ועדת המדע והטכנולוגיה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 21, 2015-10-27 11:30

אורי מקלב: אנחנו מתכבדים לפתוח ישיבה של ועדת המדע והטכנולוגיה שהכותרת שלה והנושא הוא בעיות ואתגרים טכנולוגיים בשימוש בכרטיס חכם (רב-קו) לתחבורה הציבורית.

אורי מקלב: זה לא סוד, חלקכם פעילים ותיקים בנושאים של תחבורה ותחבורה ציבורית בעיקר ואתם ודאי מודעים לכך שהכנסת קיימה כמה וכמה ישיבות בנידון וממוקד בנושא של רב-קו.

אורי מקלב: אני מפנה כאן לעבודת מחקר של הממ"מ, שיצאה לפני חצי שנה כמסמך לוועדה לפניות הציבור שדנה גם בנושא הזה.

אורי מקלב: אתם כותבים כאן שבמאי 2010 קיימה הוועדה לפניות הציבור דיון, בינואר 2012 התקיימה ישיבה משותפת של הוועדה לפניות הציבור וועדת משנה של ועדת הכלכלה לתחבורה הציבורית, באוקטובר 2014 קיימה ועדת הכלכלה ישיבה בנושא כרטיס הרב-קו, ב-27 באוקטובר 2014 ועדת הכלכלה ישבה ואנחנו נמצאים כעת חיה בדיון נוסף על הרב-קו, ודווקא אני רואה את זה כמעט כישיבת המשך של ועדת הכלכלה בנושא הזה, שם היו מסקנות ולוחות זמנים.

אורי מקלב: הוועדה התכנסה לבקשת כמה חברי כנסת ויושב ראש הוועדה, חבר הכנסת אבישי ברוורמן, ראה לנכון שוועדת הכלכלה תייחד דיון מיוחד.

אורי מקלב: לא בכדי, אנחנו יודעים שלפי הנתונים של משרד התחבורה יש 2 מיליון כרטיסי רב-קו, או יותר או קרוב, אבל בסביבות 2 מיליון.

אורי מקלב: מדובר על כמות אדירה, כך שזה דורש מכל היבט שהוא התייחסות ובאמת לבדוק ולעקוב ולראות במה אנחנו עוסקים, אם זה מגיע באמת לייעוד שלו וליעדים שהוא צריך להגיע.

אורי מקלב: אני רק רוצה להוסיף ולהגיד לכם.

אורי מקלב: אני אצטט משהו, עברתי על החומר והתמליל של הוועדה שהייתה.

אורי מקלב: חבר הכנסת אשר אומר, הוא פונה לברוורמן, 'אני חושב, אדוני היושב ראש, שהדיון הזה היה צריך להתנהל בוועדת המדע, הטכנולוגיה והחלל, ולא בגלל שחבר הכנסת גפני הוא היושב ראש שלה, כי אין לי בעיה עם היושב ראש של ועדת הכלכלה, אלא מכיוון שלא יכול להיות', אני מצטט אותו, דברים נכוחים, 'שמדברים על מדינת ישראל כעל מעצמת סייבר או מדברים על הראש היהודי, הפטנטים הכי גדולים בדיגיטלי ובמחשוב ובכול', אני מצטט, 'ודבר כל כך פשוט, לתת לאדם שאין לו יכולת ובדרך כלל אלה השכבות החלשות שהן הצרכניות הגדולות של התחבורה הציבורית, אי אפשר לחבר נתון לנתון, מידע עם מידע, איזה בסיס של דאטה בייס, של נתונים, שהכרטיס הזה יידע לדבר עם כל הנתונים, שאדם יעבור בקלות מאוטובוס לאוטובוס, מרכבת לרכבת, מאוטובוס לרכבת, מרכבת קלה לאוטובוס.

אורי מקלב: כן, מדינת ישראל מחפשת איך לשים מנהרות, אבל דבר כל כך פשוט היא לא יכולה לעשות'.

אורי מקלב: הוא גם מגיע למסקנה שזה פחות חשוב לה ופחות מעניין ופחות מדבררים את זה וזה פחות גזירת סרטים ולכן אולי זה מקבל את הטיפול שלו.

אורי מקלב: אני כן אגיד לכם שאני חושב, ובזה אני אתמצת את דברי הפתיחה שלי בעניין.

אורי מקלב: דווקא על איך עובד הרב-קו ומה קורה עם הרב-קו, אני רוצה לתת לכם, למשתמשים, לדבר, אבל אין ספק שוועדת המדע והטכנולוגיה, שהיא אחראית, אנחנו בתוקף סמכותנו, אחראים לבקר את הפיתוחים הטכנולוגיים במשרדים השונים אנחנו רואים את זה כאחד הפיתוחים הטכנולוגיים, הבסיסיים אפילו, לא החדשניים ביותר, כנגזרת מממשל פתוח, מממשל זמין לציבור, כל הכותרות שאנחנו נותנים היום, במיוחד בעידן החברתי יותר.

אורי מקלב: זה א'-ב' וזו באמת אחריותנו, ועדת המדע והטכנולוגיה, מתוקף אחריותה, צריכה להגיד, לא רק בגלל הפניות שהיא מקבלת בעניין הזה.

אורי מקלב: אני נפגשתי עם שר התחבורה ביום רביעי האחרון ודיברתי איתו בנושא אחר, בנושא של ישיבה שהייתה לפני שבועיים כאן בוועדה על תחבורה שיתופית, זה היה הנושא, משם התגלגלנו ורוב השיחה הייתה על התחבורה הציבורית.

אורי מקלב: שר התחבורה אמר לי בפליאה ובכאב, 'תגיד לי, איך אתה מדבר ככה על תחבורה ציבורית?

אורי מקלב: אחרי כל כך הרבה השקעות, אחרי כל כך הרבה מאמצים שאנחנו עושים ואתה אומר שהציבור לא מרוצה והציבור אומר שזה לא משתפר?

אורי מקלב: ' ואני הבדלתי, הסברתי לו שאנחנו מאוד מעריכים, באמת מאוד מעריכים את המהפכים, את הרפורמות, את ההשקעות, אנחנו יודעים שהכול נעשה גם בכסף ציבורי, אבל אמרתי לו, 'בסופו של דבר אתה צריך להבין, ההצלחה שלך זה מבחן התוצאה מול נושא התחבורה הציבורית, זה צריך להיות כלי המדידה שלך'.

אורי מקלב: את הנוסע שנמצא בקצה, 2 המיליון במקרה הזה שמשתמשים ברב-קו או בכרטיסים האלה, לא מעניין אותם, לא גרפים ולא מצגות ולא תקציבים ולא בדיבורים, הוא בודק במבחן המעשה ואמרתי לו, כשמגיעים לוועדות אנשים ואומרים ש - - - שר התחבורה השתמש בדוגמה של ירושלים, הוא אומר לי 'תראה מה עשינו, אתה מדבר על ירושלים?

אורי מקלב: תראה מה שעשינו בירושלים בעניין של השקעה בתחבורה ציבורית', ואני דווקא הבאתי לו את הדוגמה מפורום 15 הדקות, אני חושב שאתם אמרתם את זה באיזה דיון לפני הרבה שנים, שאדם שגר בקרית מנחם או בקרית יובל, שעובד במרכז העסקים בגבעת שאול, ברחוב כנפי נשרים או במקומות האלה, אפשר להגיד שזה כמעט המקום הקרוב ביותר, אני לא מדבר עכשיו על הר חוצבים, אני מדבר על אדם שעובד במפעל, עובד במשרד, גר בקרית מנחם, גר בקרית יובל.

אורי מקלב: עד לפני תקופה לא ארוכה, לפני שהתחילו המהפכים, זמן ההגעה שלו לעבודה היה בין 25 ל-30 דקות.

אורי מקלב: היום הוא נוסע בין 40 ל-45 דקות.

אורי מקלב: זה אחד המדדים שהוא מודד אותם.

אורי מקלב: הוא לא מדבר עכשיו על מה הוא מקבל מזה, אם הוא מקבל רק זמן, אם זה היה לקוי בזמן, אבל בשאר המדדים, של שביעות רצון, של אמינות, של מחיר, של נגישות, אם הוא היה מקבל בשאר הדברים האלה, בטכנולוגיה מתקדמת, הוא היה מקבל מענה, אתה אומר, תשמע, יש מחיר של זמן, אבל אתה נוסע נוח יותר, בטוח יותר, אמין יותר.

אורי מקלב: לא, אנחנו לא יורדים לסוף דעתו של נוסע.

אורי מקלב: אחד הוויכוחים שיש לי לא פעם, מה קורה בעסק שעובד 70%, אתה יכול להגיד ש-70% זה בסדר, יש מקומות שעם 70% אתה יכול להתווכח מה קורה כשהעסק מתפקד ב-70%, 70% לפעמים זה טוב.

אורי מקלב: יש נושאים ש-70% זה לא עובד מכיוון שכשיש 30% הוא לא יכול להסתמך גם על ה-70%.

אורי מקלב: לאדם יש רופא, הוא צריך להגיע לעבודה, 70% האוטובוס מגיע בזמן, 30% הוא לא מגיע בזמן, מה הוא צריך לעשות?

אורי מקלב: הוא לא יכול להתנהג לפי ה-70%, הוא מתנהג בכל ה-100% שלו לפי ה-30%, הוא לא יכול לאחר לרופא, הוא לא יכול לאחר למקום העבודה, הוא לא יכול 30% לאחר לעבודה.

אורי מקלב: יש דברים בסיסיים.

אורי מקלב: אני לא רוצה לעשות כאן הרצאה פילוסופית בעניין הזה, אבל התובנות האלה, הפרטים הקטנים האלה, שאולי אנחנו כממונים וכפקידים אומרים 'זה טוב, זה עוד פרט, תראה מה שהשקענו, תראה איזה טכנולוגיה מושלמת', אבל יש כאן דברים, הם לא דברים קטנים, הם ה-100% של הדבר הזה שלא נותנים מענה.

אורי מקלב: ובזה אני רוצה לסיים, זה לא לאורך תקופה קצרה.

אורי מקלב: רבותיי, אנחנו מדברים פה על דבר שיצא לאוויר העולם לפני עשר שנים, שש שנים הוא על הכביש, שש שנים הוא כבר נמצא אצל הצרכן.

אורי מקלב: יש תאריכי יעד שקבעתם כבר כמה פעמים לפני כמה שנים, תאריכי יעד של דברים והדברים לא נעשים.

אורי מקלב: הדברים לא מתקדמים.

אורי מקלב: אנחנו נמצאים היום בשלהי 2015, בתחילתה של 2016 ועדיין רוב הדברים הם באותו מצב.

אורי מקלב: אנחנו מיקדנו את הדיון הזה ברב-קו, אם אנחנו מדברים על מה שגורם בעייתיות בתחבורה ציבורית אני חושב שלרב-קו יש חלק בעניין הזה, אני לא רוצה להרחיב, אני אתן לכם לדבר, חלק מהתמונה הכוללת, לא רק בחלק השימוש ברב-קו, חלק מהליקויים והקשיים שיש בתחבורה ציבורית.

אורי מקלב: ואתם, מי שנוסע בתחבורה ציבורית, יודע להגיד, זה נראה שאני מדבר על משהו מהעבר ההיסטורי, אבל כשהיה כרטיס חופשי-חודשי, כרטיסי הקרטון האלה, לא משנה מה, זמן הנסיעה, העלייה לאוטובוס, השינוע של האוטובוסים בכל התחנות היה הרבה יותר משמעותי.

אורי מקלב: אם היום הרב-קו, לא רק שלא שיפר את המצב, הוא יכול לא לשפר את המצב לאורך חצי שנה, לאורך שנה, אם הרב-קו עצמו, ואלה עובדות קיימות, הוא זה שלוקח הרבה יותר זמן, הרבה יותר בירוקרטיה, הרבה יותר מסורבל, מכמה וכמה בחינות ולא משנה אם זה בגלל שאין עמדות הטענה זמינות, האם בגלל שצריך לעשות חוזה וכמה חוזים והם המשכיים והנושא של הזמן שזה לוקח, זה לבד אומר שהנה אנחנו כאן נכשלנו ואנחנו הלכנו אחורנית, לא התקדמנו.

אורי מקלב: הלכנו אחורנית מבחינות מסוימות והוא חלק מהדבר.

אורי מקלב: לכן אנחנו שמים דגש עכשיו, גם משום שאני חושב שזו אחריותנו, לקחת טכנולוגיה שנפתחה בממשל זמין, עוד כמה דברים שהממשלה הטילה על הוועדות, או שוועדות הכנסת הן המוסמכות לכך, אנחנו לוקחים את הנושא של הרב-קו, שאנחנו חושבים שיש לזה משמעות מאוד גדולה, אנחנו נלווה אותו מתחילת הכינוס ועד עכשיו.

אורי מקלב: יש תזכיר חוק - - -

<ענת לוי: של הממשלה.

אורי מקלב: הממשלה תגיד את זה, אני אתן לממשלה לדבר.

אורי מקלב: אני חושב שזה גם מתאים באמת, אין כמו ועדה כזאת שהיא יכולה להיות ועדה שיכולה לדון בזה, אבל ברשותכם אני אתן דווקא לגופים לדבר ראשונים, כדי שהמשרדים הממשלתיים יוכלו להתייחס לדברים.

אורי מקלב: אם יש מישהו שירצה להתייחס רק באופן כללי, אין לי בעיה, אבל יעיל יותר יהיה שהארגונים או מי שרוצה יתייחס ואחרי זה - - - אם ברשותכם, אז אני חושב ש - - - בבקשה.

אורי מקלב: גיל יעקב, מנכ"ל ארגון 15 דקות.

יעקב גיל: תודה.

אורי מקלב: מי שרוצה להתייחס יכול להירשם אצל מנהלת הוועדה ואחרי זה ניתן למשרדים הממשלתיים, המשרדים הרלוונטיים, להתייחס.

יעקב גיל: תודה.

יעקב גיל: אז קודם כל אני מברך אותך על העקביות וההתמדה בכלל בעיסוק בנושא תחבורה ציבורית וספציפית בנושא הזה, וזה מצוין.

יעקב גיל: אני גם חייב לומר שאנחנו מלווים את הנושא כמה שנים ואם נגיד באופטימיות זהירה אנחנו רואים בחצי השנה האחרונה איזה שהוא שינוי שאפשר להתחיל לדבר על איך לעשות ומה לעשות, היינו במשך שנים תקועים באותו מקום ואנחנו כן מברכים על זה שיש איזה שהיא התקדמות.

יעקב גיל: יחד עם זאת חשוב לי להביא את תמונת העדכנית ובאמת לראות איך אפשר להתקדם.

יעקב גיל: אני רק אגיד בפתח הדברים שאנחנו מפעילים מוקד פניות ציבור ואחד הנושא המרכזיים שאנחנו מקבלים עליהם תלונות זה הנושא של הרב-קו, החל מטעויות טכנולוגיות דרך טרטור בתורים ועמדות וחוסר יכולת להזדכות.

יעקב גיל: יש שורה של דברים, אבל זה נושא מאוד מרכזי בפניות שמגיעות אלינו.

יעקב גיל: אני חושב שאחת הבעיות כיום בתפיסה של הרב-קו, גם בצעדים הנוכחיים וגם בצעדים שאנחנו מזהים קדימה, לפחות מה שהם משתפים איתנו, נראה שהתפיסה היא שהלקוח, זאת אומרת הנוסע בתחבורה הציבורית, הוא זה שצריך לגשת, ללכת, לכתת את רגליו, להשקיע מהזמן שלו בשורה של דברים, אם זה בהנפקת הכרטיס בתור התחלה, לגשת למספר די מוגבל בסופו של דבר של עמדות וגם אם נוסיף עוד 30 פה ועוד 30 שם, זה מתחלק על פני כל הארץ וזה מספר זניח ביותר, דרך נושא ההטענה של הרב-קו, שבעצם אתה יכול להטעין אצל כל מפעיל בנפרד, את החוזים המתאימים לו, וזה גם גורם לטרטור.

