הפעילות שלו.

<יוכבד פנחסי אדיב: אלי הוא מעל לאיש שככה שם את הנושא של ההשכלה הטכנולוגיות במאמציו, הוא באמת חבר לנושא הזה והוא מבין את הנושא הזה.

<יוכבד פנחסי אדיב: כולנו הערכה ואנחנו באמת מבקשים מהוועדה שתיקח את הנושא ותקדם אותו קדימה ובאמת תעביר אלינו את הבשורה, כי הבשורה הזו חסרה לנו.

<יוכבד פנחסי אדיב: אני רק רוצה להוסיף עוד דבר, כי בטח ובטח מישהו ככה משמיע, המכללות הטכנולוגיות חתמו על הסכם ומה הן רוצות ולמה הן רוצות עוד כסף, אז אני אגיד את זה פה על השולחן.

<יוכבד פנחסי אדיב: אנחנו תמיד חותמים על הסכם, חתמנו על הסכם מתוך עמדת נחיתות.

<יוכבד פנחסי אדיב: התקצוב שלנו, אני חייבת להגיד, יש פה איזה שהוא גרף, הוא פחות מגן ילדים, אנחנו נמצאים כאן, הנדסאים וטכנאים, כשמדובר על מערכות שמנהלות מערכת של סטודנטים שהם משוחררי צבא, בוחרים את הלמודים האלה.

<יוכבד פנחסי אדיב: אנחנו חתמנו, אנחנו יודעים שחתמנו, חתמנו מתוך עמדת נחיתות, ידענו אנחנו רוצים להביא למערכת הזאת עוד קצת כדי לקיים אותה, אבל בסופו של דבר זו לא החלטה שלנו.

<יוכבד פנחסי אדיב: זה לא מפעל חיים שלנו, זה מפעל חיים של המדינה והמדינה צריכה להגיד אם רוצים את המערכות האלה צריך להשקיע בהם, צריך לתת להן את המקום הראוי וצריך למשוך סטודנטים לעולם הטכנולוגי על כל הרבדים שלו.

<יוכבד פנחסי אדיב: מדינות אחרות, אנחנו מכירים, מדינות ה-OECD מהללות את המקצועות של השכלה טכנולוגית, לאו דווקא של האקדמיה, אלא דווקא מתחת לכך, כי הם מבינים את היוקרה של התהליכים האלה, הם מבינים את הצורך של התעשייה.

עוזי דיין: אני צריך להיפרד מכם, כי אני צריך לשאת שם דברים.

עוזי דיין: - - - דבר שיכול להיות שהוא יכול להיות בשורה למוסדות כאלה ולרשויות והוא לא קשור לכנס, הוא קשור לפיס.

עוזי דיין: אני אשים בשנה הקרובה 40 מיליון שקל על מצ'ינג למלגות בתחומים כאלה בתנאי שהן קשורות לנושא החברתי, זאת אומרת האוכלוסיות החלשות, ושהן קשורות לפריפריה.

עוזי דיין: המצ'ינג יהיה מצ'ינג לא ישראלי, מצ'ינג ישראלי זה שקל על כל דולר, הוא יהיה שקל על שקל וכל רשות או מוסד או משהו שפועל בתחום הזה, יהיו 40 מיליון שקל שהם בעצם 80 מיליון, זה יוצא ביחד 80 מיליון שקל, ואז אם זה דבר שהוא עוזר לרשות, לקהילה, אז בתנאים שנדבר עליהם לחוד, כי מי שלומד צריך לתרום לקהילה במלגות שאנחנו נותנים, אלה מלגות של 10,000 שקל, לא מלגות יותר קטנות, ולכן אני מציע שאו מטעם הוועדה, כי הרשויות ממילא יודעות את זה ויפנו לזה, אבל אם יש לכם עמדה בזה אנחנו נשמח לשמוע ולהשתדל להתחשב.

עוזי דיין: זאת אומרת אני אשים את המלגות שביחד בסך הכול יעשו בערך 120 מיליון שקל מלגות של - - -

אלי אלאלוף: פנייה ישירה של המכללות למפעל הפיס או דרך רשויות?

עוזי דיין: יוצא קול קורא וכל אחד יכול לפנות, אבל כל דבר שהוא מגובה ביחד עם זה שהרשות אומרת או שאנחנו שותפים לרשות או שאנחנו תומכים בזה, אפילו רק באמירה, זאת אומרת 'זה טוב לנו' וכו', אז זה פתוח.

עוזי דיין: השנה אני הוצאתי על זה 20 מיליון שקל ותוך שבועיים זה נגמר.

עוזי דיין: זאת אומרת זה לסטודנטים תואר ראשון מוכר על ידי המל"ג - - -

<קריאה: כאן הבעיה.

עוזי דיין: אני יודע.

עוזי דיין: לכן אני אומר, אם אנחנו נשקול וכו' להרחיב את זה ובתנאי שזה משרת את הקהילה ואת הרשות וכו', לא המדינה אלא הקהילה והחברה והרשות המקומית הרלוונטית, אז זה יכול לעזור לפחות לחלק מהאוכלוסייה.

עוזי דיין: זה לא סכום שפותר את כל הבעיות, אבל בכל זאת 120 מיליון שקל זה - - -

אלי אלאלוף: הייתי רוצה לתקן אותך רק בעניין אחד לפני שתלך.

אלי אלאלוף: אל"ף, כי אני לא פוליטיקאי, זה לא מקצועי - - -

עוזי דיין: אתה פוליטיקאי כמו שאני גנרל, לא יעזור לך.

אלי אלאלוף: אני אל-אלוף אחר, אני לא אלוף.

אלי אלאלוף: לצערי, ואני אומר אחרי רק שמונה חודשים של פעילות פוליטית, אל"ף, לפוליטיקה יש עוצמה אדירה ואני מסכים איתך בנקודה הזו.

אלי אלאלוף: נקודה שנייה, נגד העשייה העצומה של הפוליטיקאים יש תקשורת מאוד מאוד מאוד לא אובייקטיבית בעבודה של הפוליטיקה.

אלי אלאלוף: אני חושב שבתקציב הנוכחי נעשו הרבה מהפכות שלא זכו אפילו לרבע כותרת, כי להתעסק בנושא הבשר והיבוא של מאפיות של יבואנים וכו' זה לא פחות חשוב - - -

עוזי דיין: - - - היא לא המכללה הטכנולוגית.

אלי אלאלוף: בסדר, אבל שנדע שיש עשייה אצל הפוליטיקאים שהיא לא רעה, יחסית.

עוזי דיין: אני אומר, במקרה הזה כיוון שהפיס הוא חברת מניות המוחזקות על ידי הרשויות המוניציפאליות, אז זה יצטרך להיות מכוון גם ל - - -

<יעקב דור: נושא ההנדסאים מופלה כמעט בכל פרמטר בעולם המלגות.

עוזי דיין: אני מכיר.

<יעקב דור: אין כמעט שום גוף או ארגון ישראלי, פרט לכמה דברים שעשינו בשנים האחרונות, שנותן מלגות להנדסאים.

<יעקב דור: המלגות היחידות שמגיעות זה לאקדמיה, למוסדות של המל"ג, כמו שאמרת.

<יעקב דור: אם מפעל הפיס יפתח את הנושא הזה גם לעולם ההנדסאים זה יביא בשורה למעל 30,000 סטודנטים במערכת שהיום לא מסוגלים ולא יכולים להגיש.

<יעקב דור: גם בשנה הנוכחית.

עוזי דיין: - - - לפתוח את זה וחוץ מזה אמרתי כלפי הוועדה, אם היא רוצה באיזה שהיא צורה להתערב בזה, אז לפחות נקשיב מאוד בתשומת לב.

אלי אלאלוף: תודה.

עוזי דיין: תודה רבה.

אלי אלאלוף: מישהו ממשרד הכלכלה פה?

<שולי אייל: כן.

אלי אלאלוף: מישהו רוצה לפתוח או אתם רוצים שאני אגיד את הכוונות שלנו?

<יוכבד פנחסי אדיב: אני רק רוצה להוסיף עוד משהו אחד קטן, ככה לסכם את הדברים, כי עוזי נתן פן אחד שיכול להוביל - - - קודם כל לשים את הנושאים על השולחן, זה הנושא של מלגות, אז זה מצוין, זו פריצת דרך.

<יוכבד פנחסי אדיב: אנחנו באמת מסתכלים על מה שנקרא טווח קצר, טווח ארוך.

<יוכבד פנחסי אדיב: על הטווח הקצר דיברנו, אנחנו משוועים למשאבים ואנחנו משוועים לשינוי, אבל אנחנו גם מסתכלים קדימה.

<יוכבד פנחסי אדיב: אנחנו אנשים אופטימיים ואנחנו באמת מסתכלים קדימה וקוראים לוועדה באמת לייצר הסדרה במערכת לטובת כולנו, לטובת המדינה.