יעקב גיל: במידה שאתה רוצה לפתור איזה שהיא בעיה בכרטיס הרב-קו אתה צריך להקדיש את הזמן בשעות העבודה, ללכת למרכזי שירות, לנסוע, לשלם את דמי הנסיעה כדי להגיע בכלל למרכזי השירות האלה כדי לטפל בבעיה שנוצרה לך.

אורי מקלב: ואם המפעיל שלך כבר לא במכרז בעיר, אתה צריך ללכת למקום אחר, מפני שהוא עזב.

יעקב גיל: נכון, ואם קנית את זה בעיר אחרת, מפעיל אחר, אתה צריך ללכת בין כל המפעילים.

יעקב גיל: המצב הזה פשוט לא יכול להימשך וזה ממש רוחבי, בכל ההיבטים של הרב-קו זו ההסתכלות.

יעקב גיל: הייתה לנו דרישה שעלתה בוועדת הכלכלה בדיון האחרון, לגבי הטענה אינטרנטית, ושמחנו לשמוע שהמשרד עובד על זה, אבל אפילו בפיילוט הראשוני שיצאו אליו הגישה הייתה שהלקוח צריך ללכת למרכז שירות לקבל מין תוסף, מי USB שהוא צריך לחבר למחשב שלו.

יעקב גיל: הבנתי שבעתיד זה יהיה בתשלום.

יעקב גיל: זאת אומרת אתה צריך ללכת למרכז שירות, אחר כך צריך ללכת הביתה, צריך להתקין את זה על המחשב שלך והתחלנו עוד פעם בעוד בירוקרטיה - - -

אורי מקלב: לדעת להתקין.

יעקב גיל: כן, על מנת להתקין וגם לדעת איך להתקין וכו'.

יעקב גיל: זאת אומרת התפיסה כרגע, לפחות מהצעדים שנחשפנו אליהם, היא שהלקוח צריך באמת לעשות הרבה בשביל להגיע לרב-קו, וזה, אני חייב להגיד, כשיש היום מערכות בתחומים אחרים וגם בעולם שהלקוח לא צריך להגיע במיוחד לעמדות מרוחקות.

יעקב גיל: למשל אם אתה רוצה לחדש רישיון נהיגה אתה יכול לעשות את זה בכל סניף של רשת סופרפארם.

יעקב גיל: יש היום בעולם אפשרות להטעין את כרטיסי הרב-קו או דמוי הרב-קו עם אותה טכנולוגיה בכל פיצוצייה, בכל קיוסק, בכל רשת שמוכרת מזון או כל דבר אחר ויש לך גם אפשרות בעולם להטעין ולטפל בענייני הרב-קו גם בהרבה מאוד עמדות שנמצאות על גבי התחבורה הציבורית, על גבי האוטובוסים, הרכבות וכו'.

יעקב גיל: אנחנו עדיין לא במצב הזה ואני לא בטוח שיש לוחות זמנים ברורים מתי ואיך אנחנו נהיה במצב הזה, אלא אם יוצג משהו אחר בוועדה.

יעקב גיל: מי שמשלם את המחיר זה באמת אותם האנשים שרוצים להיות בתחבורה הציבורית ובדיוק הבירוקרטיה הזאת, זה מה שייאש אותם.

יעקב גיל: זה לפני שדיברנו בכלל על טרטורים שקשורים למי שזכאי להנחות, אם זה ילדים שצריך להציג ספח ולפעמים צריך לבוא איתם כדי לצלם תמונה של הילד ודברים מהסוג הזה.

יעקב גיל: יש גם פערים בין המפעילים השונים.

יעקב גיל: למשל חברת סיטיפס לא מאפשרת כרטיס מעבר.

יעקב גיל: אם אתה עולה לאוטובוס עם עוד מישהו, אתה מכרטס עליו עם הרב-קו, בסיטיפס לא מקבלים את הכרטוס של הבן אדם הנוסף.

יעקב גיל: משרד התחבורה שותק בעניין הזה ולא מפעיל את הסמכויות שיש לו.

יעקב גיל: זאת אומרת יש שוני בין המפעילים וככה לא נראה מערך אחיד של כרטיס חכם.

יעקב גיל: עוד נקודה שהיא קריטית זה הנושא של הארנק.

יעקב גיל: ההבטחה הגדולה של הרב-קו הייתה והיא התחילה ככה באופן זוחל להיכנס, שאתה תוכל לרכוש סכום כסף מסוים שיהיה תקף לנסיעות בכל הארץ.

יעקב גיל: היום המצב הזה נמצא בתוקף בעיקר בגוש דן, באופן חלקי במקומות אחרים, אבל עדיין אנחנו רחוקים מהמקום שהובטח שתוך מספר שנים, מהתחלת הרב-קו, יהיה ארנק אחיד כזה.

יעקב גיל: לא ברור איפה זה עומד.

אורי מקלב: אתה קורא ארנק אחיד למה שאני קורא מסלקה?

יעקב גיל: חשוב להגיד שהמסלקה - - -

אורי מקלב: או ערך צבור.

אורי מקלב: ערך צבור זה ערך צבור.

אורי מקלב: אם היה מסלקה אני רואה שחלק מהדברים - - -

יעקב גיל: מסלקה זה האמצעי הטכנולוגי שיוכל לאפשר בעתיד את הארנק הזה.

יעקב גיל: זה בעצם איזה שהוא אמצעי שאפשר להתקזז בין המפעילים.

יעקב גיל: אבל כמובן תקנו אותי אם אני טועה.

יעקב גיל: מה שמעניין אותנו זו התוצאה הסופית, שהלקוח יוכל להטעין בסכום כסף בכל מקום שבו הוא נמצא, כל מקום שבו הוא יכול, אם זה באינטרנט, אם זה בסלולר, אם זה על גבי האוטובוס, אם זה בתחנות, אם זה ברשתות או בקיוסקים וכו', כמו שציינתי קודם, והקיזוז ייעשה אחר כך בין המפעילים.

יעקב גיל: זה לא אמור לעניין את הלקוח.

יעקב גיל: עוד נושא שלדעתי הוא חשוב, הוא יותר ברמת ההתנהלות, ואני מקווה שיהיה לזה מענה בהצגה של משרד התחבורה שאני מקווה שהיא תהיה, הנושא של שקיפות ועמידה בלוחות זמנים.

יעקב גיל: אני חושב שהגיע הזמן שמשרד התחבורה יציג תכנית עם לוחות זמנים לכל אחד מהנושאים שאני יודע שנמצאים בעבודה ומחשבה, אבל לוחות זמנים ברורים.

יעקב גיל: יש מסמך שהוצג בוועדת הכלכלה, טקסט של שישה עמודים, מלל ארוך, אבל אפשר פשוט לייצר טבלה מאוד ברורה, כל נושא ההטענה בסלולר, איפה זה עומד, מה לוחות הזמנים ליישום.

יעקב גיל: כל דבר כזה צריך לקבל איזה שהוא מענה כי אחרת אנחנו נמשיך להתנהל לפי היכולות המזדמנות שיש למשרד.

יעקב גיל: אני חייב להגיד שהמשרד פועל, לדעתי, בשביל לעשות רפורמה כזאת, עם כוח אדם מצומצם מדי לנושא.

יעקב גיל: נכון, מדובר ברפורמה, יש היום בעצם ממונה אחד שהוא אחראי, אני לא רואה אותו פה משום מה, והוא צריך לטפל בשורה גדולה של נושאים, הוא אחראי על כל הנושא מבחינת המדיניות וההתנהלות ויש את אגף טכנולוגיות שלאחרונה התחדש שם כוח אדם שזה חשוב, אבל בעצם זו רפורמה שדורשת יותר משאבים.

אורי מקלב: תשאיר להם להגיד.

אורי מקלב: תודה, יעקב.

יעקב גיל: זה ככה על רגל אחת.

יעקב גיל: תודה.

אורי מקלב: מיכה בר-מאיר, בבקשה.

אורי מקלב: תציג את עצמך ומה התפקיד.

<מיכה בר-מאיר: אני מהמרכז לטכנולוגיות חכמות בתחבורה.

אורי מקלב: תגיד מה הגוף הזה, אתם גוף סמך של משרד התחבורה?

<מיכה בר-מאיר: לא, זה מרכז לשיתוף ידע של גורמים בעלי עניין בטכנולוגיות לתחבורה.

<מיכה בר-מאיר: בעבר עבדתי שבע שנים באיגוד ITS בתור מנהל מחלקת תחום המחקר והמידע.

<מיכה בר-מאיר: אני רוצה להתחיל עם בעיה עקרונית.

<מיכה בר-מאיר: היום אם אני משלם, קונה חבילה ברב-קו ונאמר חלק משרד התחבורה מקבל את הכסף, חלק החברות הפרטיות, אני מממן אשראי לחברה או לממשלה על שירות שעדיין לא קיבלתי.

<מיכה בר-מאיר: אני חושב שיש איזה שהיא בעיה עם העניין הזה.

<מיכה בר-מאיר: יש הרבה מאוד גורמים שמחייבים אותי אחרי שהשתמשתי.

<מיכה בר-מאיר: זאת אומרת אני - - -

אורי מקלב: מה אתה מציע לעשות?

אורי מקלב: שייתנו לך אשראי?

אורי מקלב: תשלם בכרטיס אשראי ו - - - איך אתה מציע לעשות, לקנות מוצר בלי לשלם עליו מיידית?

<מיכה בר-מאיר: לא, אני עוד לא השתמשתי בו.

<מיכה בר-מאיר: בכביש 6 אני משלם על מה שנסעתי וזה חלק מהפתרון שאני מציע.

אורי מקלב: אתה קונה במכולת אתה משלם על משהו שעוד לא אכלת אותו.

<מיכה בר-מאיר: רגע, שנייה אחת - - -

אורי מקלב: אני רק רוצה להבין אותך, אני רוצה להבין למה אתה מתכוון.

<מיכה בר-מאיר: אני אצביע פה על כמה בעיות ואתה תראה איך זה מתכנס לתוך העניין הזה.

<מיכה בר-מאיר: יש בעיה באוטובוסים, כמו שכבר הצביעו, שיש אשכולות ולא בכל אשכול אני יכול לנצל את הרב-קו שקניתי במקום אחד ואם קניתי אותו בחיפה ובחיפה עשיתי נסיעה אחת, אחר כך מה שכלוא שם אני לא יכול לעשות במקום אחר שאני נוסע בו יותר.

<מיכה בר-מאיר: יש בעיות ברכבת ישראל, רכבת ישראל תחמה את הרב-קו לפי תחנות, חוץ מתחנות תל אביב.

<מיכה בר-מאיר: אם למשל, וזה קרה לי, נסעתי מנהריה לאשדוד תחנת רכבת עד הלום, אז אני יכול לצאת ולהיכנס רק שם בדרך חזרה, קניתי הלוך חזור.

<מיכה בר-מאיר: באתר של הרכבת מפרסמים שיש רכבת חזרה בלילה ב-22:25, אני מגיע לתחנה, התחנה סגורה, ב-21:00 יצאה רכבת אחרונה, שולחים אותי לאשקלון משה דיין.

<מיכה בר-מאיר: אני בא להיכנס לתחנה, הרב-קו לא נותן לי להיכנס, אני צריך לקנות כרטיס ב-9 שקלים לתחנה שאני לא נוסע אליה בכלל רק בשביל להיכנס לתוך הרציף ולהשתמש ברב-קו שקניתי.

<מיכה בר-מאיר: ראשל"צ-משה דיין יושב בכיוון צפונה אחרי, זאת אומרת אני הייתי צריך לשלם אולי 9 שקלים פחות וככה אני משלם 9 שקלים יותר מהמחיר המקורי, שזה דבר שהוא בלתי נסבל.

אורי מקלב: וזה בגלל שהרב-קו לא פותח את התחנה

<מיכה בר-מאיר: הרב-קו לא יפתח לי תחנה שלא יועדה לו מראש.

<מיכה בר-מאיר: זאת אומרת אני לא יכול לנסוע על הקו, לרדת ולעלות איפה שאני רוצה, וזו בעיה גדולה.

<מיכה בר-מאיר: עכשיו שילמתי בנוסף.

<מיכה בר-מאיר: אם השתנה לי סטטוס, כלומר הייתי סטודנט והפסקתי להיות סטודנט ונשארו נסיעות, הנסיעות האלה כלואות, לא משחררים לי אותן עד שאני עושה שינוי בסטטוס, או שאני שולח בקשה.

<מיכה בר-מאיר: אם שילמתי באשראי יזכו אותי, אם שילמתי במזומן ישלחו לי צ'ק, לך תפדה צ'ק על 16.5 שקלים.

אורי מקלב: מה אתה מציע במקרים כאלה?

אורי מקלב: אתה מעלה בעיות, אבל יש דברים ש - - -

<מיכה בר-מאיר: מדברים על כרטיס חכם, יש כל מיני אפליקציות שיודעים לקרוא את הפרטים בכרטיס.

<מיכה בר-מאיר: הם קוראים את השם שלי, את מספר הזהות, את הכתובת ופרטים נוספים, אני חושב שבכרטיס צריכה להיות תמונה עם איזה שהוא מספר זיהוי וזאת שאילתה.

<מיכה בר-מאיר: צריך להיות מרכז נתונים, הכרטיס צריך להיות פשוט, המערכת צריכה להיות חכמה.

<מיכה בר-מאיר: צריך בכרטיס לראות האם יש לי אמצעי תשלום.

<מיכה בר-מאיר: אם יש לי אמצעי תשלום, אז כמו בכביש 6, המערכת לא שואלת אותי איפה אני רוצה לעלות, איפה אני רוצה לרדת, היא קולטת את זה, מחייבת אותי בדיעבד.

<מיכה בר-מאיר: עשיתי שינוי בסטטוס, אני לא צריך לקבל כסף, זאת אומרת המערכת תדע לזכות אותי באופן אוטומטי.

<מיכה בר-מאיר: אם למשל לא הספקתי לחדש את הסטטוס של הסטודנט ועשיתי את זה חודשיים מאוחר, אני יכול להזין את זה ויהיה מי שיאשר את זה, זה רטרואקטיבית בתוך המערכת יכול לזכות אותי.

<מיכה בר-מאיר: אין סיבה שכל הזמן נצטרך להתעסק עם כרטיסים שצריך למלא אותם ולחדש אותם, לתפור עליהם המון אפשרויות כל פעם מחדש רק בשביל שיפורים שיבואו בתוך המערכת, כשזה כולל, למשל, נסיעה חד יומית או רב יומית.

<מיכה בר-מאיר: זאת אומרת יש מדינות שבהן אם המערכת זיהתה שעשיתי יותר מנסיעה אחת ביום אני כבר מתחיל לקבל הנחה.

<מיכה בר-מאיר: הדברים האלה היום לא באים לידי ביטוי והם יכולים לבוא לידי ביטוי בקלות כשהמערכת המרכזית היא חכמה והכרטיס הוא פשוט.

אורי מקלב: תודה רבה על הדברים.

אורי מקלב: אתה מדבר על דברים מתקדמים, אני קצת עוד קודם, אבל מה שאתה העלית זה גם נושא חשוב ואני בטוח שמי שמשתמש בפרקטיקה, אלה דברים שמגיעים מתוך הפרקטיקה ועושה לי רושם שאתה משתמש ברב-קו ולא רק מתוך היכרות כללית בעניין.