<יוכבד פנחסי אדיב: יש לייצר כאן הסדרה במערכת מבחינת תקציב, מבחינת צרכים, מבחינת איגום משאבים, מבחינת כל תהליך שיוכל להביא לאיזה שהוא סוג של מועצה שתטפל בהשכלה הטכנולוגית כמות שהיא מרמת ההנדסאי למטה, הכול בראייה של עולם תעשייתי, בעולם של מקצועות, בעולם של פריון, בעולם של הצלחה, ואני מבקשת שהוועדה תקרא להשוואה של מעמדו של הסטודנט, על תקציבו ותקצובו, סטודנט הנדסאי בהקבלה לסטודנט האקדמי, משום הרציונל שעומד מאחורי העניין שאומר כמה עולה להכשיר הנדסאי אל מול כמה עולה להכשיר מהנדס.

<יוכבד פנחסי אדיב: כשאנחנו מסתכלים על המערכת, על המחשוב ועל הציוד ועל המרצים שנדרשים, על הפסיליטיז שהסטודנט אמור לשבת שם, זו זכות בסיסית שלו לשבת בתוך קמפוס מפואר, וכן, צריכה סוף סוף להינתן אמירה ולהגיד שהכסף והתקצוב צריך להיות שווה, סטודנט הנדסאי אינו מופלה מסטודנט אקדמאי.

אלי אלאלוף: כן.

אלי אלאלוף: עוד מישהו?

אלי אלאלוף: זה דיון פתוח.

<אסף מנוחין: אני, ברשותך, מרגיש קצת לא נוח ואני רוצה להסביר.

<אסף מנוחין: פורום המכללות הטכנולוגיות, זה נשמע שהוא מכיל את כל מערכת המכללות הטכנולוגיות, בעצם זה מייצג את המכללות הטכנולוגיות שהן בפיקוח מה"ט.

<אסף מנוחין: הם מדברים מתוך מצוקה ואני איתם ואיפה שאני יכול אני משתדל לעזור ואני שותף בחלק מהדברים, אבל אנחנו חיים בתוך עולם שיש בו מספר דברים במקביל, תהליכיים.

<אסף מנוחין: מועצת ההנדסאים והטכנאים המוסמכים, גוף שהוקם ואמור לתת חלק מהמענה לדברים ואולי צריך, הוא לא עלה פה על השולחן, אבל אולי צריך לתת לו יותר כוח, יותר עוצמה, הוא יכול לתת חלק מהמענים בדברים.

<אסף מנוחין: במשרד החינוך התפיסה היא שונה.

<אסף מנוחין: אני מכיר את מה שהפורום מייצג, במשרד החינוך הקונספט הוא שונה.

<אסף מנוחין: אנחנו מדברים היום על מכללות קטנות במשרד החינוך, התפיסה שלנו של כיתה או מכללה לטכנאים/הנדסאים, זה מוביל את החינוך הטכנולוגי הבית ספרי.

<אסף מנוחין: יש לי כיתה פה בשדרות, יש לי שתי כיתות בבאר שבע.

אלי אלאלוף: יש לי בקשה של טרמינולוגיה.

אלי אלאלוף: מה זה 'יש לי'?

אלי אלאלוף: יש מערכת החינוך, זה לא הכסף - - - עוזי ברח לי, זה לא הקופה של אבא שלו ולא של - - - תשתמשו בטרמינולוגיה ממלכתית.

אלי אלאלוף: מה זה יש לי?

אלי אלאלוף: זה בא מהבית?

אלי אלאלוף: תגיד אני מנהל מערכת של המדינה, תשתמשו בזה, מספיק עם השפה של רס"רים בצה"ל.

<אסף מנוחין: יש במערכת החינוך כיתה בשדרות, שאם היא תלך לפי הקונספט הזה היא תיסגר.

<אסף מנוחין: יש שתי כיתות בבאר שבע, של טכנאים/הנדסאים, שייסגרו.

<אסף מנוחין: יש בערד, בדימונה, בפריפריה החברתית הכלכלית.

<אסף מנוחין: כלומר ברגע שהולכים על איזה שהוא מודל צריך להבין ששליש מהמערכת של טכנאים והנדסאים היא בעצם בפיקוח של משרד החינוך ועם המערכת הזאת יש שם כשש-שבע מכללות גדולות וכל השאר הן בעצם עוגן בית ספרי שמרים את כל החינוך הטכנולוגי בבית הספר ואם נפגע בו אנחנו עלולים ליצור פה איזה שהוא נזק הרבה יותר רציני.

אלי אלאלוף: אז יש לי משפט מאוד פשוט.

אלי אלאלוף: לא מתכוונים לסגור שום מערכת, אבל לתאם, לייעל, לשפר ולאחד אותן במטרות מאוד מוגדרות.

אלי אלאלוף: מה שנעשה במשרד החינוך זה שונה, משרד הכלכלה, זה לדעתי ידוע גם לשר בעבר ולשר שעזב באמצע, יש הרבה מה לשפר.

אלי אלאלוף: אני אגיד לכם את זה בצורה הכי גלויה, מטרתנו להעביר את הכול ת"פ משרד החינוך, כמו ות"ת באוניברסיטאות, כל נושא המכללות, כל החינוך הטכנולוגי.

אלי אלאלוף: אין שום סיבה, ואני אומר את זה מידע אישי לא קטן, שמערכת של 15,000 ילדים במסגרת הקורסים למיניהם יישארו שבויים, אני קורא לזה, של משרד הכלכלה שהיא מערכת בעיניי לא מספיק מקצועית, בעיניי לא מספיק מפותחת וכו'.

אלי אלאלוף: ולא רק בעיניי, אני יכול לדבר גם בשם כמה חברי כנסת שגם כן - - - לכן המהלך הזה הוא מהלך כולל שיכלול גם מבנה ארגוני אחר, גם תכנים אחרים, גם רצף של הכשרות המתאימות לחינוך טכנולוגי.

אלי אלאלוף: זה לא יהיה שמה שיש יישאר, אני מודיע לכם.

אלי אלאלוף: זה לא יהיה.

אלי אלאלוף: כשאנחנו נדון בתקציב במאי, יוני, יולי, אנחנו נביא הצעה אחרת שנגבש אותה איתכם, נתלבט איתכם, אבל פה האחריות היא על הפוליטיקאים.

אלי אלאלוף: אנחנו הולכים לשינוי מהותי של המערכת, וזה בשיתוף פעולה עם כולם.

אלי אלאלוף: כרגע אי אפשר עוד להגיד שהתחלנו עם שר הכלכלה החדש, אבל נעשה את זה בהקדם האפשרי.

אלי אלאלוף: יש מודעות לנושא הזה ונשנה.

אלי אלאלוף: המצב הוא לא טוב, גם אצלכם לא טוב, שלא תחשבו שיש - - - אם אנחנו עושים מהפכה, עושים אותה כוללת.

אלי אלאלוף: אני מציע לכם, תיכנסו לאתר האינטרנט, וזה לא אני שמתחיל, הפוליטיקאים הם בסוף המסלול, אנשי המקצוע אמורים להביא את הצעות התכנון - - - המהפכה של המזון, יבוא ויצוא והובלה וכו', זה מהלך אדיר שאפשר גם פה להכניס בנושא הזה.

אלי אלאלוף: אנחנו באמת התבססנו בהתחלה על המצב של המכללות, שהוא באמת עגום, בלתי נסבל, אבל מצד שני כל החינוך הטכנולוגי הוא בשלופים והגיע הזמן שנכניס את זה קצת יותר.

אלי אלאלוף: במקרה אני מכיר את הנפשות הפועלות במשרד החינוך קצת יותר מזמן.

<שולי אייל: אני רק אציין לפרוטוקול, יש בעולם של משרד הכלכלה מעל 30,000 סטודנטים הנדסאים, בי"ג-י"ד יש בערך כ-7,000, 6,000 סטודנטים שלומדים, אז התקצוב של ה-6,000 האלה הוא בעצם פי שניים מהתקצוב - - -

אלי אלאלוף: תעשו לי טובה, בואו לא ניפול כל פעם על בעיות תקציב.

אלי אלאלוף: עכשיו אני מומחה, אתה רוצה שנגיד לך כמה אתה רוצה לשים פה?

אלי אלאלוף: אנחנו עושים כדי שיהיה שינוי מהותי.

אלי אלאלוף: אנחנו באנו לאוצר לפני כמה ימים, אנחנו לא אומרים 'טוב, תנו לנו את כיבוי האש של הגרושים עכשיו'.

אלי אלאלוף: זה לא מה שמעניין, אני בטוח שגם אתם, זה המעמד האמיתי של החינוך הטכנולוגי במדינת ישראל ומתוך זה המעמד של כל המוסדות ושכולם יהיו ברמה הנדרשת ובתקצוב הנדרש.

אלי אלאלוף: תאמינו לי, אחרי שהתנסיתי בחוק אחד מטורף כמו חוק המזון, אני מאוהב בחוק ההסדרים, למרות שהתדמית היא קטסטרופה, אבל - - -

<קריאה: אפשר להתחיל מהלכים.

אלי אלאלוף: כן, פה אפשר לעשות ואני רואה את זה וזה הדבר הראשון שביקשתי משר האוצר והוא אמר 'תתחיל לעבוד'.

אלי אלאלוף: למנכ"ל האוצר יש תכנית ואג'נדה שלו ופורום האג'נדה שלו זה שינוי המעמד של החינוך הטכנולוגי.

אלי אלאלוף: זה ברור, זה כבר קיים.

אלי אלאלוף: זה כבר לא שאני אשכנע, אולי, לא, זו עובדה.

אלי אלאלוף: זה יהיה בחוק ההסדרים הבא, אני אומר לכם, הסעיף של החינוך הטכנולוגי יהיה ויהיה בולט וזה הרבה כסף שמתווסף.

אלי אלאלוף: פה אנחנו ראינו במזון, בבשר, בכל השטויות האלה, כמה כסף יש לטובת הציבור שלצערי לא מנוצל נכון.

<עידו חגי: במבט לתמונת העתיד אני רוצה רגע להתחבר למה שכולם יודעים למעשה וזה ידוע גם במחקרים של בנק ישראל ב-15 השנה האחרונות וגם במחקרים של ה-OECD, שההון האנושי הטכנולוגי מעלה פריון, מעלה צמיחה.

<עידו חגי: כשאנחנו יושבים פה בכנס שדרות אני עכשיו רוצה להסתכל על נקודת המבט לא של כלכלת ישראל, שזה יביא לצמיחה, אני רוצה דווקא לראות איך זה פותר את הבעיה של פער המעמדות ופער ההכנסה במדינת ישראל, איך זה נותן מענה לאזרח בפריפריה הגיאוגרפית ובפריפריה החברתית שנותן לו מקצוע, מקצוע שהוא יכול להיות יצרני, עם גאווה.

<עידו חגי: זה מקצוע מאוד מאוד איכותי ואני חושב שהמגמה במדינה, ברפורמה שנעשה, היא גם להביא לכך שהתפיסה של ההשכלה הטכנולוגית, ההכשרה המקצועית, החינוך הטכנולוגי, יהיה לו מעמד לא פחות ממעמד של השכלה אקדמית.

<עידו חגי: אנחנו התבלבלנו.

<עידו חגי: המחקרים מוכיחים היום שהכפלה של כמות הסטודנטים האקדמיים במדינת ישראל היא חשובה להשכלה, אבל במבחן הפרט, הסטודנט האקדמי, את היכולת שלו להשתכר בכבוד היא לא מקדמת.

<עידו חגי: זה העלה את הפריון ב-10 השנים האחרונות רק ב-7%, זה לא תורם, והמדינה לא קיבלה את ההחלטות הנכונות ואנחנו מברכים על ההתפכחות הזאת.

<עידו חגי: ההשקעה הזאת תביא להצלחה.

<עידו חגי: אני חושב שההחלטה הזאת של הרפורמה תחזק לא פחות את החינוך הטכנולוגי, כי כפי שאסף אמר, במשרד החינוך הכיתה של י"ג-י"ד שהיא תהיה גורם מושך תמשוך את החבר'ה כבר בחטיבת הביניים לבחור את המסלול הזה.

<עידו חגי: יש לנו תפקיד חשוב מאוד בלשנות את התדמית של העבודה הקשה, של ההשקעה בחינוך הטכנולוגי.

<עידו חגי: אנשים צריכים להבין שתכנית הלימודים של ההשכלה הטכנולוגית, של הנדסה יישומית, היא תכנית לימודים מאוד מאוד קשה.

<עידו חגי: אנחנו עכשיו לא רוצים תמיד לבוא ולהשוות את עצמנו לאקדמיה, אנחנו בזכות עצמנו בעולם, ההשכלה הטכנולוגית היא קיימת בזכות עצמה בעולם.

<עידו חגי: המודלים בגרמניה, בשוויץ, במדינות ה-OEDC ואנגליה הם לא תחת חסות האקדמיה, זה תחת ההשכלה הטכנולוגית, שזה מנוע צמיחה מספר אחד בעולם.

<עידו חגי: חשוב להדגיש את הנושא הזה, חשוב לראות איך מפתחים את הנושא הזה, כי אין ספק שהמדינה היום בבעיה.

<עידו חגי: אנחנו מכירים את הבעיות הכלכליות, אנחנו מברכים על ההובלה ואנחנו מברכים שההובלה באוצר, שהם קובעי המדיניות בשנים האחרונות, התקציב, המדיניות הכלכלית תקציבית, בסופו של דבר הפוליטיקה של הקצאת המשאבים היא אשר קובעת, ואני מחזק את ידך בהובלה, גם על השינוי המבני שהוא החשוב וגם כמובן המשאבים.

<עידו חגי: המשאבים הם חשובים ואנחנו מברכים על המהלך הזה ונשמח להיות שותפים כדי להביא את זה הלכה למעשה.

<עידו חגי: כל אחד ואחד במכללה, באי המכללה, אוכלוסייה שבאה עם השכלה ופרופיל לא תמיד טוב, צריך לשים פה על השולחן, שאחת המהפכות הנדרשות היא בפיתוח המיומנות המתמטית מדעית של התלמידים במדינת ישראל.

<עידו חגי: בוגרי מערכת החינוך במדינת ישראל היום לצערנו, רמת הידע שלהם במתמטיקה ומדעים היא נמוכה והיא לחלקם לא מספיקה כדי לעמוד בהצלחה בלימודי ההנדסה היישומית של ההנדסאים.

<עידו חגי: יש פה מהלך שנדרש להתחיל מכיתה א'.

<עידו חגי: אנחנו לא צריכים לחזק רק את ה-5 יחידות מתמטיקה, אנחנו צריכים לחזק את המיומנות של כל ילד וילדה במדינת ישראל בשפה ובאוריינות המתמטית, שתהיה להם ההזדמנות ללמוד לימודים טכנולוגיים ולהצליח בחיים.

<עידו חגי: להתפרנס ולממש את חייהם.

<עידו חגי: יש בעיה מאוד מאוד קשה ואנחנו לא מודעים לה, אנחנו ביום יום במכללות חותרים ונחושים להביא את אותם סטודנטים להצלחה, אבל קשה לנו בלימודים של שנתיים לגשר על פער של 12 שנה במיומנות מתמטית מדעית.

<עידו חגי: אנחנו פה בכנס שדרות לחברה וצריכים לשים את האמת גם על השולחן.

<עידו חגי: הנושא הוא גם לפתחה של מערכת החינוך, אנחנו צריכים לחנך לערכים ולהקנות מיומנויות.

<עידו חגי: המטרה היא לא תעודת בגרות, המטרה היא מיומנויות שיאפשרו לכל נער ונערה במדינת ישראל לממש את עצמם בחיים.

<עידו חגי: היום, לצערי, הרבה מהדור הצעיר פוחדים לבוא למסלול הטכנולוגי כי אין להם את הכלם והמיומנויות וזה אחד הדברים שצריכים לראות איך עושים.

<עידו חגי: אין לי ספק שברגע שיקצו הרבה משאבים לתחום של ההשכלה הטכנולוגית אחרי גיל 18 אנחנו נדע בטווח המיידי לתת פתרונות למדינת ישראל, אבל אם גם מערכת החינוך, וזו פעולה קצת יותר ארוכה, גם תתכוונן לנושא הזה אז המדינה תרוויח וכל האזרחים ירוויחו ובטח ובטח התושבים והאזרחים בפריפריה.

<עידו חגי: תודה.

<דב תמיר: אני קודם כל גם מודה לך וחייב להגיד שאני מכיר אותך גם במערכת העשייה כביצועיסט גדול הרבה שנים.

<דב תמיר: אני רוצה להגיד את זה פה, כי אתה גם מיוזמי הקמתו בשעתו של תיכון עירוני מקיף ח' שהיה בסמוך למכללה ואתה גם היית אחראי על - - -

אלי אלאלוף: אני לא הנושא, הנושא הוא חינוך טכנולוגי.

<דב תמיר: ועל פרויקט גדול שהיה פה בכל האזור הזה של מנהיגות צעירה, שהבאנו אותם לרמה של כניסה לבתי ספר להנדסאים בשעתו.

<דב תמיר: היום המערכת נמצאת בקשיים עצומים, כולם יודעים את זה.

<דב תמיר: התכניות המתגבשות כרגע לפתרונות ארוכי טווח הם מצוינים ואני בטוח שבסופו של דבר יהיה פה פתרון כולל ואיכותי, אבל אני רוצה להגיד לך שכבר היום יש חלק מהמכללות הטכנולוגיות שלא משלמות משכורות לסגל.

<דב תמיר: אני מדבר עכשיו על המכללות של המבוגרים שבמסגרת משרד הכלכלה.

<יוכבד פנחסי אדיב: הנדסאים בוגרים.

<דב תמיר: צריכים כרגע איזה שהוא פתרון ביניים על מנת לתת אוויר לנשימה כי אחרת אנחנו נגיע אחרי חוק ההסדרים למצב שבעצם חלק מהמכללות האלה של היום לא ישרדו.

<דב תמיר: לשמחתי המכללה שלי לא במצב הקשה הזה, בגלל כל מיני פעילויות שאנחנו עושים מחוץ לנושאים שקשורים למשרד הכלכלה, ואתה גם יודע שמשרד הכלכלה חייב היום כ-50 מיליון שקל למכללות ויש הסכמה לחוב הזה, זאת אומרת זה לא משהו שקשור בהסכם כזה או אחר - - -

אלי אלאלוף: חובות עבר.

<דב תמיר: והם מתקשים לשלם את זה.

<דב תמיר: יש פה, הבנתי, קושי פיזי מקצועי, מדברים על מחשוב וכו'.