<מיכה בר-מאיר: כן, הרבה.

אורי מקלב: אחד מ-, לא אחד, אבל גם מתלונות שהגיעו אליי, במיוחד ממשפחות של ילדים, זה על החומרה, נקרא לזה, על טיב הכרטיס עצמו בהשוואה לכרטיסי קופת חולים וכרטיס אשראי.

אורי מקלב: הטיב של החומרה עצמה, הבלאי שלה הרבה יותר מהיר מכל כרטיס אחר, היכולות אפילו הפרקטיות, ההעברות קשות, ההתבלות שלהם הרבה יותר מהירה.

אורי מקלב: ועוד בכרטיס שהשימוש בו הוא יומיומי, מחזיקים אותו ילדים ובני נוער ואנשים שמחזיקים אותו ביד הרבה יותר זמן מכרטיס אחר שאתה אמור להחזיק, גם כרטיס קופת חולים וכרטיס אשראי.

אורי מקלב: אני מבקש את ההתייחסות שלכם גם לעניין.

<מיכה בר-מאיר: רק תוספת קטנה.

<מיכה בר-מאיר: היום מדברים על הקושי ברוחב של העברת נתונים.

<מיכה בר-מאיר: האוטובוס לא צריך לקבל את כל הנתונים עליי והוא לא צריך לשדר את כל הנתונים עליי, הוא צריך רק את הדבר הפרקטי, איפה עליתי, איפה ירדתי, איזה מספר, המערכת בפנים תעשה את כל הסיפור, זה מאוד יקל.

אורי מקלב: אתה מלין על כך שיודעים עליך מה שאתה עושה, איפה שנסעת, איפה אתה, על זה אתה מלין?

<מיכה בר-מאיר: לא, ההיפך, אני אומר - - -

אורי מקלב: אנחנו כבר הקרבנו בשביל הרב-קו, אנשים שדאגו לרב-קו, אני רק רוצה להגיד לך, אני גם מזכיר לכולם, הנוסעים מבחינתם הקריבו המון, אצל הרבה זו הקרבה גדולה מאוד שיש מי שיודע ובדיוק איפה הם נמצאים, מה נסעו, מה ההרגלים שלהם, איפה הם שהו, כמה זמן הוא היה, הוא היה בתל אביב, כמה זמן הוא היה שם, תוך כמה זמן הוא חזר, הכול אתה יודע.

אורי מקלב: סיפר לי מישהו שלא היה מודע לכך, כשהוא חיבר את ה-GPS, את הווייז שלו, ל-gmail והוא לא היה מודע, במשך כמה שנים ואחד הילדים שלו שיחק ואחרי זה הוא נכנס והוא ראה את הפירוט, 'זה הבהיל אותי, יודעים בדיוק כמה זמן הייתי במלון הזה וכמה זמן הייתי במלון הזה.

אורי מקלב: בחוץ לארץ', הוא התייחס לחוץ לארץ, 'אלה דברים שאם הייתי צריך לתת דין וחשבון היה לי קשה להסביר את כל השהיות שלי'.

אורי מקלב: זה רק מציף לנו, מבחינת הציבור זו הקרבה גדולה מאוד.

אורי מקלב: להשתמש ברב-קו זה לא רק לעבור לשיטה חדשנית, בחלק הזה, אצל הרבה הרבה, זה אנשים שזה מפריע להם, מפריע להם ערכית בעניין הזה ועם כל זה הם עושים את זה מכיוון שהם רוצים לקבל מענה שהוא מיטיב איתם והם יודעים שיש מערכת איזונים.

אורי מקלב: אני רק שואל לפני זה, ויעקב, אותך, כשאתה דיברת על נקודות העמדה החדשות שהם שמו עכשיו לאחרונה, על ידי חלק מהמפעילים, אני הבנתי שזה רק המפעיל, נניח אם חברת קווים שמה, אז היא טובה לקווים, היא לא טובה לחברות האחרות, אבל שם אתה יכול לקבל את כל המידע.

אורי מקלב: בתוך חברת קווים אתה יכול לקבל את כל המידע.

אורי מקלב: למשל אם אני מטעין בעמדות של הרכבת הקלה, אני יכול לדעת מה יש לי בחברות אחרות, כמה נשאר לי בחוזים?

<עודד גברעם: אני מרכז את הנושא של הרב-קו.

<עודד גברעם: בעיקרון, אם אתה שם את הכרטיס שלך, גם ברכבת הקלה וגם ברכבת ישראל, אתה יכול לראות איזה חוזים יש לך, אבל כפי שהצגנו בנייר העמדה שהגשנו, הסעיפים שאנחנו מציעים זה בעצם שיפתרו את הבעיה.

<עודד גברעם: מה שאנחנו מציעים זה שיהיה אתר אינטרנט אחד שבו ירוכז כל המידע של המשתמש ובו הוא גם יוכל להטעין וגם לראות איפה הוא שילם, מה הוא שילם, שהסעיפים האלה שדיברת עליהם ברכבת עוברים לאותו מידע וברגע שהדבר הזה מסונכרן עם המסלקה אז כל הבעיות של איפה ירדת ברכבת אמורות להיפתר, וכל המעברים בין החברות, זה אמור להיפתר.

<עודד גברעם: פשוט אנחנו אומרים שצריך שתהיה מערכת אחת שבה אתה יכול לראות את כל מה ש - - -

אורי מקלב: העמדות עצמן, הן שפה אחת?

אורי מקלב: אותה עמדה שנמצאת ברכבת הקלה, אותה עמדה שנמצאת בחברת קווים, העמדות החדשות האלה או אחרות, יש להן שפה אחת גם למשתמש?

<עודד גברעם: לא, כל - - -

אורי מקלב: אני כלקוח של בנק דיסקונט, יש שם סניף הלאום, אני מבין אותם שמפעם לפעם הם משנים את התצוגה שלהם, אבל כלקוח שרוצה מהר מאוד ולפעמים הוא נמצא במכשיר הזה, יש לו תצוגה כזאת, הוא עובר אחורנית לכספומט או למכשיר שהוא מקבל את המידע, הוא רואה שיש לו תצוגה אחרת.

אורי מקלב: זה מפריע למשתמש בהרגלים, מה שאתה לא עושה כל יום.

אורי מקלב: אבל - - -

<עודד גברעם: לכל חברה יש מכשיר ש - - -

אורי מקלב: צריך לקחת בחשבון שיש אנשים קשישים, אנשים יודעים שכל דבר זה הרגל וכל מקום זה לימוד.

אורי מקלב: כפי שאומרים, יש שלטים שמסבירים שאסור ככה ואסור ככה.

אורי מקלב: הקריאה, ההבנה, להסתכל על זה, זה חלק מהרגלים שלא תמיד יש זה.

אורי מקלב: אי אפשר רק זה, זה לא יכול להיות רק זה הדבר שהוא המעמיד של כל העניין.

<עודד גברעם: כדי לפתור את הדבר הזה, כמו שגיל אמר, צריכים בעצם לשים את העמדות בפריסה רחבה יותר, כמו שיש בסופרפארם לרישיונות נהיגה, לפזר, שהמשרד יחליט אם הוא מפזר בסופרפארמים, במכולות, לפזר עמדה אחידה שבה יש טכנולוגיה אחידה, שזה גם יקל על עניין המסלקה.

אורי מקלב: טוב, אלה הדברים.

אורי מקלב: יעל כהן, עיריית ירושלים.

<יעל כהן גמדני: אני עוזרת למנהל אגף התחבורה בעיריית ירושלים.

אורי מקלב: שלום לך.

אורי מקלב: היית בתקופה שלי גם, נכון?

<יעל כהן גמדני: כן.

<יעל כהן גמדני: בתקופה קודמת הייתי מתאמת תחבורה ציבורית בעירייה, עכשיו נשארתי באגף בתפקיד אחר.

אורי מקלב: מהנימוס צריך להגיד שלום לאנשים שמכירים, שלא רואים הרבה שנים.

<יעל כהן גמדני: רציתי להעלות בעיה שקיבלנו פניית ציבור, היא הועלתה על ידי 15 דקות, המעבר בין אוטובוס לרכבת.

<יעל כהן גמדני: אני רוצה להקריא לכם פניית ציבור שקיבלנו: 'עלינו על האוטובוס, ביקשנו שיוריד אותנו ברכבת הקלה, הנהג טען שכדאי לי מאוד לרכוש כרטיסים לרכבת הקלה על האוטובוס על מנת לחסוך את הטרחה לאחר מכן בתחנה.

<יעל כהן גמדני: הבהרתי לנהג שאנחנו משפחה שלמה והוא אמר שאין בעיה, יש לכם שעה וחצי ליהנות מכל התחבורה, כולל הרכבת ללא הגבלה'.

<יעל כהן גמדני: כמובן שאותו בן אדם עלה לרכבת וקיבל קנס על זה שמשפחה שלמה, הוא לא יכול היה לתקף את הכרטיס עבור כל בני המשפחה שלו.

<יעל כהן גמדני: מה שרציתי לבקש זה לחדד את הנהלים בקרב הנהגים שמוכרים כיום את הכרטיסים, שלא יהיה מצב שימכרו את זה, זה בעיקר בעיה עם תיירים מזדמנים, שעדיין לא למדו על בשרם את הבעייתיות הזאת.

<יעל כהן גמדני: אז אחת זה חידוד הנהלים.

<יעל כהן גמדני: דבר שני, הם לא יודעים לאן לפנות במקרה כזה של ערר בין שני מפעילים שונים.

<יעל כהן גמדני: הפנייה הגיעה לעיריית ירושלים, עד שהוא יקבל תשובה יכול להיות שיעברו ה-30 יום של הערער וזה נראה לי חשוב שאנשים יידעו לאן לפנות ושיפנו בזמן המתאים אחרת הם יפספסו את - - -

אורי מקלב: גם אם הוא יגיש ערר אני לא חושב שיזכו בעניין הזה.

אורי מקלב: לפי דעתי זו שערורייה שלא קשורה לרכבת הקלה, זו שערורייה מאין כמוה.

אורי מקלב: לא רק שאין שפה אחת, קו תחבורה שהוא מזין את הרכבת, שאנחנו אומרים לאדם, 'נסעת משכונת רמות להר הרצל, היה לך קו 16, הפסקנו את הקו הזה, אתה תיסע, תעצור באמצע הדרך, תעלה לרכבת הקלה שתיקח אותך, אבל המחיר יהיה לך כרטיס מעבר, זו התמורה, ואתה תגיע בסדר ובזמן ויעיל'.

אורי מקלב: אותו קו שאנחנו מדברים עליו, כשאתה משתמש בו בתחבורה הציבורית, במקרה הזה זה אגד, הוא בסדר, הוא תקף, הוא בסדר, וכשאתה עולה איתו לרכבת, השתמשת בהמשך שלו, שם אתה עושה מעשה שלא ייעשה, ולא רק מעשה שלא ייעשה, שאתה צריך עוד להוציא מהכיס שלך כסף או שלא מעלים אותך, אתה משלם 186 שקלים קנס.

אורי מקלב: הדבר הזה הוא פשוט שערורייתי.

אורי מקלב: איפה נשמע כדבר הזה?

אורי מקלב: זו גזלה ציבורית.

אורי מקלב: הבעיה שלא כל אזרח קטן שעושה את זה לא מעמיד אתכם למשפט, זו הייתה תביעה ייצוגית.

אורי מקלב: ולא רק זה, לא רק שהוא משלם 180 שקל קנס, 186, אתם יודעים למה?

אורי מקלב: אתם יכולים להסביר למה 186?

<יעל כהן גמדני: פלוס נסיעה.

אורי מקלב: אבל הוא שילם.

אורי מקלב: 180 זה הקנס, ועוד 6.90 זה מחיר נסיעה.

אורי מקלב: אז אני מבין, אדם שמתפלח לרכבת, אנחנו אישרנו כאן בכנסת, קנס, מה שנקרא תשלום יתר או תשלום מוגדל, אנחנו אומרים 'אתה לא שילמת, עלית לרכבת בלי לשלם, אתה תשלם עכשיו תשלום מוגדל'.

אורי מקלב: אם זה בפרופורציה למחיר, אם משהו שעולה 6 שקלים הקנס הוא 180 שקלים, זה נושא אחר.

אורי מקלב: לכל דבר צריך להיות פרופורציה, גם בקנסות, תאמינו לי שגם ב-50 שקל - - - אבל אתם הגשתם את זה, משרד התחבורה הגיש את זה, אנחנו אישרנו את זה, אבל גם נקודת חשיבה, הולכים על כלי תחבורה חדש, שאנשים לא יתרגלו או לא יעשו לעצמם איזה מנהג, ינהגו בעלייה בלי לשלם, אנחנו מכניסים גורם מרתיע.

אורי מקלב: מה אומר הקנס?

אורי מקלב: קודם כל תשלם את מה שהיית צריך לשלם ועכשיו תשלם את התשלום המוגדל.

אורי מקלב: אדם ששילם, כן תיקף, או במקרה הזה הוא לא הראה ראיה אמיתית, בגלל שבסופו של דבר הרכבת לא קיבלה אולי את הכסף שלה, אולי, זה משרד התחבורה, זה לא הרכבת, אבל הרכבת לא מקבלת את זה, משרד התחבורה משלם לכם בין אם יש לכם 100 נוסעים ובין אם יהיו לכם 200 נוסעים, משרד התחבורה קיבל את הכסף, את מלוא המחיר, 6,90, או שילד החליף עם אחיו את הרב-קו שלו והוא תיקף אותו ושילם על זה, הוא יקבל קנס 180, ילד, אנשים קשישים, שפעם ראשונה רוצים לשלם את זה, ועוד ישלם 6.90.

אורי מקלב: למה 6.90?

אורי מקלב: זה לא גזלה של הכסף?

אורי מקלב: הוא שילם על זה.

אורי מקלב: אתם גוזלים לעיני כל ישראל ומהממשלה, מהמדינה.

אורי מקלב: וזו מדיניות, שאם אני פונה לרכבת אומרים 'משרד התחבורה לא מאפשר לי את זה'.

אורי מקלב: את העלית את זה פשוט להנחתה, אז אני העליתי את זה, אבל זה לא מרכז הנושאים.

אורי מקלב: מה שאת מעלה בירושלים, זה נושא, אבל אם את רוצה להעלות את ירושלים, אם זו הדוגמה לתחבורה ציבורית מתקדמת, רכבת קלה, נת"צים, גשרים, מנהרות, רכבת, ותראי אם יש ערך צבור, אם אין ערך צבור בנסיעה המקומית כאן.

אורי מקלב: אי אפשר, אתה עולה לתחבורה הציבורית בירושלים, אתה יכול לקנות כרטיסייה, אתה לא יכול לקבל ערך צבור.

אורי מקלב: נשמע דבר כזה?

אורי מקלב: אתם יודעים מה המשמעות כשעולים לאוטובוס מחוץ לעיר וצריכים לשלם 24.80, כל הנוסעים צריכים לשלם, או בגלל שאין ערך צבור, הוא לא יכול - - - כמה זמן זה לוקח?

אורי מקלב: נסעתם פעם בקו 422, קו תחבורה חדיש שהשקעתם בו הרבה כסף, שהוא אמור לתת מענה מהיר מירושלים לשפלה?

אורי מקלב: כמה זמן לוקח לו העלאת הנוסעים מתחנת היעד הראשונה עד תחנה אחרונה?

אורי מקלב: תבדקו את זה, יש לכם היום חברה חדשה, יותר זמן ממה שכל הנסיעה לוקחת.