<דב תמיר: זה לא מעניין אותנו, זאת אומרת מה שקורה היום - - -

אלי אלאלוף: ממה זה נבע?

אלי אלאלוף: פעם ראשונה אני שומע מכם על החוב הזה.

<דב תמיר: זה הופיע גם בתקשורת, המערכת יודעת את זה, היא מודה בזה - - -

אלי אלאלוף: ממה זה בא?

<שולי אייל: החוב הוא כבר פחות מ-50 מיליון, אבל בהחלט יש חובות עבר שהמערכת לא טיפלה בהם כראוי.

<שולי אייל: יש עכשיו ריכוז מאמץ, גם כלכלן וגם החלפת מערכת תשלומים.

<שולי אייל: אני מקווה מאוד שבחודשיים הקרובים הכול ייסגר, זה המון תקנות, המון - - -

אלי אלאלוף: הילה, בבקשה תרשמי.

<שולי אייל: כן, הבעיה מוכרת.

אלי אלאלוף: בידיים של מי זה היום באוצר?

<שולי אייל: הבעיה היא לא באוצר, הבעיה אצלנו.

אלי אלאלוף: אתה אומר תוך חודשיים, מה יקרה בחודשיים האלה?

<שולי אייל: אנחנו עובדים על זה באופן יומיומי, הבאנו כלכלן חדש, הרבה יותר מוכשר מהקודם - - -

אלי אלאלוף: כלכלן מהמערכת של - - -

<שולי אייל: כן, - - - הוא בתהליך מואץ עם החשבות, חלק מהכספים שוחררו כבר השבוע, חלק בשבוע שעבר, זה בתהליך ואני מקווה מאוד שנתגבר על הפער הזה בטווח של חודשיים.

אלי אלאלוף: מה יסגרו?

אלי אלאלוף: ישלמו?

<שולי אייל: ישלמו.

אלי אלאלוף: טוב.

<עידו חגי: להערכתי נדרש סיוע של אגף התקציבים למשרד הכלכלה לגשר על הפער והמספרים ידועים ומאושרים, ואם יקדימו לנו מקדמות גם על הפער של ההפרשים, זה מאוד מאוד יסייע לאגף הכלכלה ולשולי אייל לתת לנו מענה.

אלי אלאלוף: אתה יכול מדי פעם לעדכן אותי?

<דב תמיר: רק להשלים את מה שהתכוונתי.

<דב תמיר: כמו שגם יוכי ציינה, נחתם הסכם ובהסכם היו כוונות.

<דב תמיר: זאת אומרת כל צד היה צריך לעשות את שלו, אנחנו היינו אמורים להעלות את מספר הבוגרים, להתייעל, לעשות פעולות כאלה ואחרות, המשרד היה אמור לתמוך בשינויים פדגוגיים על מנת לעזור ושאנחנו נוכל להתאים את עצמנו לאחוז יותר גבוה של בוגרים ופה בקטע הזה לא נעשה שום דבר.

<דב תמיר: אני לא בא כרגע למתוח ביקורת על העבר, אני בסך הכול בא להגיד שכרגע אנחנו נמצאים באיזה שהוא מצב שהולך להסתיים, של רשת ביטחון, ועד שחוק ההסדרים ועד שההחלטות החדשות ייכנסו לתוקף זה לוקח זמן.

<דב תמיר: חייבים את רשת הביטחון להמשיך במתכונתה הנוכחית או האחרונה, כפי שבזמנו הוחלט עליה, כי אחרת, כמו שהתחלתי להגיד, יש כבר מכללות שלא משלמות משכורת והאחרות יצטרפו ובסופו של דבר הכוונה היא, שכשחוק ההסדרים וכל מה שאתה מוביל יתממש, שנישאר בחיים, כולנו.

<ליאת הלבץ: קודם כל אנחנו מברכים על השיח וטוב לדעת שבאמת יש התגייסות לעשות רפורמה נרחבת, כי זה לגמרי הכיוון הנדרש.

<ליאת הלבץ: זה לא רק עניין תקציבי, זה לא רק עניין מערכתי, זה הכול ביחד.

<ליאת הלבץ: עם זאת היה פה איזה שהוא שיח על פרקטיקה, בואו נדבר על פרקטיקה, ונכון ש - - - אני מדברת על עוד שנה מעכשיו, רק, עד שחוק ההסדרים יתחיל לזוז.

<ליאת הלבץ: כרגע יש בעיות מול מה"ט בצורת ההתנהלות.

<ליאת הלבץ: אני חושבת שהוועדה צריכה להכיר את זה ולדעת את זה.

<ליאת הלבץ: רק לדוגמה מהתקופה האחרונה, נפגשנו בתחילת ספטמבר, ב-2.9 נפגשנו עם המנכ"ל ושר הכלכלה, עם הנציגים של המשרד, גם שולי היה בפגישה, קיבלנו את תמיכת השר לנושאים שאנחנו רוצים לקדם, אם זה בנהלים מול מה"ט מבחינת מעמד הסטודנט והתקנות ויישום של חוק הסטודנט במכללות הטכנולוגיות, מכיוון שהם סטודנטים לכל דבר ועניין.

<ליאת הלבץ: קיבלנו תמיכה גם מהמנכ"ל וגם מהשר, הם אמרו לנו אוקיי, בואו נצא מפה, נעשה את הפגישות הנדרשות מול המחלקות הרלוונטיות, ביקשו מאיתנו להגיש אפילו הצעת חוק בנושא ספציפי שסוכם עליו, אנחנו עשינו את חלקנו בעסקה, גם הגשנו - - -

אלי אלאלוף: איזה נושא ספציפי?

<ליאת הלבץ: נקודות הזיכוי, להשוות את נקודות הזיכוי במס להנדסאים, כמו שאקדמאים מקבלים.

<ליאת הלבץ: הצעת החוק גובשה, מירב בן ארי הגישה אותה.

<ליאת הלבץ: הצעת החוק הוגשה, מעבר להצעת החוק היה גם נושא של מעונות יום בקמפוסים, מול משרד הכלכלה, גם זה כבר מתקדם.

<ליאת הלבץ: הדבר היחיד שלא מתקדם מאותה פגישה זה הפגישה שלנו עם מה"ט ביחד עם נציגי משרד הכלכלה.

<ליאת הלבץ: היא נדחתה ארבע פעמים, אנחנו כבר שלושה חודשים מאז התאריך, זה נראה לנו אבסורד שאנחנו לא מצליחים להיפגש עם הגורמים אחרי שהמנכ"ל והשר התוו בצורה ברורה בפגישה שזה נושא חשוב, זה נושא שצריך להתייחס אליו, זה נושא שצריך להתקדם איתו.

<ליאת הלבץ: אנחנו פעם אחת לא דחינו, זה כל הזמן הם דוחים, זה אבסורד.

<ליאת הלבץ: אומרים לנו 'זה לוקח זמן', לוקח זמן לתאם פגישה?

<ליאת הלבץ: לוקח זמן אולי לעשות תהליכים, אבל הפגישה עוד לא קורית.

<ליאת הלבץ: זו התנהלות שמשליכה בסופו - - - נכון שזה אמנם נראה נושא פעוט, אבל בסופו של דבר זה משליך על כל ההתנהלות של המערכת והמערכת נראית ככה.

<ליאת הלבץ: כתוצאה מזה באמת כל הנושאים עולים פה שוב ושוב.

<ליאת הלבץ: אנחנו בדיון הזה שוב ושוב.

<ליאת הלבץ: המכללות הטכנולוגיות והחינוך הטכנולוגי בכלל, כמה שאני הצעירה, נראה לי, בשולחן, אני כבר ארבע שנים בתוך הדבר הזה - - -

אלי אלאלוף: אל תדאגי, אמר שמעון פרס, גם המום הזה עובר.

<ליאת הלבץ: אני צופה כרגע, אם המצב ימשיך כמו שהוא היה עד עכשיו, שאני אצטרך להיות בתוך הדבר הזה עוד הרבה שנים.

<ליאת הלבץ: אז אני מקווה באמת שנוכל ביחד להצליח להביא את השינוי הנדרש.

אלי אלאלוף: שולי, יש משהו?

<שולי אייל: ראשית, כבוד חבר הכנסת, אני שומע פעם ראשונה את הדבר זה בחוק ההסדרים, לאחד את המערכות.

<שולי אייל: אני רק מציע שהנושא ייעשה בזהירות.

<שולי אייל: זה לא מקרי שהאגף להכשרה מקצועית נמצא במשרד העבודה לשעבר, משרד התמ"ת, החיבור עם - - -

אלי אלאלוף: זה מאוד מקרי.

<שולי אייל: הוא לא מקרי בעיניי.

<שולי אייל: גם אם רואים מודלים בעולם, יש לא מעט מערכות חינוך טכנולוגי מפוצלות, הקשר עם המעסיקים, התעשייה, שירות התעסוקה.

<שולי אייל: אני רק לדוגמה השבוע מרים כנס בתל ארזה עם שירות התעסוקה למעסיקים, יריד.

<שולי אייל: משרד החינוך פחות מוכוון לזה.

<שולי אייל: שתיים, גם משרד החינוך לא בדיוק הצטיין בחינוך הטכנולוגי בשנים האחרונות - - -

אלי אלאלוף: - - - אני אומר, אני לא פה ולא שם.