אורי מקלב: הוא מגיע לאזור השפלה ב-40 דקות, העלאת הנוסעים לוקחת לו יותר זמן, בגלל ההתעסקות עם הכרטיסים והמילוי והחוזים, עם הלוך ושוב, וזה אומר הרב-קו, זה אומר על ערך צבור, ואנחנו עוד לא הגענו למסלקה.

אורי מקלב: הגענו לערך צבור, שבחברות אחרות מקיימים.

אורי מקלב: גברתי, זהו?

<יעל כהן גמדני: כן.

<יעל כהן גמדני: אני סיימתי, רק אמרתי שזמנית עד שיפתרו את הבעיות לחדד את זה.

<יעל כהן גמדני: אני אעביר את זה באופן אישי לאגד, אבל להעביר את זה - - -

אורי מקלב: אפרופו עיריית ירושלים, אני הבנתי שניסו להזמין את השלטון המקומי והשלטון המקומי אמר מה הוא קשור לוועדה הזו.

אורי מקלב: אומרת מנהלת הוועדה, הם צודקים, לכאורה מה קשור השלטון המקומי ועיריית ירושלים או ערים אחרות.

אורי מקלב: דרך אגב, יש גם קשר בעניין, אני לא רוצה לפתוח את זה, אבל יש רשויות שדורשות ארנונה עבור העמדות וזה גורם לחברות, בין בגלל שזה באמת עלות כספית ובין שזה תקדימי עבורן, שהן לא מוכנות לשלם.

אורי מקלב: אין פריסה, חברות שהתחייבו אולי לכם, הן רוצות לתת פריסה של עמדות הטענה בעיר כמו פתח תקווה, למשל, אין עמדות פריסה.

אורי מקלב: זה דבר מאוד מאוד נצרך בעיר הזו, יש לי פניות מעוד ערים, בגלל תשלום ארנונה.

אורי מקלב: בעיריית ירושלים קיבלנו תשובה מסגן מנהל אגף השומה שזה 300 שקל למכשיר.

אורי מקלב: אני לא יודע מה זה אומר, היום זה 300, מחר זה יכול להיות יותר.

אורי מקלב: משרד התחבורה צריך לזה איזה הצעת חוק או משהו, לא יודע אם בהצעה הזאת התייחסתם לנושא של ארנונה, אם אתם נותנים את האפשרות לעיריות לגבות ארנונה עבור עמדות ההטענה האלה, שהחברות יהיו מחויבות להעמיד בתחנות שלהם, אני לא יודע אם ברכבת הקלה הם מבקשים או לא, אבל בכל אופן יש ערים שמבקשים, הם עושים את זה כתנאי.

אורי מקלב: ואם אנחנו מדברים על פריסה, בסך הכול חברה שתצטרך להעמיד 100 עמדות כאלה, שזה לא הרבה בכלל, זה 30,000 שקל ויכול להיות שזה גם תחשיב אצלם וצריך לקחת את זה בחשבון, בין שירות הציבור לבין הדרישה של הארנונה.

אורי מקלב: ליאת הלבץ.

<ליאת הלבץ: כן.

<ליאת הלבץ: הצלחת להגיד את השם נכון.

<ליאת הלבץ: נציגת התאחדות הסטודנטים הארצית.

<ליאת הלבץ: אני רוצה קודם כל לשתף אתכם במה שעבר עליי כסטודנטית השבוע.

<ליאת הלבץ: בשבוע שעבר באחד הימים הייתי צריכה להגיע לפה לכנסת, כחלק מהעבודה שלי.

<ליאת הלבץ: אני מגיעה לאוטובוס, מעבירה את הרב-קו, הוא אומר לי 'אין לך כסף בכרטיס', מה זאת אומרת אין לי כסף בכרטיס?

<ליאת הלבץ: הטענתי אותו.

<ליאת הלבץ: אז הוא אומר לי 'טוב, כנראה שהפרופיל שלך פג תוקף, את צריכה ללכת לעדכן'.

<ליאת הלבץ: מה זה דורש ממני?

<ליאת הלבץ: אני צריכה ללכת במוסד האקדמי שלי, לבקש אישור לימודים, לנסוע לעמדת שירות הקרובה לביתי, לשלם על כך מן הסתם נסיעה, להגיע לשם בזמני, בזמן שעות העבודה, כמו שצוין פה, להגיע ולעדכן את הפרופיל שלי עם דף של אישור לימודים, תעודת הסטודנט שלי והרב-קו שלי.

<ליאת הלבץ: זה אבסורד.

<ליאת הלבץ: זה פשוט אבסורד.

<ליאת הלבץ: לא הגיוני שאני יכולה להזמין פנקסי צ'קים באינטרנט, לא יכול להיות שאני יכולה להעביר כסף בחשבונות באינטרנט, לא הגיוני שדירקטורים וחברות מצביעים בחברות שלהם באינטרנט, הכול נעשה היום באינטרנט.

<ליאת הלבץ: זה לא הגיוני כל הטרטור הזה, שהוא דורש מסטודנטים זמן שאין להם, שפשוט אין להם.

<ליאת הלבץ: מעבר לכל זה, אני עומדת שם בתור ומחכה שיגיע תורי ומגיעה הסטודנטית שסיימה את לימודיה - - -

אורי מקלב: את יכולה להגיד איפה את לומדת?

<ליאת הלבץ: כן, במרכז הבינתחומי בהרצליה.

אורי מקלב: ושם לא העמידו שום עמדה כזאת?

<ליאת הלבץ: אני התחלתי את התואר השני שלי, את התואר השני לומדים בחמישי-שישי והדוכן של הרב-קו עמד רק ראשון עד רביעי, זה התאים לסטודנטים של תואר ראשון, והסטודנטים של תואר שני, שהגיעו ביום חמישי, כבר לא היה את הדוכן של הרב-קו.

<ליאת הלבץ: מעבר לזה עמדה לידי בתור סטודנטית שהגיעה תורה ומספרת שהיא רוצה למשוך את הכסף שיש לה בכרטיס, ואז הבחור אומר לה 'אוקיי, את מוזמנת לעבור בין כל החברות וללכת למשוך את הכסף שלך חברה-חברה'.

<ליאת הלבץ: היא לא הבינה מה קורה לה, היא הייתה מופתעת מאוד מהסיטואציה, גם אני, אני עובדת בהתאחדות ולא ידעתי אפילו שזה המצב.

<ליאת הלבץ: זה הזוי.

<ליאת הלבץ: קוראים לכרטיס הזה כרטיס חכם, הוא לא חכם, הוא חד משמעית לא חכם.

<ליאת הלבץ: כל העניין הזה עם אישור הלימודים שצריך להביא, זה היה צריך להיפתר על ידי המסלקה המרכזית, איזה שהוא פרויקט שהיה אמור לחבר את המערכות בין המוסדות למשרד התחבורה ושלא נצטרך להביא את אישור הלימודים הזה כל שנה מחדש בתחילת שנת הלימודים.

<ליאת הלבץ: לא עובד, לא הצליח לעבוד, יש איזה שהוא קצר בין המערכות, לא מצליחים לעשות את התקשורת הזאת, לא מצליחים להעביר את המידע.

<ליאת הלבץ: חוץ מזה שצריך רגע להבין את האוכלוסייה של הסטודנטים, זה יום אחד שפתאום 300,000 אנשים הופכים להיות סטודנטים.

אורי מקלב: 400,000 סטודנטים, כתוב במסמך של משרד התחבורה בעצמו.

<ליאת הלבץ: 400,000.

אורי מקלב: ב-180 מוסדות.

<ליאת הלבץ: כן, כי הם מכניסים עוד סטודנטים - - -

אורי מקלב: הסבסוד הוא 90 מיליון שקל.

<ליאת הלבץ: אז אפילו יותר, 400,000 סטודנטים שביום אחד צריכים להגיע באמת לכל העמדות ולעדכן את הפרופילים שלהם.

<ליאת הלבץ: זו אוכלוסייה ענקית, זה לא כמו חיילים, שכל אחד מתגייס ביום אחד, או תלמידים בבית ספר שזה מתעדכן - - - או קשישים, לא כולם ביום אחד הופכים להיות אזרח ותיק.

<ליאת הלבץ: הסטודנטים כולם ביום אחד והעומס הוא באמת גדול והדרישה מהסטודנטים לטרטור הזה, זה באמת טרטור, היא גדולה.

<ליאת הלבץ: אני מסכימה מאוד עם ארגון 15 דקות.

<ליאת הלבץ: צריך תכנית סדורה, לא הגיוני שהתקלות והעדכונים ומה שקורה במערכת מנהלים אותנו.

<ליאת הלבץ: משרד התחבורה צריך לקבוע בצורה ברורה את היעדים, מה קורה מתי, לעדכן את הציבור מה לוחות הזמנים, מה אמור להתבצע מתי, גם כדי שהציבור יוכל לעקוב ולדעת מה קורה, לאן הולכים, וגם באמת שיהיה אולי קצת לציבור את השקט הזה של הנה, עובדים, להראות שעובדים, ויש תכנית ויש תכנית סדורה ועובדים לפיה ומתקדמים, כדי שהציבור אולי גם קצת יירגע.

אורי מקלב: ליאת, אני רק רוצה להגיד לך, ממסמך שמשרד התחבורה שלחו לוועדת הכלכלה בעקבות הישיבה של שנה שעברה, מכתב מדצמבר 2014, הסטודנטים מקבלים כאן באמת התייחסות גדולה ואנחנו מכירים את הבעייתיות.

אורי מקלב: דנו על זה גם באופן נפרד ובאמת יש גם קושי מול 400,000, מול 170 מוסדות, אבל ראינו מחזות מאוד מאוד קשים ששש ושבע שעות חיכו לכרטיס רב-קו, וגם לא נסגר.

אורי מקלב: לראות איך שנראתה התחנה המרכזית לפני שנתיים או שלוש, היום אני חושב שזה פחות.

אורי מקלב: גם יש במשפחה הגרעינית שלי שתי סטודנטיות, זה היה בפרויקט, זאת אומרת ידעו שצריך ללכת ומי הולך ואיך הולכים, זה היה בתכנית העבודה של השבוע, ידעו שהשבוע צריך לעשות את כרטיס הסטודנט, זה היה פרויקט שצריך לבצע אותו.

אורי מקלב: אני כן רוצה להתייחס לסעיף אחד שאת אמרת, שאני חושב שיש לו די משמעות ביעילות של העניין.

אורי מקלב: נכון שיש בעיות של סטודנטים שעדיין לא מקבלים את כרטיס הסטודנט שלהם ויש בזה גם עיכובים, אבל אני מדבר על הליבה שאת אמרת, על למה צריך את אישור הלימודים.

אורי מקלב: אחד מהסעיפים, הסעיף התשיעי כאן בתוך המסמך, משרד התחבורה יפעל, מדברים על 2014, בשיתוף עם התאחדות הסטודנטים, לחיבור מאגרי המידע של האוניברסיטאות עם עמדות שירות של כרטיסי הרב-קו ובצורה זו יאושרו התלמידים הזכאים להנחות ללא הצגת כל כרטיס או אישור לימודים.

<ליאת הלבץ: אנחנו - - -

אורי מקלב: הפעם לא היה.

אורי מקלב: זאת אומרת לשנה הזו, זו בעצם התחייבות לשנה שזה מה שיהיה, זה לא היה.

אורי מקלב: אני רק - - - כן, במאמר מוסגר למה שאת אמרת.

<ליאת הלבץ: אני רק אציין שבאמת יש איזה שהוא שיתוף פעולה בין ההתאחדות לבין משרד התחבורה וכן יש לנו דלת פתוחה שם, אבל באמת מה שראינו, מה שאתה מדבר, המסלקה המרכזית שהייתה אמורה למעשה לחבר את המערכות, עובדים הגיעו לא מוכשרים לרגע של העדכונים והייתה בעיה מול המוסדות מבחינת החיסיון המשפטי של הפרופילים של הסטודנטים.

<ליאת הלבץ: הרבה מוסדות לא רצו מרצונם לקחת חלק בפרויקט הזה כי הייתה בעיה משפטית.

<ליאת הלבץ: צריך לפתור את כל הפינות לפני שמגיעים.

אורי מקלב: אני באמת חושב שבפעילות אתם, כאחד שקרוב לסטודנטים, בתוך התאחדות צריכים לתת לזה מענה, לדחוף.

<ליאת הלבץ: יש בן אדם שזה התפקיד שלו בהתאחדות, על זה הוא עובד.

<ליאת הלבץ: הוא בקשר עם המוסדות, בקשר עם - - -

אורי מקלב: שיפרתם, יש שיפור, גם במשרד התחבורה - - -

<שי ג'רבי: אדוני היושב ראש, הייתי מבקש זמן להתייחסות, רשמנו את הכול והיינו רוצים להתייחס.

אורי מקלב: בבקשה, מנהל אגף טכנולוגיות ברשות התחבורה הציבורית, משרד התחבורה.

אורי מקלב: אפשרנו לך גם להציג מצגת.

<שי ג'רבי: אז יש לנו גם התייחסות פרטנית לטענה האחרונה, אני מקווה שיהיה לנו מספיק זמן להגיע לנקודה הזאת.

<שי ג'רבי: אז הרשות הארצית לתחבורה ציבורית שהוקמה לפני קצת פחות משנתיים, במסגרת משרד התחבורה, לקחה על עצמה לרכז ולהוביל את תחום התחבורה הציבורית.

<שי ג'רבי: קודם כל אני מודה לכם על ההזמנה ושמח על הדיון, גם על דברי הפתיחה שלך וגם על זה שאנחנו בוועדת המדע והטכנולוגיה.

<שי ג'רבי: אני חושב שזה סימן לזה שיש הבנה שנושא הטכנולוגיה בתוך עולם התחבורה הוא נושא שצריך לשים אותו במוקד תשומת הלב, כי זה משפיע בסוף על מה שבאמת חשוב, שזה רמת השירות לנוסע.

אורי מקלב: חד משמעית.

<שי ג'רבי: אני גם שמח לראות פה את עמיתיי מהמפעילים השונים שנמצאים כאן, אני מקווה שהם יוכלו להתבטא בהמשך.

<שי ג'רבי: היום אצל כל מפעיל יש לנו צוות טכנולוגי ייעודי של אותו מפעיל שאמון על המערכות, מולו אנחנו גם נמצאים בקשר, גם מקדמים ביחד את התהליכים.

<שי ג'רבי: נתחיל.

<שי ג'רבי: מכיוון שזמננו מתקצר אני ארוץ מהר.

<שי ג'רבי: לאגף הטכנולוגיות יש תפקיד, התפקיד הוא הסדרה מתמדת, דגש על מתמדת, של המערך הטכנולוגי במערך התחבורה הציבורית.

<שי ג'רבי: למה מתמדת?

<שי ג'רבי: כי זה לא זבנג וגמרנו, כל הזמן צריך להיות עם היד על הדופק על הדברים.

<שי ג'רבי: אנחנו גם מקדמים טכנולוגיות חדשות וגם שומרים על רמת שירות במערכות קיימות.

<שי ג'רבי: יש לנו בשלב זה שלושה תחומי פעילות מרכזיים.

<שי ג'רבי: על שני הראשונים אני אשמח לקיים דיון נפרד, אם תרצו, נזכיר את נושא המידע לנוסע, שגם הוא נושא עם השלכות על הציבור ויש לנו הרבה פעילות סביב הדבר הזה, נשמח לפרט ככל שיותיר הזמן, נתמקד בכרטוס.

<שי ג'רבי: אני אתייחס אחת לאחת לדברים שעלו לפי הסדר.

<שי ג'רבי: נושא בירור יתרה, היכולת לדעת מה יש על כרטיס הרב-קו.

<שי ג'רבי: כרטיס הרב-קו, מדובר בטכנולוגיה שיצאה לדרך לפני כ-10 שנים ומטבע הדברים זה לא מחשב, אי אפשר לדעת מה יש על הרב-קו, אבל היום זה אפשרי וזה אפשרי בדרכים שמפורטות כאן.

<שי ג'רבי: קודם כל בסלולר, האפליקציות הסלולריות, גם רשמית, של משרד התחבורה, אפליקציית כל קו, שכולכם מוזמנים להוריד וגם אפליקציות נוספות, שקיימות בשוק הפרטי, בטלפונים שיש בהם רכיב מסוים שנקרא רכיב NFC ניתן להצמיד את הרב-קו ולראות מה הערך ומה האחוזים שיש על הכרטיס וכמה עוד יתרה נותרה לי בכרטיס.

<שי ג'רבי: זה מבחינתנו לא מספיק.

<שי ג'רבי: מדוע לא מספיק?

<שי ג'רבי: מכיוון שזה רק בטלפונים מסוג מסוים ולכן אנחנו הולכים לצעדים נוספים.

<שי ג'רבי: באינטרנט, באמצעות התקן חומרה הביתי שהוזכר וזה ההתקן.

<שי ג'רבי: אתה יכול לחבר את ההתקן הזה למחשב הביתי, הנה הוא כאן לפנינו וקודם כל לדעת כמה יש לך, זה קיים גם באתר של פורום המפעילים שנמצא כאן וגם באתר חברת דן ובהמשך גם באתר חברת אגד.

אורי מקלב: זה נמצא בחינם?

אורי מקלב: ההתקן הזה ניתן בחינם?

<קריאה: בינתיים.

<שי ג'רבי: זה לא סתם העניין הכספי, אני רוצה להתייחס לזה.

<שי ג'רבי: קודם כל העלות של הפריט הזה היא כ-40 שקלים.

<שי ג'רבי: אנחנו חילקנו במסגרת פיילוט של 1,000 משתמשים, שגם הזמנו את ידידי היקר להשתתף בפיילוט, 1,000 רכיבים כאלה בחינם.

<שי ג'רבי: בשלב הבא, בנקודת זמן מסוימת אנחנו נגבה על זה תשלום סמלי של 10 שקלים, מדוע?

<שי ג'רבי: זה מה שנקרא דמי רצינות, כי בסך הכול זה רכיב שאפשר אחר כך, אתה יודע, לזרוק אותו ואנחנו רוצים שישתמשו בזה.

<שי ג'רבי: זו המטרה של גביית הכסף, הסכום עצמו הוא אפסי מבחינתנו.

יעקב גיל: אבל יש תכניות לבירור יתרה באינטרנט עם סיסמה בלי התקן?

יעקב גיל: בבנק אפשר להיכנס עם משתמש וסיסמה, לעשות פעולות, לדעת יתרות.

יעקב גיל: למה צריך התקן?

<שי ג'רבי: אדוני היושב ראש, הקשבנו בסבלנות רבה מזה כשעה לדברים שנאמרו, הייתי מבקש לדבר ברצף, תודה לך.

אורי מקלב: כן, אני אגיע אליך.

<שי ג'רבי: השיקול המנחה שלנו, כשאנחנו מקדמים טכנולוגיות, זה פתרון מתאים לכולם, שוויוניות, לכן נמצאים כאן אנשי חברת דן, כשהם פונים אלינו והם רוצים לקדם פתרונות בסלולר אנחנו אומרים להם 'חברים, לא כפתרון יחיד, אלא במקביל לפתרונות נוספים', שמתאימים לכל הציבור, כולל לציבור שאדוני מייצג שאולי לא משתמש באפליקציות.

<שי ג'רבי: אנחנו מסתכלים על כל ה - - -

אורי מקלב: אני מחזיק כאן טלפון שהוא כשר, הוא נקרא טלפון מוגן ואין לי בעיה, הציבור שלי יכול, אמנם הוא יקר, לא לכולם יש את היכולת הכספית להחזיק כזה מכשיר, ונכון, יש לי אפליקציה ואני גם הורדתי אותה, היא עדיין לא פעילה, של הרב-קו, והצמד רב-קו - - - הרב-קו שלי.

אורי מקלב: צריך לקחת בחשבון, גם הציבור שאני מייצג אותו, יש לו היום את האפשרויות, אבל יש ציבור גדול, אני מייצג את כולם, שאין להם את האפשרות, אין להם את היכולות הטכנולוגיות, אין להם נגישות, הם לא יודעים לעשות את זה וחלקם בתוך המשתמשים בתחבורה ציבורית הוא לא מעט.

אורי מקלב: כל אלה הם ודאי משתמשים בתחבורה ציבורית והם נמצאים אצלכם וזה קשישים וצעירים וגם לא בכל מקום יש לו את האפשרות הזו והוא עכשיו בזמן נסיעה, הרב-קו נמצא אצלו בכל מקום, צריך להבין, גם אם יש לו מחשב בבית, אבל הוא לא במקום, ואני לא רוצה להרחיב לך, בחיי היום יום הפרקטיקה הזו, כמה היא חשובה.

<שי ג'רבי: לכן הפתרונות שאנחנו מנסים לקדם הם פתרונות שהם בראייה שוויונית וזו הנקודה שהדגשתי.

<שי ג'רבי: מעבר לזה ניתן לראות את היתרה גם בעמדות השירות, שנרחיב עליהן, אני מקווה, בהמשך, גם בעמדות הטעינה שפרושות ברחבי הארץ בהיקף שאני אציג בהמשך וגם אצל הנהג ובמכשירי התיקוף.

<שי ג'רבי: אלה המקומות שבהם ניתן לראות את היתרה.

<שי ג'רבי: ברשותך אני אתקדם.

אורי מקלב: כמה כרטיסי רב-קו יש?

<שי ג'רבי: מעל 2 מיליון.

<שי ג'רבי: אנחנו מדברים, דרך אגב, בין 2 ל-3 מיליון כרטיסים באלפי מכשירי טעינה ותיקוף שפרושים ברחבי הארץ, אצל המפעילים השונים.

<שי ג'רבי: מדובר במערכת רצפת ייצור מאוד מאוד מורכבת עם הרבה מאוד טרנזקציות ביום, אין לי כרגע את המספר המדויק, אבל מדובר במיליונים לאורך תקופה קצרה.

אורי מקלב: במסמך שלכם זה 72 מיליון בשנה תיקופים, לא הטענות.

אורי מקלב: שימושים כאלה.

<שי ג'רבי: מטבע הדברים אותן נאמר 71 מיליון פעולות מוצלחות לא מגיעות לכאן, מה שמגיע לכאן זה האחוז, לא ניכנס לאיזה אחוז זה בדיוק, שבו הדברים משתבשים.

<שי ג'רבי: ואנחנו אחראים גם על זה.

<שי ג'רבי: שיפורים טכנולוגיים.

<שי ג'רבי: אנחנו בתהליך יחד עם המפעילים על שדרוג המכשירים, בדגש, רבותיי, על שיפור זמני התגובה.

<שי ג'רבי: זיהינו את העניין הזה כנקודה לתשומת לב, אנחנו עובדים עם חברת אגד על הנושא הזה, ובנוסף לזה טעינה דרך האינטרנט, שהזכרתי, יש כאן פרויקט שנעשה ביחד עם המפעילים שנמצאים כאן, בהשקה, אפילו שקטה, בלי יותר מדי פרסום, כבר 2,000 טעינות בחודשים הראשונים.

<שי ג'רבי: טעינת רב-קו.

<שי ג'רבי: מקודם דיברתי על קריאת הרב-קו, טעינה, היכולת לטעון בכסף דרך האינטרנט באמצעות המכשיר הזה בחודשיים הראשונים.

<שי ג'רבי: בשלב השני היכולת הזו תהיה פרושה בנקודות מכירה ברחבי הארץ בבתי עסק כאלה ואחרים.

<שי ג'רבי: חבריי כאן ירחיבו אם יישאר זמן.

<שי ג'רבי: אנחנו גם מתכוונים להתקדם לתיקוף בסלולר.

<שי ג'רבי: זה הצעד הבא של המערכת הזאת, שתהיה אפליקציה ש - - -

אורי מקלב: דרור גנור דיבר על מה שאתה מדבר עכשיו בתוך ועדת ה - - - זה לא אומר שהשנה, הוא כבר מעריך שכבר השנה המכרז הזה כבר יפורסם.

אורי מקלב: אני מבין שהוא עוד לא פורסם.

<שי ג'רבי: המכרז הזה הולך להתפרסם במהלך 2016, זה דבר שאני יכול להגיד לפרוטוקול.

אורי מקלב: אני שאלתי את זה כדי שיגידו לפרוטוקול ואני מקווה שבשנה הבאה אני אגיד לכם זה בסדר.

<שי ג'רבי: ניפגש בעוד שנה.

אורי מקלב: שאני לא אגיד לכם שבפרוטוקול של שנה שעברה היה כתוב שזה השנה וזה לא בוצע.

אורי מקלב: אתה מדבר על דברים שלצורך העניין מתקדמים יותר, אני לא העליתי את כל הנקודות, שיש מכשירים שהם מיושנים ולא קוראים, אבל אתה מדבר על שפה אחת או שזה לא יעד שלכם?

אורי מקלב: שלמכשירים האלה תהיה שפה אחת, שכולם ידברו באותה שפה.

<שי ג'רבי: יש שפה אחת כזו.

אורי מקלב: שהגרפיקה צריכה להיות מדויקת, שהצבע של - - -

<שי ג'רבי: תהיה שפה אחת כזו, אני אגיע לזה עוד מעט.

אורי מקלב: לא ראיתי את זה כאן אצלך, לכן אני שואל.

<שי ג'רבי: יש לנו עשרה שקפים.

<שי ג'רבי: לעניין מועד הכניסה לתיקוף בסלולר.

<שי ג'רבי: כשאנחנו יחד עם מנהל הרשות, מאיר חן, התחלנו איזה שהיא תכנית עבודה - - -

אורי מקלב: לא על זה, על מערכת מפעילי תחבורה הציבורית, אגד ודן, שמתכוננים להחליף את מערכות הכרטוס שלהם, יש כרגע הידברות לגבי החלפת כל מערכת הכרטוס של המפעילים הגדולים.

אורי מקלב: ואז שואל אותו אבישי ברוורמן, זה מכרז פשוט, זה מכרז מורכב מאוד, ושואל אותו 'מתי?' היושב הראש, אז הוא אומר 'השנה זה כבר ייצא'.

<שי ג'רבי: אני אגיע לנושא הזה לפי הסדר, יש פה הרבה נושאים.

<שי ג'רבי: לכל שאלה שהועלתה כאן, גם שלך וגם של אחרים, יש לנו תשובה, אני חושב תשובה טובה, נראה בסוף הדיון אם הכול ייענה, גם מה שהעלית.

<שי ג'רבי: אני רוצה להתייחס למה שאמרת, לגבי אותו מכרז תיקוף בסלולר, אם הובטח שב-2015 ועכשיו 2016.

<שי ג'רבי: באותה תכנית עבודה שאנחנו התחלנו לעשות באנו והסתכלנו ואמרנו, אוקיי, מה יותר דחוף ממה, האם עכשיו הדבר הכי חשוב זה אפליקציה בסלולר או אולי פתרונות יותר מיידיים, שאני אציג עוד מעט, במענה גם לדברים שנאמרו כאן.

<שי ג'רבי: זאת גם הסיבה לתעדוף של הדברים.

<שי ג'רבי: ההסתכלות דווקא הייתה טווח קצר ואחר כך טווח ארוך, קודם כל לתת מענה לבעיות הבוערות ולכן התיקוף בסלולר ייעשה ב-2016.

<שי ג'רבי: רבותיי, כתובת אחת לנוסע.

<שי ג'רבי: זה עלה פה מכמה אנשים, מפעיל שקוף למשתמש.

<שי ג'רבי: יש לנו עמדות שירות, עמדות 'על-הקו', זה המותג.

<שי ג'רבי: יש כבר היום 100 כאלה, לא כולן ממותגות, אבל כבר היום בכל אחת מהעמדות האלה אפשר לבצע את הפעולות האחידות ללא קשר למפעיל כזה או אחר.

<שי ג'רבי: אנחנו מדברים על פעולה, למשל, של שחזור כרטיס.

<שי ג'רבי: אם הכרטיס אבד ניתן לשחזר אותו, אין צורך ללכת היום, כבר היום, בחודשים האחרונים זה כבר עובד, אין צורך ללכת לכל המפעילים, מה שעלה באותו דיון.

<ניר גרסון: מי מפעיל את כל העמדות האלה?

<ניר גרסון: הן שייכות למי?

<ניר גרסון: הן שלכן, משרד התחבורה, מי מפקח עליהן?

<שי ג'רבי: מי שמפקח עליהן זה אנחנו, העמדות מופעלות על ידי קבלני משנה.

אורי מקלב: קבלני משנה שלכם?

<שי ג'רבי: העמדות של המפעיל.

<ניר גרסון: לא הבנתי, של המפעילים או של הגורם המבקר?

<שי ג'רבי: העמדות הן של המפעילים.

אורי מקלב: מי אדוני?

<ניר גרסון: אני ניר גרסון, מהרשות למשפט, טכנולוגיה ומידע.

אורי מקלב: אחרי שהם ידברו אני אתן לכם לדבר.

<שי ג'רבי: הפיקוח על העמדות, הייזום שלהן, הארגון שלהן, כולל המיקום שלהן, המיתוג שלהן ונהלי העבודה שלהם נעשים על ידינו.

<שי ג'רבי: ומה שהכי חשוב ובליבת העניין זה ש - - -

אורי מקלב: שי, תסביר, אני רוצה להבין.

אורי מקלב: יש עכשיו חברות תחבורה שהעמידו עמדות חדשות, אתה מדבר על אלה?

אורי מקלב: הייתה פריסה בתקופה האחרונה של חברת קווים או - - - הם פרסו עכשיו, אתה מדבר על העמדות האלה או אתה מדבר על עמדות שלכם?

<שי ג'רבי: אני מדבר על עמדות שכל מטרתן היא לתת מענה לאותן בעיות שהציבור חווה בשנתיים-שלוש האחרונות סביב הצורך, נגיד במצב של שחזור כרטיס, ללכת ולטייל בין כל המפעילים.

אורי מקלב: אתה מדבר על 100 עמדות כאלה, איפה?

<שי ג'רבי: ה-100 עמדות האלה, יש רשימה, היא כרגע לא מולי, אבל אפשר כמובן להפיץ אותה.

יעקב גיל: זו עמדה ל-20,000 כרטיסי רב-קו, לפי החישוב של 2 מיליון.

אורי מקלב: אבל אלה לא היחידים, הוא אמר שיש אלפים של עמדות.

<שי ג'רבי: לא, אמרתי - - -

אורי מקלב: לא, בסך הכול, של החברות והכול, עמדות הטענה יש אלפים.

<שי ג'רבי: מכשירי טעינה ותיקוף יש אלפים, אם אני סופר את אלה שבאוטובוסים עצמם, בעיקר.

<שי ג'רבי: אני מדבר על מכשירי התיקוף באוטובוסים עצמם וציינתי את המספר הזה - - -

אורי מקלב: תיקוף, אבל לא הטענה.

<שי ג'רבי: טעינה ותיקוף, לפעמים טעינה ותיקוף הם בנפרד.

<שי ג'רבי: כאן אנחנו מדברים על עמדות מאוישות, כאלה יש 100, אלה עמדות שברובן הגדול היו כבר קיימות כעמדות של המפעילים, ומה שאנחנו עשינו במסגרת פרויקט המסלקה, איחדנו את המערכות של המפעילים השונים למערכת אחת מרכזית שמתממשקת למערכת מרכזית ואז את פעולת השחזור אתה יכול לעשות רק בעמדה אחת, אתה נדרש לעשות רק בעמדה אחת ולא צריך לטייל בין העמדות.