<שולי אייל: בסדר, אני מציע לך באמת, חבר הכנסת - - -

אלי אלאלוף: אני מציע, תקראו את החוק של דוברת, הוא קיבל גושפנקה מ - - -

<שולי אייל: לפני שנה וחצי שמונה בתי ספר שלנו עברו למשרד החינוך.

<שולי אייל: אני מציע לך, באמת, בצורה בלתי אמצעית, ללא אף אחד, ללא משרד החינוך ולא במשרד הכלכלה, להיפגש עם שמונה מנהלי בתי הספר, לפני שאתם חושבים שהפתרון הוא להעביר את כל בתי הספר למשרד החינוך ולשמוע מה דעתם - - -

אלי אלאלוף: באיזה בתי ספר?

<שולי אייל: שמונה בתי ספר של עמל, אורט, עתיד, שהיו אצלנו ועברו למשרד החינוך.

<שולי אייל: שנה וחצי אחרי שווה ללמוד מה חושבים המנהלים - - -

אלי אלאלוף: למה עשו את זה?

<שולי אייל: פיתו אותם בכסף.

<שולי אייל: הם קיבלו יותר כסף במעבר.

<שולי אייל: אני בשבוע שעבר שוחחתי עם נשיא התאחדות התעשיינים, שמחזיק בדעה כמוך, להעביר את בתי הספר למקום אחד, וכשרק התחלתי לדבר על שמונה מנהלי בתי הספר הוא אמר לי, 'אני יודע, נפגשתי איתם, כולם מאוכזבים מהמעבר, כולם היו שמחים לחזור חזרה למשרד הכלכלה'.

<שולי אייל: לכן שווה גם ללמוד את זה.

<שולי אייל: לפני שבוחנים מהלך כזה, שווה ללמוד לפחות מהפיילוט מה קרה.

אלי אלאלוף: זה היה בשנה האחרונה?

<שולי אייל: זה קרה בתחילת שנת הלימודים הקודמת, המהלך.

<שולי אייל: המערכת שלנו שונה, המערכת שלנו, אני חושב שהמצוקה של המכללות היא כואבת, היא אמיתית.

<שולי אייל: לגבי נושא התאמות פדגוגיות, אני שבעה חודשים בתפקיד, הגעתי לאחר שירות צבאי ארוך וממושך, פרשתי מצה"ל, מצאתי מערכת לא טובה.

<שולי אייל: המה"ט לא נותן שירות טוב למכללות שלנו, אמרתי את זה למשל בנוכחות פורום המכללות, לא הלך לקראתם בהתאמות פדגוגיות, משיקולים מקצועיים שלהם, דרך אגב, הם עדיין מחזיקים בדעה שלא צריך לעשות להם הקלות נוספות.

<שולי אייל: אני מחזיק בדעה שונה, אבל היום זה כבר לא תלוי רק בי, זה תלוי במועצה שאנחנו חברים בה, מועצת ההנדסאים והטכנאים, שאנחנו צריכים לקבל החלטות שם.

<שולי אייל: אין לי ספק שכל עוד כרכנו את הדפלום עם התקצוב אנחנו נהיה חייבים לעשות הקלות מסוימות, אם לא, אנחנו נשפוך את המים עם התינוק.

<שולי אייל: אני שבעה חודשים בתפקיד, זה בערך כנס עשירי שאני יושב בו שבו מדברים על תקצוב המכללות.

<שולי אייל: לא קורה שם כלום.

<שולי אייל: לא קורה כלום.

<שולי אייל: אם פה תלך ל - - -

אלי אלאלוף: - - - מצטרף אליך.

<שולי אייל: אם תלך פה למכללת ספיר תמצא מוסד אקדמי ומוסד להנדסאים.

<שולי אייל: אם אותו מרצה, וזה קורה, יעביר קורס באותו נושא בדיוק במוסד האקדמי ובמוסד ההנדסאים הוא יקבל במוסד האקדמי שכר יותר מכפול ממה שהוא מקבל בזמן שהוא מרצה אצלנו.

<שולי אייל: המערכת דורשת מהם להתייעל, הם צריכים להתייעל, המערכת דורשת מהם דפלום גבוה, אבל כשאתה מצפה שמהנדס שיבוא להרצות במכללה יקבל 110 שקל לשעת הוראה, זה פחות משעת הוראה פרטית של מורה למתמטיקה או לאנגלית או פחות ממה שאני משלם למורים - - -

<יעקב דור: היית אופטימי, 70 זה המספר האמיתי.

<שולי אייל: במקרה יש לי קרוב משפחה, הוא מרוויח 110, אז כנראה בטכניון יש יותר כסף.

<שולי אייל: אנחנו כאילו דורשים מהם, דרשנו מהם להתייעל אבל תכל'ס לא נתנו להם את הכלים, לא נתנו להם כלים, בואו נהיה כנים, לא נתנו להם את היכולת באמת להרים את הרמה.

<שולי אייל: אם אנחנו רוצים שהם ירימו את הרמה צריך לתת להם, אין מה לעשות.

<שולי אייל: כסף מביא רמה.

<שולי אייל: לפעמים כסף לא מביא רמה, אבל אי אפשר להביא רמה בלי כסף.

<שולי אייל: ולכן אני חושב שהבעיה המרכזית היא, לפני איחודים והכול, ששווה כמובן לשקול אותם בציר המקצועי, לא באתי לפסול חלילה, אני מוכן לשתף פעולה עם כל מהלך, אבל את בעיית הכסף קודם כל צריך לפתור.

<שולי אייל: וכמו שאמר דב, לא לחכות לסיום המהלך עם משרד החינוך וזה.

<שולי אייל: דרך אגב, גם אם תנסה היום לחבר את י"ג-י"ד עם המה"ט לא תצליח.

<שולי אייל: כי י"ג-י"ד זו מערכת חינוך שמתחילה בכיתה י'.

<שולי אייל: לדוגמה למדת אלקטרוניקה, הגעת לי"ב, המשכת לי"ג-י"ד כאשר יש לך ידע באלקטרוניקה.

<שולי אייל: המערכת שלנו בנויה על זה שהתלמידים מגיעים עם אפס ידע, היא מתחילה מאפס.

<שולי אייל: אתה לא תערבב.

<שולי אייל: גם אם תנסה לחבר ולהדביק זה לא יידבק, אלה מערכות שונות לגמרי שמייצרות את אותו מוצר, אבל עדיין לא ניתן להדביק אותן.

<שולי אייל: לכן אני חושבת שהבעיה היא בראש ובראשונה כסף.

<שולי אייל: אני אומר את זה באוצר, בכל מקום.

<שולי אייל: השבוע אני סימסתי ליוכי שאני מתקצב הכשרה של טבח בהרבה יותר כסף ממה שאני מתקצב עכשיו - - - אמיתי, אצלי באגף.

אלי אלאלוף: כי אין לך את הגמישות במכללות?

<שולי אייל: גמישות?

<שולי אייל: יש דבר כזה במדינה?

אלי אלאלוף: אני חייב להגיד, אני לא בא ממערכת המדינה, אני בא ממערכת מקבילה, שיש גמישות.

<שולי אייל: במדינה?

<שולי אייל: ספר לי על זה.

<שולי אייל: אם אני רוצה להעביר שקל מתקציב שנקרא כיתה במפעל ל-OGT במפעל אני חייב ללכת לאוצר.

<שולי אייל: אני לא יכול להעביר בתוך הסעיפים האלה שקל אחד, אני יכול להעביר מ - - - להנדסאים?

<שולי אייל: לא יקרה.

אלי אלאלוף: לא יקרה?

<שולי אייל: לא.

אלי אלאלוף: יש - - - כי זה חוק, אז חוק אתה צריך לשנות כדי לשנות את הייעוד של הכסף, אז צריך לתקן את החוק.

אלי אלאלוף: אבל יש - - -

<שולי אייל: אני הגעתי ממערכת אחרת, אני הגעתי מהצבא, היה לי תקציב, היו לי משימות, נדרשתי לעמוד בהן.

<שולי אייל: אף אחד לא התערב לי איך לחלק את זה כמעט, הבעיה שם היא משאבים.

<שולי אייל: פה הבעיה היא לא משאבים, פה הבעיה היא שאין לך שיקול דעת.

<שולי אייל: אוי ואבוי אם תתעדף, תעדוף היא מילה פלילית במדינה.

<דני כפרי: אני יושב ראש אגודת הסטודנטים במכללה טכנולוגית באר שבע, סטודנט לכימיה ואני רוצה לספר לוועדה קצת עד כמה קשה להיות סטודנט הנדסאי.

<דני כפרי: סטודנטים הנדסאים מתחלקים לשניים, כאלה שסיימו צבא ולא מצאו את עצמם באקדמיה והחלק השני הם בעלי משפחות כמוני שרצו להתקדם במקום העבודה והלכו ללמוד הנדסאי.

<דני כפרי: אני הלכתי ללמוד כימיה.

<דני כפרי: סטודנטים הנדסאים לומדים בין 30 ל-40 שעות בשבוע, שישה-שבעה מקצועות באותו שבוע, לפעמים משאירים אותם משמונה בבוקר עד בערב כי אין מספיק מרצים בשביל שיוכלו לפצל את היום והם מתחילים משמונה ומסיימים בשבע בערב את הלימודים שלהם.