<שי ג'רבי: את הבעיה הזאת אנחנו פתרנו, להבנתי, אלא אם כן מישהו יעלה סיפור אחר מהתקופה האחרונה.

<שי ג'רבי: זה עניין השחזור ובהמשך אנחנו גם ניכנס לעניין היתרות הכלואות, זו גם בעיה שעלתה, גם בחודשים הקרובים.

<שי ג'רבי: השפה האחידה, ששאלת.

<שי ג'רבי: אנחנו משתמשים בתקן אקליפסו, זה התקן שאיתו אנחנו רצים בשנים האחרונות.

<שי ג'רבי: בסופו של דבר זה מבנה נתונים אחיד שכל המפעילים מכירים ולפיו הם עובדים.

<שי ג'רבי: בסופו של דבר אותם 71 מיליון טרנזקציות תקינות שדיברנו קודם, הן תקינות בגלל השפה האחידה הזו.

<שי ג'רבי: אחוז מסוים של תקלות קיים ואיתו אנחנו מתמודדים.

<שי ג'רבי: לגבי אוכלוסיות ייעודיות שעלה כאן.

<שי ג'רבי: אנחנו מזהים כמה אוכלוסיות ספציפיות שצריכות לקבל התייחסות מיוחדת.

<שי ג'רבי: אני כרגע מציין שתיים, יש יותר, סטודנטים וזכאי ביטוח לאומי.

<שי ג'רבי: לגבי הסטודנטים, כפי שנאמר, יש לנו פעילות משותפת עם התאחדות הסטודנטים הארצית, גם בשנים קודמות אבל השנה הזאת במיוחד, הייתה פריסה ותכנית סדורה גם במוסדות וגם באיזה ימים זה יפעל, אני חושב גם בתיאום עם ההתאחדות, עמדות שמטרתן העיקרית היא לתת לסטודנטים את השירות ואת ההנחה המשמעותית מאוד שניתנת להם.

<שי ג'רבי: מדובר בהנחה, לא זוכר את המספר המדויק, של מאות שקלים בשנה.

<שי ג'רבי: העמדות האלה פעלו בשבועיים האחרונות ופועלות עדיין עוד מספר ימים.

<שי ג'רבי: אחד הדברים שעשינו במסגרת אותן עמדות זה גם פרויקט של קשר ישיר - - - שלום לך, התחלפת.

<שי ג'רבי: איפה הגברת ממקודם?

<שי ג'רבי: דווקא יש לי תשובה בשבילה.

רם שפע: התחלפנו.

<שי ג'רבי: היא העלתה את הנושא של הבין תחומי והתשובה היא כמובן שלא הצלחנו ליצור קשר עם הבין תחומי למרות שניסינו, בעזרתכם, הרבה מאוד פעמים, והאוניברסיטה של הסטודנטים לצערי בחרה לא ליצור קשר עם הפרויקט הזה, זה אני אומר לפרוטוקול, ולכן לא יכולנו לחסוך מאותה סטודנטית את הצורך להביא ניירות.

<שי ג'רבי: התכוונו לעשות את זה, עשינו את זה במוסדות אחרים.

<שי ג'רבי: במוסדות ששיתפו פעולה עם הפרויקט אפשר היה ואפשר עדיין להגיע לעמדה, לתת תעודת זהות ויש קשר למאגר המידע של אותו מוסד.

<שי ג'רבי: כמובן גם שמרנו פה על ענייני הפרטיות וחוזר חזרה, אישור שהנ"ל הוא אכן סטודנט ואז ניתנת לו הנחה.

<שי ג'רבי: את זה אנחנו עושים בהגעה לעמדה.

<שי ג'רבי: הנחה של קרוב ל-1,000 שקלים, אנחנו לא נותנים באינטרנט בשלב זה, אולי בשנה הבאה.

<שי ג'רבי: תהליך דומה אנחנו הולכים לעשות עם זכאי הביטוח הלאומי, אני מקווה בשנה הבאה.

<שי ג'רבי: לגבי עלייה מכל הדלתות, יושבים כאן המפעילים ויכולים להעיד על זה, פרויקט מאוד מורכב.

<שי ג'רבי: הכוונה היא בעצם היכולת לעלות שלא דרך הנהג, פשוט לעלות לאוטובוס מהדלת האחורית, לתקף, כמובן זה גם מקצר את זמן ההמתנה.

<שי ג'רבי: חברת מטרופולין יצאה עם העניין הזה וזה כבר עובד ב-40 אוטובוסים, הם יוכלו לספר על המורכבות של הדברים, חברת דן שנמצאים כאן וחברת אגד, שגם נמצאים כאן, הפרויקט מאוד מאוד מורכב בהיקף שלו.

<שי ג'רבי: סך הכול אנחנו מדברים על 620 אוטובוסים, חלקם כבר עובדים בשיטה הזו וחלקם בתקופה הקרובה.

<שי ג'רבי: זו דוגמה לאתר טעינה באינטרנט שהזכרתי מקודם.

<שי ג'רבי: כולכם יכולים להיכנס אליו.

<שי ג'רבי: בזה אני אסיים את ההתייחסויות.

אורי מקלב: תודה רבה על הצגת הדברים.

אורי מקלב: כולנו תקווה בעניין הזה.

אורי מקלב: מה שאתם עושים אתם עושים טוב, השאלה אם זה מספיק מהר ומספיק בהיקפים.

אורי מקלב: אני למשל רואה את העמדות המאוישות, שהם דברים חשובים מאוד, זה נותן מענה כמובן, השאלה בתקציב 2016 מה התכניות שלכם, מה אתם מתכוננים, באיזה פריסה.

<שי ג'רבי: הפריסה, כפי שהזכרתי, מבחינת העמדות, היא 100 עמדות.

<שי ג'רבי: לגבי ההרחבה של הכמות, זה בהחלט דבר שאפשר לדבר עליו.

<שי ג'רבי: זו ההזדמנות גם להגיד שעמיתי, מנהל האגף לכלכלה, הוזכר פה גם שהוא לא נמצא, הסיבה שהוא לא נמצא, אילו הוא היה הוא היה יכול להתייחס לשאלה הזו - - -

אורי מקלב: מי זה?

<שי ג'רבי: יש לנו מנהל חדש בשם רן שדמי ויש גם את אריה זדה, הם עמלים כרגע, ברגע זה ממש, על הרפורמה בתעריפים, יש דיון שלא ניתן היה לדחות אותו, לכן הם לא נמצאים כאן.

<שי ג'רבי: בנושא התקציבי אני פחות מצוי, אבל אנחנו בהחלט - - -

אורי מקלב: אז מה התכנית שלכם?

אורי מקלב: לכמה פריסה להגדיל?

אורי מקלב: זה פיילוט או שזה - - -

<שי ג'רבי: הפריסה של מספר עמדות השירות, למיטב ידיעתי התכנית היא ל-100 עמדות.

<שי ג'רבי: אם יש קריאה מהציבור להגדיל אנחנו בהחלט נבחן את זה, גם בהקשר לתקציב הקרוב.

אורי מקלב: זה נראה לי מעט מדי.

אורי מקלב: זה יכול להיות פיילוט לשנה, אבל לא כפריסה שנותנת מענה.

אורי מקלב: רק 100, אתה יודע כמה רשויות מקומיות יש לנו?

<קריאה: 256.

<שי ג'רבי: אולי נציין שבחודשיים הראשונים להפעלת העמדות האלה היו לנו כבר הרבה מאוד פעולות של שחזור ועבודה עם העמדות האלה.

<שי ג'רבי: אנחנו רואים את הנתונים, הציבור צמא לדבר הזה ו - - -

אורי מקלב: בסדר, אתה רק מעצים את הצורך.

<חוה ראובני: מצד שני אני רואה עמדות שבהן יושבים פקידים מנומנמים וזה מה שהם עושים, כי אין שם עבודה.

<חוה ראובני: בסופו של דבר עמדות השירות נדרשות לפעולות מאוד מאוד ספציפיות, של הנפקה, של שחזור, לא צריך את זה בשוטף.

<חוה ראובני: אדם לא צריך עמדת שירות בשביל לטעון את הרב-קו, הוא לא צריך עמדת שירות בשביל לתקף את הרב-קו.

<חוה ראובני: הוא לא צריך את עמדת השירות בשביל לקבל יתרה.

אורי מקלב: אבל הוא נותן גם את המענה הזה.

<חוה ראובני: הוא נותן גם את המענה הזה, את כל הדברים האלה הוא יכול לעשות בעוד אלפי מקומות אחרים.

<חוה ראובני: אלה עמדות לשחזורים.

<חוה ראובני: יש 2 מיליון, אבל כמה שחזורים יש בשנה בסופו של דבר?

<חוה ראובני: כמה אלפים, אז 100 עמדות בפריסה ארצית בשביל כמה אלפים זה - - -

אורי מקלב: זה אומר שלא בכל עיר יש אפילו עמדה.

אורי מקלב: אתם יכולים לייעל.

אורי מקלב: אני לא עכשיו אומר איך עושים את זה, איך חוסכים, יכול להיות שזה 100 עמדות, אבל יכול להיות שלא צריך פריסה בימים, אלא בימים מסוימים.

אורי מקלב: יכול להיות שצריכים לתת מענים, אבל הפריסה היא חשובה.

אורי מקלב: משתמשי התחבורה הציבורית, צריך להבין, אנחנו מדברים על אנשים שאין להם רכבים להגיע, הנגישות למקום היא אקוטית עבורם.

<שי ג'רבי: בנושא הפריסה אנחנו עושים מהלך של תיאום הפריסה, הייתי אומר.

<שי ג'רבי: זיהינו שהיה צורך לארגן את הפריסה בראייה ארצית, היא הייתה בפריסה של כל מפעיל בנפרד, היכן שהוא סבר, בתיאום איתנו, שצריך לפרוש ואנחנו עושים עכשיו מהלך של אפילו העתקת עמדות באופן כזה שהפריסה הגיאוגרפית תהיה יותר אחידה ויותר הגיונית מבחינת כמות המשתמשים בכל מקום ומקום.

אורי מקלב: אז קודם כל תודה רבה, את ככה הערת, עורכת דין ראובני.

אורי מקלב: אני רק רוצה לחזור, שלחו לי כאן דף על הנושא שדיברה עליו גב' יעל כהן מעיריית ירושלים.

אורי מקלב: ככה כותבים לי, לא בדקתי את זה, כשאתה משלם על שני אנשים באוטובוס, בירושלים, כתוב לך במעבר 'מעבר לשני אנשים לרכבת הקלה'.

אורי מקלב: מתייחסים, אומרים מעבר לשני אנשים לרכבת הקלה וכשאתה מגיע לרכבת הקלה אתה מקבל קנס.

<ניר גרסון: זו זכות לפי חוק.

אורי מקלב: השערורייה, איך את נותנת כיועצת משפטית?

<חוה ראובני: הבעיה היא בעיה בתחום הטכנולוגי שאנחנו מודעים לה.

<חוה ראובני: מכשירי התיקוף של הרכבת הקלה לא מאפשרים לתקף את אותו כרטיס פעמיים.

<חוה ראובני: זה בגלל שהם כרטיסי קונטקטלס, שלא יהיה מצב שאנשים עם הארנק בכיס עומדים ליד מכשיר תיקוף והמכשיר מתחיל להוריד להם נסיעות.

<חוה ראובני: לכן יש הגבלת פרק זמן בין תיקוף לתיקוף ברכבת הקלה.

<חוה ראובני: הקונטקטלס מצמצם את השחיקה של הכרטיסים, מצמצם את זמן העלייה.

<חוה ראובני: המחיר שלו זה שאי אפשר לעשות תיקופים רצופים של אותו כרטיס.

אורי מקלב: אז מה יהיה באוטובוסים?

<חוה ראובני: הפתרון של זה הוא - - -

אורי מקלב: יש פתרונות, אני אגיד לך את הפתרונות שאני, איש חורני בטכנולוגיה - - -

<חוה ראובני: הפתרונות, עוד פעם, אתה שואל אותי ואני משיבה, אבל הוא פתרון טכנולוגי ולא משפטי.

אורי מקלב: את יודעת כמה זמן זה?

אורי מקלב: שלוש שנים.

אורי מקלב: שלוש שנים אנשים מקבלים קנסות על דבר שהם לא אשמים בו.

אורי מקלב: שלוש שנים, גוזלים, אתם פשוט מטילים קנס על אנשים שאין בהם טיפת אשמה.

אורי מקלב: אין בו, אין בו שום אשמה, באותו נוסע.

אורי מקלב: הפוך, המערכת מכוונת אותו לככה ואנחנו נותנים לו קנסות.

אורי מקלב: זו לא שערורייה?

אורי מקלב: אני לא יודע, אני אזרח ואכפת לי הדברים האלה, וכשאני רואה את המקרים, זה לא רק קנס, כל מערכת ההשפלה והשיימינג והביזוי הוא עובר סביב כזה קנס.

אורי מקלב: הרי כשהוא כבר מקבל את הקנס הזה עטים עליו כמה וכמה מבקרים, כל הצורה, וזה נגמר בירושלים בהורדת הילדים מתוך הרכבת, בתוך תחנות שלא שלהם.

אורי מקלב: אני אראה לך את הדברים, הם קורעים לב.

<חוה ראובני: הורדת הילדים זה היה משהו שקרה פעם - - -

אורי מקלב: זה לא קרה פעם.

אורי מקלב: אני אשלח לך את זה, יום יום.

אורי מקלב: אתם פשוט מנותקים, לא יודעים מה קורה.

<קריאה: אולי אם תעשו משהו משפטי אז תהיה מוטיבציה למצוא פתרון טכנולוגי.

<קריאה: אתם לא משמיעים את קולכם בנושא.

אורי מקלב: מנהלת של בית הספר אומרת, 'אני מכירה', מרימה טלפון להורה.

אורי מקלב: אתם לא יודעים מה עוברים ילדים במערכת הזו, מה עוברים אנשים מבוגרים, אנשים ישרי דרך שהם עוברים את הדבר הזה.

אורי מקלב: כמה אנשים רועדים לעלות לרכבת הקלה בגלל הדברים האלה.

אורי מקלב: הם לא משתמשים בזה בגלל שהם רועדים, הם לא יודעים מה יהיה.

אורי מקלב: אני לא יודע, בגלל מה שהם שומעים.

אורי מקלב: ועל מה?

אורי מקלב: מערכת שאתם מכוונים אותו לעשות את זה.

אורי מקלב: לא קיבלתי תשובה.

אורי מקלב: ולא חודש ולא חודשיים, שלוש שנים, בעיות טכנולוגיות.

אורי מקלב: אני לא יודע מה יהיה באוטובוסים, עכשיו כשיהיה אפשר לתקף אותם מאחורה.

אורי מקלב: אני לא יודע מה יהיה אז.

אורי מקלב: המערכת, את צודקת, יש איזה בעיה, יש פתרונות ופתרונות טכנולוגיים שכבר אמור להיות לפני שלוש שנים, לפני שהוא עולה לרכבת שיהיה אפשר, נגיד שעכשיו הוא מבקש מהכרטיס לקרוא את זה כדי שהוא יוכל לתקף פעמיים, יש לזה פתרונות, המערכת, הוא לוחץ על כפתור, משהו שאומר לו, 'במקרה הזה עכשיו אני בכרטיס מעבר לשניים, אז גם אם אני מתקף פעמיים' - - - יש לזה פתרונות.

אורי מקלב: יש פתרונות או אין פתרונות?