<דני כפרי: לימודים מאוד קשים, 1,900 שעות התואר שלנו שעות - - -

<קריאה: 2,200.

<דני כפרי: מקביל מאוד למה שמהנדס עושה בארבע שנים, הנדסאי עושה בשנתיים.

<דני כפרי: ציוד ישן, כיתות לא נוחות, כיתות לא חדשות, מרצים, רובם מבוגרים, כבר עייפים, והחדשים לא באים כי לא משלמים כמו שצריך והלימודים שלנו מאוד קשים, ובסופו של דבר אחרי שסיימנו את הסמסטר ועברנו את המבחנים במכללה מגיעים אלינו ארבעה מבחנים דרקוניים של מה"ט שכותבים אותם אנשים שלא מכירים את חומר הלימודים שאנחנו למדנו בכיתה ודורשים מאיתנו לעבור גם אותם ואם לא נצליח אותם לא נדופלם.

<דני כפרי: ואז אני אומר, אני, סטודנט לכימיה בן 42, היום במקרה מחפש עבודה, אבל לפני זה עבדתי בים המלח, אבל מחר אני אמצא עבודה, מה האינטרס שלי להמשיך ללמוד למבחנים החיצוניים שלי, שלא הצלחתי בהם?

<דני כפרי: אני פשוט אמשיך ואלך לעבוד כי המטרה שלי - - -

<קריאה: אבל במקצוע?

<דני כפרי: במקצוע.

<דני כפרי: רוב הבעיות של חוסר דפלום נובעות כי ברגע שאנחנו מוצאים עבודה אנחנו ממשיכים לעבוד.

<דני כפרי: אנחנו אנשים מבוגרים, בעלי משפחות, אני אף פעם לא מבין למה מהנדס, עורך דין, רופא, נכון שיש להם את הסטז' אחרי זה, אבל את התואר שלהם הם מקבלים מהמוסד שמלמד אותם, למה הם יכולים לקבל את התואר מהמוסד ואני צריך ללכת לקבל את התואר שלי מעוד גוף שנקרא מה"ט?

<דני כפרי: למה מה"ט מונע ממני את האפשרות להצליח?

<דני כפרי: למה, אם אני נכשלתי במכללה הטכנולוגית באר שבע בכימיה אורגנית אחרי שבוע יש לי מועד ב' ואותה כימיה אורגנית שהיא מבחן חיצוני במידה שנכשלתי, אז במקרה הזה של כימיה אורגנית יש לי שנה לחכות עד למבחן הבא.

<דני כפרי: איזה סיכוי יש לי להצליח בעוד שנה?

<דני כפרי: אני חייב ללמוד מחדש ואז רוב הסטודנטים מוותרים.

<דני כפרי: מצאנו עבודה, יש לנו גם ככה שנה להמתין, בוא נצא לשוק העבודה, הרי זו המטרה שלנו.

<דני כפרי: יש לי בטן מלאה על מה"ט, בטן מלאה - - -

אלי אלאלוף: למה אתה צריך להכיר את מה"ט?

<דני כפרי: הם הרגולטור שלנו ובסופו של דבר - - -

אלי אלאלוף: אתה כסטודנט?

<דני כפרי: כסטודנט.

<קריאה: הוא גם יושב ראש, אלי.

אלי אלאלוף: אני שואל שאלה, איזה סטודנט יודע מה זה ות"ת?

אלי אלאלוף: הוא הולך לאוניברסיטה, אתה הולך למוסד שלך.

<שולי אייל: יש חופש אקדמי באוניברסיטה, מה שאין למכללות.

<יעקב דור: אני בוחן אותו ראשית כמכללה, בסוף השנה הוא עושה בחינה של מה"ט והוא עושה בחינה לא על מקצוע אחד, אלא הוא עושה ארבע בחינות.

אלי אלאלוף: מועד ב' חשוב לבחינות?

<עידו חגי: מי שלא מצליח, בוודאי, לתת לו הזדמנות שנייה.

אלי אלאלוף: היום לא.

<דני כפרי: אין מועד ב' היום.

<דני כפרי: לסטודנט הנדסאי אין מועד ב'.

<יעקב דור: אין מועד ב', יש מועד נוסף.

<יעקב דור: מועד ב' זה שבוע-שבועיים מהבחינה, לא שלושה חודשים עד שנה.

<יעקב דור: וזה מה שמונע מהסטודנטים להצליח בסופו של דבר.

אלי אלאלוף: שלום, סוף סוף מישהו לא משאיר אותי לבד.

מיכל בירן: תפסיק לקבוע בשעות לא סבירות.

אלי אלאלוף: זאת כמובן חברת הכנסת.

<יעקב דור: ארבע הבחינות הן ממלכתיות, הן בעצם כמו בגרויות בתיכונים, זאת אומרת הבחינה היא לא על מקצוע אחד, הבחינה היא לפעמים על אשכול של ששה-שבעה מקצועות שנפרסים על שנתיים ושלוש.

<יעקב דור: זאת אומרת הסטודנט יכול ללמוד כל הסמסטר, לעבור את הסמסטר במכללה, סמסטר ב', לעבור את כל מועדי א' ו-ב', לקבל ציון מגן ואז הוא ניגש בקיץ לבחינה ממלכתית.

<יעקב דור: זה אומר שהבחינה בקיץ היא לא על מקצוע אחד, היא על מקצוע שנפרס לפעמים על מספר שנים.

<יעקב דור: אז הוא בעצם כל פעם מחדש נבחן ונבחן וזה לא נגמר.

<יעקב דור: ואם חסר לו מקצוע אחד, אם הוא עבר - - -

אלי אלאלוף: יש לי הרגשה שהנושא של מועד ב' יסודר.

אלי אלאלוף: יש לי הרגשה.

<יעקב דור: בהסכם חתמנו עליו, הוא לא סודר לפני שלוש שנים.

<עידו חגי: אלי, ברוח כנס שדרות, שפורצים פרקטיקה כבר נאמר במועצת ההנדסאים לבצע מועד ב'.

אלי אלאלוף: מה זה מועצת ההנדסאים?

<יעקב דור: בחוק ההנדסה לפני שלוש שנים.

<עידו חגי: בחוק ההנדסה יש מועצת הנדסאים.

אלי אלאלוף: מי עומד בראש?

<עידו חגי: יובל רכלבסקי.

<דני כפרי: מה שאני רוצה להגיד, וזה בשורה התחתונה - - -

<עידו חגי: החליטו כבר, אבל כפי שנאמר פה על ידי החברה מהתאחדות הסטודנטים, זה שמחליטים החלטות, כולל השר, כולל המנכ"ל, כולל מועצת ההנדסאים, מה"ט לא מסוגלים לבצע.

אלי אלאלוף: הבשורות שאמורות לבוא, שאני בינתיים לא מרוצה, אני מודיע לכם, אבל יש מוסדות ומה"ט יקבל הנחיה דרך המוסדות, הוא לא יעשה?

<ליאת הלבץ: הוא מקבל המון הנחיות.

<עידו חגי: אנחנו מקווים שכן.

אלי אלאלוף: אם ביום שני אנחנו מקבלים הודעה שיש תקציב למועד ב', שימו לב שנתפסתי לזה, כי זו אחת הפשרות שהציעו באוצר, ואז אומרים לנו שיש תקציב, לדעתך כמה זמן זה עובר לביצוע?

<שולי אייל: המון.

אלי אלאלוף: ומה אנחנו עושים כדי לשפר את ההמון הזה?

<שולי אייל: קודם כל אני אגיד לכם מה עמדתי בנושא.

<שולי אייל: שמעו את פורום המכללות שאמרה את זה, יחד עם מה"ט, מה עמדתי בנושא.

<שולי אייל: קודם כל כשאני באתי למה"ט ושאלתי למה אין מועדי ב', כולם התכווצו, 'אין לנו יכולות, לא אנשים ולא כסף לעשות את זה'.

<שולי אייל: אמרתי להם: אותי זה לא מעניין, תגידו לי כמה אתם מסוגלים לעשות בחינות, כמות הבחינות שתהיה, תחלקו אותה לשתיים, מחציתם מועד א', מחציתם מועד ב', גם אם המשמעות שלא יהיו ארבע בחינות חיצוניות, שיהיו מצדי שתי בחינות חיצוניות, אבל ההגינות הבסיסית מול הסטודנטים ומול המכללות מחייבת שיהיה מועד ב'.

<שולי אייל: הם שמעו את עמדתי בנושא הזה.

<שולי אייל: אבל כדי שזה יעבור אני צריך גם את ההסכמה של הוועדה הפדגוגית של מועצת ההנדסאים ואת המועצה עצמה.

<שולי אייל: זאת תהיה עמדתי לקראת הוועדה הקרובה במועצת ההנדסאים.

<שולי אייל: ללא שום קשר, הגוף היחידי פחות או יותר שהיה מוכשר עד היום לבדוק בחינות בישראל, שזה מט"ח, הודיע לנו שזה לא עניין כלכלי, הם לא רוצים להמשיך לעבוד איתנו, כי הם טוענים שבעוד במערכת החינוך הם אחראים על כל התהליך, מתכניות הלימודים דרך הבחינות ודרך הכול, אצלי הם היו אחראים רק על הפרק של הבחינות.

<שולי אייל: זו גם נישה קטנה אצלי, זה 5-6 מיליון לעומת 120 מיליון בערך.

<קריאה: צריך להיזהר על האחראים על תכנית

<שולי אייל: זה מה שהם הגדירו לי.

<שולי אייל: - - - שאני פחות מכיר ולכן אין פה איזה יועץ ארגוני, עשו איזה תהליך, הגיעו למסקנה שהם צריכים להתמקד בדבר אחד, פחות להתמקד בדבר השני שהם חושבים - - - גם 17,000 שקל לבחינה כנראה זה לא מספיק, אבל הם אמרו שזו לא בעיה כלכלית, שאלתי אותם עוד פעם, כי הם סוג של ספק יחיד, אנחנו שם באירוע, יכול להיות שהאירוע הזה יעשה טוב למכללות, שהם יקבלו יותר חופש אקדמי.

<שולי אייל: אם ההחלטות היו עכשיו שלי, כמו עד לפני שלוש שנים, לפני שהייתה מועצת ההנדסאים, היה להם עכשיו שתי בחינות עם מועדי ב'.

<שולי אייל: אני אומר לך פה ביושר, אמרתי את זה גם לאנשים שלא אהבו את זה, שלא אהבו את עמדתי ו - - -

<יוכבד פנחסי אדיב: אני רוצה לדייק, המועצה צריכה להמליץ לשר.

<יוכבד פנחסי אדיב: המועצה לא קובעת, אלא היא ממליצה לשר.

<שולי אייל: נכון, המועצה ממליצה לשר, אבל מתי השר החדש שלנו יקבל את המועצה לפגישה בנושא הזה?

<שולי אייל: לא נראה לי שזה יקרה בקרוב, אבל זאת עמדתי בנושא.

<דני כפרי: אני חייב להגיד משהו בשורה התחתונה, המכללות דורשות כסף, מה"ט דורש אחוזי דפלום גבוהים.

<דני כפרי: תקלו בהכשרה של ההנדסאים ותקבלו את שניהם.

<שולי אייל: אין לך ויכוח איתי.

<דני כפרי: כרגע ההכשרה היא בלתי אפשרית.

<עידו חגי: אגב, צריך פה להבהיר, אנחנו כמכללות לא מבקשים להוריד את הרמה, אנחנו רוצים שיהיה רצף למידה הוגן, שהסטודנט יוכל לבטא ולממש את הידע שלו.

<עידו חגי: שלא יתפרש פה שאנחנו מורידים את הרמה.

<עידו חגי: היום המסלול של אחת לשנה לעשות בחינה עם מועד ב', לסטודנט אין את ההזדמנות, הוא צריך ללמוד את ה - - -

<שולי אייל: זה שלוש בחינות בשנה על אותו נושא.

<שולי אייל: כלומר אתה יכול לגשת - - -

<עידו חגי: לא בכולם.

<עידו חגי: לא בכל המקצועות.

<קריאה: זה לא בכל המקצועות.

<שולי אייל: אין לך ויכוח איתי, אני רק אומר, בואו נעמיד דברים על דיוקם.

<שולי אייל: אני חושב שזה לא נקרא מועד ב', מה שחשבו שזה כן נקרא מועד ב' ואני חושב שצריך לעשות שינוי ואתם יודעים את עמדתי בנושא, אבל בואו נעמיד דברים על דיוקם, ברוב המקצועות יש שלוש בחינות בשנה.

אלי אלאלוף: סליחה על הבורות האישית שלי, ומיד אני מעביר את רשות הדיבור למיכל, כי היא תמיד מתכוננת לישיבות, אז בוודאי יש לה הרבה מה לומר, אתה אחראי על נושא מה"ט?

<שולי אייל: כן.

אלי אלאלוף: אתה ממונה על מה"ט?

אלי אלאלוף: מה"ט זה ת"פ שלך?

אלי אלאלוף: טוב.

מיכל בירן: בוקר טוב לכולם.

מיכל בירן: דבר ראשון אני כן מבקשת בעליל לקיים דיון נוסף בכנסת, אני חושבת שהנושא הזה נורא נורא חשוב וחבל שחברי הכנסת לא כאן והדיונים בכנסת זה דרך לרתום עוד חברי כנסת למאבק הזה.

מיכל בירן: זה דבר ראשון.

מיכל בירן: דבר שני, אני אומרת כאן בפורום הזה, אמרתי גם למי שדיבר איתי קודם, אני חושבת שהמכללות הטכנולוגיות זה כמעט יעד ראשון במעלה של מדינת ישראל.

מיכל בירן: כל הקשקושים על הון אנושי ועל צמצום פערים, גם בחברה וגם באמת מדינה שהיא ענייה במשאבי טבע וההון האנושי זה הדבר היחיד שיש לה, זה לא הגיוני מה שקורה עם ההכשרה הטכנולוגית בישראל.

מיכל בירן: אני גם שומעת את התעשייה מתחננת לאנשים ובסוף זה לא נשאר ללא מענה.

מיכל בירן: אם אין פה מספיק הון אנושי, או לוקחים את המפעל למקום אחר או שעומדים - - - קשה להביא אנשים ממקום אחר, להביא רומנים להיות הנדסאים פה, אני מניחה, פשוט יעבירו את העבודה למקומות אחרים שיש בהם את ההון הזה.

מיכל בירן: זה דבר שבעיניי אסור לתת לו לקרות.

<יוכבד פנחסי אדיב: זה כבר קורה היום.

מיכל בירן: שוב, אני בטוחה, זה לא בוואקום.

מיכל בירן: אפשר לחכות שנה, שנתיים, לראות אם המערכת נותנת מענה, אבל אם רואים שהמערכת לא נותנת מענה אנשים עושים את ההחלטות הכלכליות שלהם ופשוט לוקחים את המפעל למקום אחר.

מיכל בירן: האפליה שבין מה שקוראים האקדמיה הרגילה למכללות הטכנולוגיות היא לא סבירה.

מיכל בירן: הייתי לפני חודשיים, בפגרה, באוסטריה, נסעתי ללמוד על מערך ההכשרה המקצועית שלהם, שרובו כן נמצא יותר בגיל התיכון.

מיכל בירן: את החלק הזה של ההכשרה המקצועית שלהם לא הייתי לוקחת, אבל את הרצינות שרואים ואפילו בשרברב שלומדים - - -

<שולי אייל: אין קורס שרברבות שפעיל כרגע במדינת ישראל.

מיכל בירן: אני אומרת, גם זה, זה מראה משהו.

מיכל בירן: בסדר, כשהיו בניינים של שני קומות אז יכול להיות שאפשר היה ללכת עם שרברב אחר והוא היה מלמד אותך מה לעשות.

מיכל בירן: היום, בעולם שבו יש בניינים של 15 ו-14 קומות ברור שגם - - -

<שולי אייל: חצי מהבתים החדשים דולפים בגלל זה.

מיכל בירן: זה ברור שחשמלאות, שרברבות, כל המקצועות האלה, כשהמערכות נהיות יותר ממוחשבות, יותר מורכבות ויותר גדולות, צריכים הכשרה אחרת.

מיכל בירן: אני חושבת שהמכללות הטכנולוגיות, במקום שבו כבר יש את הידע, יש את המקצועיות, מה שצריך זה לטפח אותו, להשוות את התקציבים.

מיכל בירן: אני מחויבת לעניין, אני מציעה גם שמי שירצה אפשר יהיה לקיים פגישת התייעצות בלתי פורמלית ולחשוב איך אולי אפילו נפתח שדולה בעניין בשביל לקדם את זה בכנסת.

<יעקב דור: הייתה שדולה.

מיכל בירן: בכנסת הקודמת?

<יעקב דור: עם חבר הכנסת הרצוג.

מיכל בירן: אז אני אומרת שאני מוכנה לקחת את זה על עצמי בכנסת הזאת.

מיכל בירן: נראה לי שהוא קצת עסוק, אבל אני בטוחה שהוא יתגייס ויבוא מתי שנבקש ממנו לעזור.

מיכל בירן: אני כן גם מפצירה בך, אלי, לעשות המשך של הדיון הזה גם בכנסת, כדי שכל חברי הוועדה יוכלו להיות חלק מזה.

אלי אלאלוף: תודה.

<שלומציון: אני נציגת חיילים משוחררים במשרד הביטחון, חשוב לי שייאמר פה, כי - - -

אלי אלאלוף: קודם כל מותר לחזור - - -

<שלומציון: אז לפחות שייאמר שאנחנו מתחילים שנה שלישית של מתן תקציב ישירות למכללות הטכנולוגיות עבור חיילים משוחררים שלומדים, תקציב של כמעט 40 מיליון שקל בשנה וגם פרסום מסיבי שאנחנו עושים בעיתונות, באתרים, באינטרנט וברדיו, כדי לעודד חיילים משוחררים ללכת ללמוד במכללות הטכנולוגיות מקצועות - - - חשוב שזה ייאמר.

<יעקב דור: במכללות חיילים משוחררים עד חמש שנים מקבלים 90% מימון של שכר הלימוד.

<יעקב דור: זה לא קשור לתקצוב, משרד הביטחון מממן להם את החלק של שכר הלימוד, למי שהוא חייל משוחרר או בוגר השירות הלאומי.