אורי מקלב: למה צריך לחכות?

אורי מקלב: איך אפשר יום אחד להשאיר?

אורי מקלב: אז אל תיתן לו קנסות.

אורי מקלב: אתה יודע מה?

אורי מקלב: אתה לא מתגבר?

אורי מקלב: אז למה את המערכת הזאת מפעילים באופן דרקוני, לא נותנים לשום דבר, הכול עובד בסדר, אתם מקבלים את כל מה שאתם צריכים, הרב-קו מבחינתכם, אתם יודעים בדיוק כמה נוסעים, אתם יודעים להתחשבן עם החברות לתחבורה הציבורית לפי מספר נסיעות בגלל הרב-קו ומה שצריך לתת ללקוח, את השירות שהוא צריך לקבל, את זה לא יודעים, זה לוקח שנים.

אורי מקלב: השירות שלכם יום אחד לא נעצר ומה שאתם צריכים בשביל הסובסידיות ובשביל ההתחשבנות שלכם, הכול נמצא ברב-קו.

אורי מקלב: אם יום אחד הייתה תקלה בעניין הזה, האמן לי זה היה מסודר.

אורי מקלב: אבל כשצריך עכשיו מול הלקוח, שם זה לוקח שנים.

אורי מקלב: קנסות.

אורי מקלב: קנס.

אורי מקלב: אתה ראית פעם איך אדם מקבל קנס ברכבת הקלה?

אורי מקלב: אתה ראית איזה מערכת השפלה הוא עובר?

אורי מקלב: לא ייאמן.

אורי מקלב: אף אחד לא רוצה את זה, לא על הילד שלו ולא על אבא שלו ואמא שלו, ועוברים את זה אנשים מבוגרים שלא עשו דבר אחד בחיים שלהם לא כחוק.

אורי מקלב: למה הם צריכים לעבור את זה?

קנס ב-23: למה ה-6.90?

קנס ב-23: מה ה-6.90?

קנס ב-23: הוא תיקף את זה.

קנס ב-23: הוא תיקף, הוא השתמש בכרטיס רב-קו של אשתו ללא שום הנחה, הוא לא ביקש, הוא לא היה בסטטוס, שילם מחיר מלא, התחלפו, זה עלה לרכבת, זה הלך למקום העבודה, והתחלף בבוקר, הם לקחו את זה.

קנס ב-23: שתו כוס קפה ביחד, עלו לאוטובוס ובסופו של דבר זה נגמר באיזה עוגמת נפש.

קנס ב-23: למה 6.90?

קנס ב-23: אינני יודע.

קנס ב-23: אלה מקרים.

קנס ב-23: אני שואל אתכם, משהו במערכת.

קנס ב-23: השאננות הזאת הורגת אותי.

קנס ב-23: אני חושב, כאיש ציבור, אני לא יכול לעבור על זה ולהיות שאנן על דבר כזה.

קנס ב-23: רבותיי, מי ביקש רשות דיבור?

קנס ב-23: אתה רצית לתת הערה?

קנס ב-23: עכשיו בצורה מסודרת, תציג את עצמך, שנכיר מי אתה.

קנס ב-23: אני רוצה גם את הנציגות של חברות התחבורה הציבורית, מי שמעוניין להגיד משפט.

<ניר גרסון: אני ניר גרסון מהרשות למשפט, טכנולוגיה ומידע.

<ניר גרסון: אחד מתפקידנו זה גם פיקוח על הפרטיות במאגרי מידע.

<ניר גרסון: אנחנו חלק מצוות עבודה על תזכיר החוק החדש של הסדרת כל נושא כרטיסי התחבורה הציבורית.

<ניר גרסון: אמרנו הרבה פעמים שחבל שלא הסדירו אותו לפני שהוא יצא לפועל.

<ניר גרסון: אני סתם תהיתי לגבי מוקדי הרב-קו, ה-100 עמדות האלה, אם מקפידים שם על נהלים ועל תו"ל העבודה שאותו אנחנו מנסים להסדיר בהצעת החוק וחלקו הסדרנו באופן חלקי בהנחיה שאנחנו פרסמנו בתקופת הביניים, למשל כמה זמן נשמר המידע המזוהה על אנשים, איך מזדהים, לא לצורך טעינה, שזה פחות מעניין, לצורך קבלת מידע, איך מזהים אנשים.

<ניר גרסון: ועוד שאלה עניינה אותי, לגבי אפליקציית הרב-קו, פעם מישהו אמר לי שאפשר באוטובוס, אם אני עומד עם האפליקציה במכשיר שלי ומצמיד אותה לכיס של אדם שבו נמצא הכרטיס שלו, אני יכול - - - וכך אני יודע גם לזהות למי שייך הכרטיס.

<שי ג'רבי: הטענה הזו קיימת גם לגבי כרטיסי אשראי מסוג קונטקטלס, ברגע ש - - -

<ניר גרסון: לא, אבל זו אפליקציה של משרד התחבורה.

<ניר גרסון: אני מניח שבדקתם אותה.

<חוה ראובני: מר גרסון, בגלל הטענה הזו הפסקנו לשמור את מספר תעודת הזהות בשבב של הכרטיס והוא מוטבע רק על הכרטיס מבחוץ.

<חוה ראובני: זה נעשה כבר לפני שנים.

<ניר גרסון: אז זו תשובה שאי אפשר לזהות בדרך הזו.

<ניר גרסון: אבל זה אזוטרי.

<שי ג'רבי: מספר תעודת הזהות לא מודבק ל - - - יש מספר חד חד ערכי.

<ניר גרסון: אבל זה האזוטריה.

<ניר גרסון: מה שיותר מעניין זה האם המרכזים האלה שמופעלים בידי החברות עצמן, האם הם שומרים את כל הנתונים המזוהים, לכמה זמן, איך הם מזהים?

<ניר גרסון: אני פשוט מניח שמשרד התחבורה בדק את זה ומקפיד שהעניינים ייעשו לפי הסיכומים שהגענו אליהם בצוות הבין משרדי.

<חוה ראובני: המפעילים עצמם אישרו לנו, ואני העברתי לא מזמן לדרור וגשל ממש פירוט אחד לאחד של המפעילים, שהם פועלים לפי הנחיית רמו"ט בנושא של הפרדת מאגרים, בנושא מחיקת הנתונים וכו'.

<חוה ראובני: מרכזי השירות האלה סמוכים למרכז הסליקה, מה שמכונה בהצעת החוק מרכז שירות.

אורי מקלב: רבותיי, אנחנו מחדשים את הישיבה.

אורי מקלב: אנחנו רוצים להתכנס לסיום.

אורי מקלב: עורכת דין ראובני, אני קודם דיברתי על החלק של החומרה, דיברנו אם 100 העמדות המאוישות מספיקות או לא, כמה שחזורים יש, אז דווקא הממ"מ עושה עבודה, הוא עשה עבודה טובה גם קודם, הוא עשה תוך כדי עבודה בוועדה.

אורי מקלב: בבקשה, אהוד בקר.

<אהוד בקר: תודה, היושב ראש.

<אהוד בקר: אני רק אציין שביולי, לפני הוועדה לפניות הציבור, עבורו נכתב המסמך שנמצא לפניכם, שאלנו כמה מחברות התחבורה הציבורית כמה כרטיסים אובדים מדי שנה והמספר שנתנו לנו, רק דיברנו עם אגד, דן, אגד תעבורה והרכבת הקלה בנושא הזה והמספר שניתן היה מעל 150,000 כרטיסים בשנה.

<אהוד בקר: רק החברות הללו.

<אהוד בקר: כלומר כמות הכרטיסים שהולכת לאיבוד באופן כללי היא כנראה גבוהה יותר ומתוך זה כל כרטיס מזוהה יצטרך שחזור, כנראה, לא רק הכרטיסים האנונימיים שאי אפשר לשחזר אותם.

<שי ג'רבי: האמת שזה מספר קצת גבוה, אבל כל מספר שלא יהיה, עמדות השירות פתוחות לציבור, אנשים ניגשים, משחזרים, יש לנו אלפי שחזורים.

<שי ג'רבי: את המספר המדויק - - -

אורי מקלב: שי, אתה צודק.

אורי מקלב: צריך באמת לבדוק, אינדיקציות, אבל זה רק אומר מה הצורך שלהם, כמה - - -

<קריאה: ומה עם שחזור אינטרנטי גם.

<חוה ראובני: אני עושה חשבון פשוט, 150,000 שחזורים ב-100 עמדות זה 1,500 שחזורים בעמדה לשנה.

<חוה ראובני: זה נשמע לי כמו 30 ל - - -

אורי מקלב: זה בסך הכול שלוש או ארבע חברות.

<חוה ראובני: אבל אלה החברות הגדולות.

אורי מקלב: זה מדובר על אלה שאובדים, אנחנו מדברים על כאלה שצריך לשחזר אותם בגלל שהם מפסיקים להיות שמישים, במיוחד הרב-קו שהוא כרטיס שההעברה שלו לא נותנת מענה הרבה יותר מכל הכרטיסים שידועים לנו, כמו כרטיסי קופת חולים וכרטיסי האשראי.

אורי מקלב: צריך לבדוק את זה, יכול להיות שהקו המגנטי שלו - - - אני לא איש טכני, אבל אין לי ספק שכנראה יש לזה גם השלכות.

<שי ג'רבי: ההבדל עם הרב-קו שהערך הכספי נמצא על הכרטיס, זו לא תעודת זהות, זה לא רישיון נהיגה, זה כרטיס שמחזיק כסף.

<שי ג'רבי: לכן כל מהלך שאנחנו עושים, שהולך לכיוון של אינטרנט ופתיחה הוא מהלך שצריך לחשוב עליו בהקשר הזה.

<שי ג'רבי: לכן כל צעד שאנחנו עושים אנחנו עושים בזהירות, לכן יש התקנים כאלה, לכן סטודנטים מגיעים לעמדות.

אורי מקלב: עכשיו אני אתן ליעקב.

<שי ג'רבי: זאת התשובה.

אורי מקלב: לא, זו לא תשובה לגבי מה שאנחנו רוצים להראות, שלעמדות האלה יש חשיבות בגלל שיש הרבה שחזורים לכרטיסים, גם אם זה אובד וגם בגלל שהוא מקולקל, נקרא לזה, שהוא הפסיק להשתמש בו.

אורי מקלב: זה לא רק זה.

אורי מקלב: יש כנראה רבים, כך שזה לא מיותר להרחיב את זה, צריך לתת את השירות הזה.

אורי מקלב: תייעלו את השירות, אין לי בעיה, אבל הפריסה, יש לזה היבט חשוב, אני לא רוצה להרחיב בעניין הזה, זה דבר שכבר נעשה, אנחנו מאוד מעריכים אותו, אנחנו רק מבקשים, בחשיבה, אל תראו את זה כדבר ש-100 זה מספיק.

אורי מקלב: לפי דעתנו זה לא מספק ועם הידע הזה, מסוג הדברים האלה, שכמה שיש יותר כך השימוש בהם הוא יותר, אנשים גם מאזנים.

אורי מקלב: אני בטוח שיש חוסר ידע על המיקום של העמדות האלה.

אורי מקלב: כמו כל דבר חדש, לוקח לו זמן להיטמע בתוך הדברים.

אורי מקלב: אני רוצה לתת רשות דיבור לאנשים שביקשו.

אורי מקלב: אז ערן בנין, חברת קווים.

אורי מקלב: לכל חברה, מי שמעוניין ניתן לתת התייחסות קצרה.

<ערן בנין: אני מנהל הטכנולוגיות של קווים.

<ערן בנין: אל"ף, אני מברך על הדיון שנעשה פה.

<ערן בנין: כמה דברים אני רוצה לציין.

<ערן בנין: האחד, אני חושב שבשנה האחרונה יש פעילות מאוד אינטנסיבית של משרד התחבורה בתחום הטכנולוגי בהקשרי הרב-קו ועל זה אני מברך.

<ערן בנין: לאחרונה, כמו שנאמר פה והוצג, עלה אתר אינטרנט של כל פורום המפעילים הפרטיים.

<ערן בנין: כבודו, זה המוצר שאיתו אתה מחבר למחשב.

אורי מקלב: במה הוא שונה מהמכשיר ששי הראה?

<ערן בנין: אותו דבר.

<ערן בנין: זה המוצר - - -

אורי מקלב: כן, אנחנו כאן ראינו את זה, שהעלות שלו 40 שקל?

<ערן בנין: בדיוק.

<ערן בנין: אני חושב שזה לא מסובך, גם האתר הוא אינטואיטיבי - - -

אורי מקלב: אבל איך ההתקנה שלו?

<ערן בנין: מאוד אינטואיטיבית, אתה מכניס אותו, מוריד אפליקציה ומה שנקרא הבא הבא הבא וזה נכנס.

<ערן בנין: 1,000 טעינות בחודש.

אורי מקלב: כמה הפצתם כאלה?

<ערן בנין: כ-1,000 קוראים כותבים של כלל הפורום חולקו, יש עוד כמות, יש כרגע תהליך שיווק שצריך לצאת לכלל הציבור.

יעקב גיל: זה חוסר הבנה של ציבור המשתמשים, סליחה שאני אומר את זה, באמת.

יעקב גיל: אני מעריך את המאמצים, אבל בסך הכול מדובר על כרטיס לאוטובוס ואתה צריך להצטייד בדבר הזה, לקנות אותו בעתיד, ללכת למרכז השירות כדי לקנות אותו, להתקין את התוכנה אצלך.

<ערן בנין: אני רוצה להתייחס לאמירה הזאת.

יעקב גיל: אז יהיה אחוז מסוים של משתמשים שישתמשו בזה, אבל הבשורה הגדולה צריכה להיות בדברים שדובר עליהם בלי לוחות זמנים ובלי - - -

אורי מקלב: לוחות זמנים, אנחנו לקראת הסיום.

<ערן בנין: אני רוצה להמשיך.

<ערן בנין: אנחנו כרגע יצאנו בפורמט הזה כי אמרנו שאנחנו רוצים לפנות לכלל הציבור.

<ערן בנין: מה לעשות שחברת אפל, שחצי מציבור המשתמשים בישראל משתמש בטלפון הזה, לא נותנת לנו את היכולת לטעון את הכרטיס מרחוק.

<ערן בנין: טכנולוגית החברה לא מסכימה לפתוח את אותה יכולת NFC ולכן העדפנו ללכת לפלטפורמה שנותנת שירות לכל הציבור.

<ערן בנין: אבל בהמשך, וזה יקרה, זה עניין של חודשים ספורים, תהיה לך יכולת לגשת לכספומטים ולקיוסקים כאלה ואחרים, לתת את כרטיס הרב-קו, להכניס אותו פנימה ולטעון אותו בכסף שאתה רוצה לנסוע איתו.

<ערן בנין: אני מדגיש, כמו שאמר פה שי, בסוף על הכרטיס הזה יש כסף, בניגוד לכרטיס אשראי, שהכסף יושב אי שם בשרתים.

אורי מקלב: בעניין הזה, בהקשר הזה, בתעודות הזהות החכמות שבכובע אחר שיש לנו בוועדה מנסים לקדם אותו, יש לכם איזה ממשק בעניין הזה?

אורי מקלב: בעתיד, שאנחנו מקווים שהוא יהיה, בתעודות הזהות, אם זה יעבור כמה מחסומים, האם אתם חושבים שהרב-קו או מה שנקרא כרטיס אחד חכם יוכל לתת מענה להרבה, במיוחד לנושאים שהם כספיים?

אורי מקלב: והשאלה הזאת, מכיוון שאז גם יהיה לכם יותר קל, הזהות שלו הרבה יותר חזקה, ממילא - - - אני הבנתי שאת רוצה להגן על חופש המידע - - -

<חוה ראובני: לא, לא זה.