<שלומציון: צריך לעודד אותם להגיע - - -

<יעקב דור: אין שום ספק.

אלי אלאלוף: יש לי שאלה טכנית.

אלי אלאלוף: אם אומרים לי באוצר ישחררו כך וכך כסף למטרה כזאת, למי הוא משחרר?

אלי אלאלוף: איפה זה הולך?

<קריאה: למה"ט.

אלי אלאלוף: ואז מה"ט משקלל, בודק מי מגיע לו איקס לעומת וואי?

<שולי אייל: לא, יש - - -

<עידו חגי: אם יש תוספת הוא מחלק את זה למכללות ביחס - - -

<שולי אייל: אחת הסיבות לדעתי להסתבכות בתשלומים המורכבים היא שהכסף מחולק לכל כך הרבה תקנות.

<שולי אייל: אתה משלם על פר סטודנט, פר פרויקט, פר ציון, פר זה.

אלי אלאלוף: זה אומר מה?

<שולי אייל: זה אומר שהמכללה צריכה לעבוד מולי על כל דבר בנפרד, על כמה סטודנטים יש לה, על כמה הצטיידות, על כמה פרויקטים ניגשו/לא ניגשו.

<יעקב דור: ואם אני לא אעלה אחוז דפלום, הוא ייקח לי את זה חזרה בסוף השנה.

<שולי אייל: ואז על פי אחוז הדפלום לנכות לו מה - - -

<עידו חגי: אלי, ברשותך, יש ניסיון של פעמיים העברת תקציבי חירום, אנחנו נשמח שהם יהיו בבסיס התקציב, על פי קריטריונים של מספרי סטודנטים.

<עידו חגי: אנחנו בכנס שדרות, אז היה גם חלק מהתקציב למכללות באזורי עדיפות לאומית על פי החלטת ממשלה.

<עידו חגי: זה התקבל, עד 31 בדצמבר קיבלנו את זה במכללות כתקציב חירום והמכללות הפעילו אותו על פי החלטתן לקדם את המרצים, לקדם תכניות לימודים, פרויקטים - - - מה שחשוב, שהכסף הזה יהיה בבסיס התקציב.

<עידו חגי: אנחנו בעבר קיבלנו תקציבי חירום חד פעמיים ולא יכולנו - - -

<קריאה: תקציב חירום זה חד פעמי.

<עידו חגי: אז אנחנו שהתקציב עכשיו יהיה בבסיס התקציב, כי למשל למרצים אנחנו לא יכולים לתת כי אנחנו לא יכולים בבסיס המשכורת לעשות הסכם רב שנתי כשאנחנו מקבלים כסף חד פעמי.

מיכל בירן: אתה רוצה את העילית של התחום שיבואו ללמד.

<עידו חגי: ברגע שזה בבסיס התקציב, אלי, זה יקדם אותנו כבר לקראת הרפורמה.

אלי אלאלוף: טוב, אני ממש מתנצל, תענוג לשבת איתכם, אבל - - -

<יוכבד פנחסי אדיב: אלי, אני רק רוצה, לפני שאתה סוגר את הדיון, אנחנו חייבים לשים על השולחן עוד נושא אחד של אפליה.

<יוכבד פנחסי אדיב: דיברנו על תקציבים, דיברנו פר סטודנטים, אבל אנחנו לא יכולים להתעלם מהעולם של הארנונה.

אלי אלאלוף: זה גם בטיפול, אבל זה באוצר, אומרים לי ללכת דרך משרד הפנים.

<יוכבד פנחסי אדיב: לא, אבל משרד האוצר אומר, 'משרד הפנים לא אמר לי'.

<דב תמיר: היינו אצל מנכ"לית משרד הפנים, אפילו ראש העיר של באר שבע מסכים, אנחנו במקרה שמענו, אמרו 'כן, אין לי בעיה, אבל שהאוצר ישלם'.

אלי אלאלוף: אמרתי לכם, אם הייתי צריך למדוד את מספר הפגישות שיש לי בנושא שלכם אז איחלתם לי הרבה זמן.

<יעקב דור: האם הוועדה יכולה להוביל חקיקה בנושא הזה?

<יעקב דור: אנחנו כבר שלוש שנים באותו מעגל וזה לא יוצא.

אלי אלאלוף: אני אחרי הניסיון הזה בחוק ההסדרים, מיכל לא אוהבת את זה, אבל אמרתי, שכנענו את מערכת האוצר - - -

מיכל בירן: ואחרי שנתת לי ל - - - אותך עוד חצי שעה זה היה נורא מתיש.

מיכל בירן: אז ההערכה שלי אליך, לשבת בכל חוק המזון ולהיות מרוכז כל הזמן ולא לעשות שבעה דברים במקביל, אני מסירה את הכובע.

אלי אלאלוף: זה עניין של גיל.

אלי אלאלוף: אני אומר שבאמת הנושא של הדיון, אני פתחתי בזה שלאור המצב שאני מרגיש, ואני קושר את זה בחינוך הטכנולוגי בכלל, יש לנו את ההסכמה של שר האוצר, וקיבל את זה גם המנכ"ל כמשימה, להכין את עצמנו לחוק ההסדרים הבא, דהיינו בסביבות מאי-יוני, כדי לבדוק את כל הנושא של החינוך הטכנולוגי ובמיוחד המכללות.

אלי אלאלוף: אז זה ברור, כמו שאמרת, זה יבוא לדיון, יותר מדיון אחד, בוועדה.

<עידו חגי: השכלה טכנולוגית.

אלי אלאלוף: טרמינולוגיה אני לא מבין.

אלי אלאלוף: אנחנו נכין צוות מוביל, כי יש פה גם עניין של חקיקה.

אלי אלאלוף: כבר אתמול הייתה לי פגישה בנושא עם הלשכה המשפטית של הוועדה ונתחיל להכין את הנייר לחקיקה הזאת.

אלי אלאלוף: ברור שזו חקיקה שאמורה לקבל תמיכה ממשרד המשפטים והמשרדים הרלוונטיים וכמובן האוצר, שהוא לא פחות רלוונטי, ובתרגיל לא מוצלח מבחינתי הסכמתי שהם לא יבואו היום לפגישה ואני רואה כמה זה היה חשוב שהיו.

אלי אלאלוף: אנחנו נקים צוות מוביל שיטפל בזה מיידית, אנחנו ננסה ונקבל, אני בטוח, מהכנסת גם מישהו שירכז את הנושא כיועצת הוועדה.

אלי אלאלוף: אנחנו נעבוד איתכם, אנחנו נבקש מכם נציג או שניים כדי שיהיו בצוות הזה.

אלי אלאלוף: אני אשב עם רכלבסקי, הוא חבר טוב משנים רבות, ולו מהמכללה, אנחנו נשב גם איתו ונעשה סיבוב.

אלי אלאלוף: אני אלך לראות את בתי הספר שעברו ממשרד למשרד.

אלי אלאלוף: יש לי רק בקשה, תעשו מה שאתם רוצים, תזמו מה שאתם רוצים, רק תדווחו לנו כדי שנקבל תמונה כמה שיותר.

אלי אלאלוף: לא שחס וחלילה אני אומר תפסיקו, לא, ההיפך, תמשיכו ליזום, לשנות, לייצר לובי כזה או אחר, אבל רק תעדכנו אותנו, כי זה באמת נושא שלקחתי על עצמי.

אלי אלאלוף: אני שמח שיש עוד חברי כנסת שמוכנים להצטרף ליוזמות כאלה ואחרות, כדי שהמערכת הזאת לא תחכה עד למהפכה, כדי - - - אנחנו כתבנו לאוצר, אז שלוש התקופות, המיידי, הביניים וההצעה האולטימטיבית.

אלי אלאלוף: אני רוצה להודות שיש פה הרבה הזנחה, שלא חלילה יתפרש כעניין אישי, דווקא בוועדה שלי אני לא רוצה לראות התקפות אישיות על עובד זה או אחר, אנחנו רוצים לתקן מצב ובאמת אני מרגיש היום, אני לא יודע למה, זו הרגשה אישית, שיש נכונות באוצר ברמות הגבוהות ביותר לעשות שינוי מהותי.

אלי אלאלוף: זה לא מספק, אני רק אומר שיש פה אווירה לשינויים, יש תמיכה פוליטית גדולה מאוד.

אלי אלאלוף: אם היינו עם שר בפול טיים בנושא הזה היה יותר קל, נעשו שיקולים שלא מאפשרים להיות במהירות שהיינו רוצים להיות, אבל הנושא הזה לא יירד מסדר היום של הוועדה.

אלי אלאלוף: יש לנו את הזכות, וגם דיברתי על זה עם ועדת החינוך, עם חבר הכנסת מרגי, בנושאים החשובים האלה, בנקודות החשובות, נעשה אפילו דיונים משותפים לשתי הוועדות כדי לקדם את זה.

אלי אלאלוף: אז אני שוב מודה לכם ואני מודה לכנס שדרות שמצא לנכון להזמין אותנו.

אלי אלאלוף: בחירת הנושא הייתה שלנו.

אלי אלאלוף: אני שמח שדנו בנושא הזה, אבל אני אהיה שמח יותר כשנהיה עם בשורות מעשיות.

אלי אלאלוף: תודה.