<חוה ראובני: אני הייתי אומרת עוד חזון למועד, אנחנו עוד לא מתכננים, זו ביצה בעיניי שעוד לא נולדה.

<חוה ראובני: בתחילת שנות ה-90, כשמשרד התחבורה רצה לעבור מרישיונות נהיגה מנייר לרישיונות נהיגה מפלסטיק, אמרו לנו 'חכו חכו, אנחנו תיכף עושים תעודת זהות מפלסטיק'.

<חוה ראובני: זה היה בשנת 92', משהו כזה.

<חוה ראובני: אז רישיונות נהיגה מפלסטיק יש לנו כבר למעלה מ-20 משנה, תעודות זהות מפלסטיק אין בכלל, תעודות זהות חכמות יש מעט ויש לזה הרבה מאוד שאלות, הרבה מאוד ספקות, הרבה מאוד הסתייגויות ומתי זה יהיה באופן גורף אני לא יודעת.

<חוה ראובני: כשזה יהיה נחשוב על להתממשק עם זה.

<חוה ראובני: בעיניי זה משהו שהוא לא בשל.

<ערן בנין: עוד לא סיימתי.

אורי מקלב: אני אתן לך, רק בדברים האלה, לכן אני אומר שיש לי כאן כובע אחר, אני מודע קצת לדברים שמתקדמים ואני גם חבר בוועדה המשותפת לוועדת החוקה ולוועדת המדע בנושא.

אורי מקלב: אם אני לא טועה, שר הפנים עומד להביא עכשיו הצעת חוק, היה פיילוט, כל החכמות, הוא התחייב, נתנו לו הארכה בעניין הזה עד סוף השנה, עד מרץ, אבל זה יהיה יותר מוקדם.

אורי מקלב: הולכים כנראה להרחיב את זה באופן הרבה יותר רחב.

אורי מקלב: גם היום כבר יש הרבה - - - לכן אני כן חושב שכדאי להגיע היום, במיוחד ברב-קו שהוא כרטיס אצל למעלה מ-2 מיליון אנשים, לחשוב כבר להקדים את זה, שלא נהיה במצב שאנחנו נמצאים היום, ששנים לוקחים הדברים.

אורי מקלב: זה ייתן לכם מענה להרבה מגבלות שיש לכם היום בגלל שיש בו כסף.

אורי מקלב: אני אומר את זה כהערה, תבדקו את זה, אני אומר לכם שזה הולך להתקדם.

אורי מקלב: זה נכון מה שאת אמרת, לכל דבר יש את הזמן שלו, זה מתקדם, זה יתקדם, מכל מיני סיבות בעולם - - -

<קריאה: זה יותר שם מאשר לא.

אורי מקלב: יותר שם מאשר לא שם, יותר קרוב מאשר רחוק.

אורי מקלב: גופים חשובים במדינה, כמו שב"כ, מוסד וכאלה, שהיו התנגדויות, היום כולם התכנסו לשפה אחת, ישבו אצלי, ישבו אצלי אנשים - - - כיושב ראש הוועדה, זה מתקדם.

אורי מקלב: לכאורה זה אמור להתקדם, תחשבו על זה.

<ערן בנין: עוד דבר אחד אני רוצה.

<ערן בנין: בשנתיים האחרונות אנחנו הלכנו ופרסנו עמדות טעינה בפריסה ארצית, שבאמצעותן אתה יכול לקחת את כרטיס הרב-קו ולטעון באמצעות כסף או אשראי.

<ערן בנין: אני רוצה פה להתייחס לשני דברים.

<ערן בנין: לצערי הציבור לא מספיק משתמש במוצר הזה.

אורי מקלב: מה נראה לכם, למה?

<ערן בנין: אנחנו פנינו בפרסום והכול, אין לי הסבר.

<ערן בנין: יש לך מקומות שאתה רואה שיש שימוש מסיבי, יש מקומות שאתה רואה שהשימוש בעמדה הוא יחסית מועט.

<ערן בנין: אנחנו בודקים את זה.

<ערן בנין: בכל מקרה ערך צבור הוא ארצי היום, אתה יכול לטעון שם ערך צבור ולהשתמש אצל כולם.

אורי מקלב: בקווים?

<ערן בנין: ערך צבור של קווים היום מכובד אצל כל המפעילים הארציים, לכן אין שום בעיה לטעון ערך צבור ולנסוע אצל מי שרוצים.

<ערן בנין: הבעיה שאני רוצה כאן לציין, כבודו, זה שלצערי חלק לא מבוטל מהרשויות המקומיות לא משתפות פעולה בנושא הזה וזה פוגע בסוף בשירות של הציבור, של הנוסעים, באותם יישובים.

<ערן בנין: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה הדוק עם משרד התחבורה ולצערי הרשות המקומית, מסיבות ששמורות איתה, לא משתפת איתנו פעולה בנושא הזה ואני אשמח אם זה יעלה.

אורי מקלב: מאיזה בחינה לא משתפת פעולה?

אורי מקלב: מיקום ודברים כאלה?

<ערן בנין: אני עכשיו רוצה לשים עמדות בפתח תקווה, אז עושים לי צרות, חושבים שאני עושה את זה לטובת רווחים אישיים שלי, מבקשים ממני כל מיני אגרות כאלה ואחרות.

<ערן בנין: נושא של החקיקה של עמדות הטעינה, שתהיה מתקן דרך כמו תחנת אוטובוס או שלט.

<ערן בנין: לצערי עדיין לא הסתיים ויש רשויות שאנחנו כרגע מתעכבים.

<ערן בנין: חברת החשמל - - -

אורי מקלב: זה נמצא בהצעת החוק של משרד התחבורה, ההתייחסות הזאת?

<קריאה: סליחה, אני איבדתי את ה - - -

אורי מקלב: לגבי היחס של הרשויות מה הגדרה של אותה עמדה, האם זה יקבל כמו מתקן דרך, כמו תחנת אוטובוס, הגדרה של אותן עמדות?

אורי מקלב: הרשויות המקומיות, הוא מעלה - - -

<חוה ראובני: הנושא הזה לא מטופל בהצעת החוק.

<חוה ראובני: אנחנו עוסקים בהצעת החוק, בהסדרת דברים שבסמכות הרגולציה של משרד התחבורה, של הכרטוס, סוגי הכרטיסים, זכויות של הנוסע, החובות של הנוסע, חובות של מפעילים, מרכז השירות.

אורי מקלב: קנסות גם יש כאן?

<חוה ראובני: יש סעיף עונשין.

<חוה ראובני: יש התאמות גם לפקודת מסילות הברזל, פקודת התעבורה, על אכיפה של נסיעה בלי כרטיס.

אורי מקלב: אנחנו נעקוב אחרי החוק ולו רק בשביל הדבר הזה.

<חוה ראובני: הצבת עמדות וכו', זה סמכויות תכנון ובנייה, פקודת העיריות, זה לא נושא שאנחנו מסדירים אותו, בכלל.

אורי מקלב: טוב.

אורי מקלב: אני רק רוצה באמת להבין, כשאתה אומר שיש ערך צבור, דהיינו כל המפעילים האחרים מקבלים את ההטענה שלכם?

<ערן בנין: התחלנו לפני מספר חודשים.

<ערן בנין: התשובה היא כן, למעט באזור ירושלים, שאני יודע שזה אמור להתממש, אני לא זוכר את לוחות הזמנים.

<ערן בנין: אבל היום, מישהו שקונה ערך צבור בחיפה יכול לנסוע איתו בתל אביב, יכול לנסוע איתו בפתח תקווה.

יעקב גיל: אבל אתה לא יכול לקנות ארנק, מה שנקרא, ב-100 שקלים נניח, ואז זה מזהה את מה ש - - -

<ערן בנין: אתה יכול - - -

יעקב גיל: אתה יכול, אותה כרטיסייה שקנית בחיפה היא תהיה תקפה גם לתל אביב וירושלים כי זה אותו מחיר.

<ערן בנין: לא, אתה קונה כסף.

<ערן בנין: אתה קונה 100 שקל ו - - -

אורי מקלב: אחד שיענה.

<ערן בנין: אם אני לא מכיר את זה אז יש בעיה.

<ערן בנין: נכון להיום אתה יכול לטעון מה שנקרא ארנק ב-100 שקל בסופרבוס לצורך העניין ולנסוע איתו בדן, באגד, במטרופולין, בקווים.

אורי מקלב: זאת אומרת אני בוחר את הקוד שאני צריך - - -

<ערן בנין: לא בוחר.

<ערן בנין: אתה בא לאוטובוס, האוטובוס מזהה את ה-100 שקל ומוריד לך את הכסף בהתאם.

אורי מקלב: הוא צריך לדעת לאן אני נוסע.

<ערן בנין: הנהג שואל אותך לאיפה אתה נוסע בשביל להוריד את הסכום - - -

אורי מקלב: גם בחברה אחרת.

<ערן בנין: אמת, וזה גם נותן לך את ה-90 דקות מעבר בהתאם לאזור ה - - -

אורי מקלב: הזכרת את ה-90 דקות מעבר אז אני אקריא לך מכתב קצר שקיבלתי ממש היום, זה הגיע לשולחני, לא שחסר לנו מכתבים, אבל דווקא בעניין הזה של מטרופולין.

אורי מקלב: יש לה ערך צבור 30, אני לא יודע אם היא עלתה למקום אחר, היא כותבת שאפילו במעבר של ה-90 דקות יש חברות שהנהג אומר 'את לא מזוהה ששילמת', היא אומרת 'הנה הכרטיס', הוא אומר 'לא, אני לא יכול, מה אני יכול?

אורי מקלב: מה שקובע לי זה המחשב' והוא מבקש לשלם פעם נוספת.

אורי מקלב: היא מראה לו את הקבלה ששילמה, הוא אומר 'גם החברה שבה שילמת את הנסיעה הראשונה אין בכוח הקבלה לפטור מתשלום.

אורי מקלב: אם מזהים את זה כן, אם לא - - -'.

אורי מקלב: היא כותבת, 'עמדות הרב-קו הפזורות ברחבי הארץ אינם עונים טלפונית, כל מפעיל טוען שהבעיה היא במחשב של החברה המתחרה.

אורי מקלב: מאחר שאני משתמשת רבות בתחבורה הציבורית, הן העירוניות, הסכומים האלה מצטרפים לסכום גדול וכדי לקבל החזר צריך לגשת למשרדים השונים.

אורי מקלב: לא יהיה יותר פשוט לחוקק חוק שבו הקבלה מוכיחה הוכחת תשלום ואין באחריות האזרח לבדוק במחשבים והרווחים בין החברות השונות.

אורי מקלב: בתקווה לטיפול למען הכלל', היא כותבת לי.

<מיכה בר-מאיר: תדמיין שכל פעם שאתה צריך ללכת - - -

אורי מקלב: אתה עכשיו ברשות דיבור.

אורי מקלב: אתה רוצה את זכות הדיבור, אני אתן לך, אתה כבר פעם שנייה.

<מיכה בר-מאיר: כי אני רוצה לשאול אותו, תדמיין לך שכל פעם שאתה רוצה לקנות בסופר אתה צריך להטעין כרטיס.

אורי מקלב: לא צריך כל פעם.

אורי מקלב: הוא אומר לך לא, הוא אומר שאתה יכול להטעין 100 שקלים ואתה יכול לקנות 100 פעמים.

אורי מקלב: זה מה שהוא אמר לך.

<ערן בנין: אתה יכול עכשיו לקנות כרטיס, לקחת את הרב-קו, לטעון אותו באוטובוס ולנסוע בקווים.

אורי מקלב: מה שכאן קורה, אם יעקב ואחרים לא מכירים את זה אז יש לנו כאן בעיה גם בשיווק של העניין הזה.

<ערן בנין: יכול להיות.

<שי ג'רבי: עסוקים בעשייה ולא מתפנה זמן לשיווק.

<קריאה: אולי צריך לבדוק שהנהגים יודעים להציע את זה.

<קריאה: יודעים.

אורי מקלב: אני רואה שאתה גם מתערב לי גם בצורת הניהול.

אורי מקלב: אני מבטיח לך שלא תהיה מודאג.

אורי מקלב: הסר דאגה מלבך, מי שירצה התייחסות קצרה יקבל ממני בכבוד רב.

אורי מקלב: יש מישהו מנתיב אקספרס שנמצא?

<קריאה: הוא יצא.

אורי מקלב: אגד תעבורה?

<לימור אור: כן.

<לימור אור: אגד תעבורה בעיקרון משתדלת במרכז שירות שלה לתת פתרון גם אם היא מקבלת בעיות של כל המפעילים, אנחנו בתקשורת מאוד טובה, כל מנהלי הטכנולוגיות.

<לימור אור: מרכז השירות שלנו פונה למפעילים ונותן בעצם את הפתרון.

<לימור אור: לפעמים, נכון, כרגע אין לנו את האפשרות לתת את ההחזרים בעמדות שלנו כלפי כל המפעילים.

<לימור אור: את התשובה הם כן מקבלים, כרגע עמדות המסלקה נותנות פתרון לכל המפעילים, זאת אומרת אם הוא מתקשר הוא מקבל שחזור במקום אצלנו, הוא מקבל תשובה על איזה חוזים יש לו, מה יש לו ונותנים בעצם פתרון מרכזי במקום אחד.

<לימור אור: העניין הוא כרגע, וגם בינואר זה אמור להשתנות, כל מרכזי השירות ייתנו גם מענה מבחינת הטענות ובחירת חוזים לכולם.

אורי מקלב: איפה זכיתם במכרז לאחרונה?

<לימור אור: בנימין.

<קריאה: שפירים.

<לימור אור: שפירים היה האחרון?

<קריאה: שפירים זה המכרז האחרון, אבל האשכול האחרון זה בנימין.

אורי מקלב: מה הנפח שלכם כאגד תעבורה בתוך כלל החברות של התחבורה הציבורית?

אורי מקלב: אתם הקטנים?

<לימור אור: אנחנו יחסית בין הקטנים, יש לנו סדר גודל של 600 כלי רכב.

אורי מקלב: איך אתם למשל מתחשבנים עם חברת קווים?

אורי מקלב: אדוני אמר, ערן, אתה דיברת על כך שאתם נותנים את הזכות, או בכל אופן בכסף שלכם משתמשים גם חברות אחרות, יש לכם מערכת של התחשבנות בין החברות?

<ערן בנין: אני אסביר.

<ערן בנין: הפדיון היום הוא של המדינה.

<ערן בנין: אנחנו בעצם - - -

אורי מקלב: הבנתי, לכן זה גם לא יכול לפעול בירושלים?

<ערן בנין: כרגע, עד שזה יהיה בידי המדינה.

<ערן בנין: אבל יש היום למשל - - -

<לימור אור: דרך אגב, גם הקנסות - - -

אורי מקלב: אני יודע, את צודקת במה שאת אומרת על הקנסות.

אורי מקלב: לכן אני שואל למה מגיע להם הקנסות, אם גם ברכבת הקלה, הנושא הקודם שדיברתי, הם לא היו מקבלים, היו מפסידים מזה, הם לא מפסידים שום דבר.

אורי מקלב: בסופו של דבר היום הרכבת הקלה מקבלת את הסכום שהיא מקבלת, בין אם יהיו שם 200 נוסעים, בין אם יהיו שם 400 נוסעים.

<דניאל איטח: לא, אנחנו מקבלים על בסיס התיקופים ברכבת.

<דניאל איטח: מי שלא מתקף לא משלם, אנחנו לא מקבלים את הכסף שלו.

אורי מקלב: אבל אתם מקבלים היום, בין אם הנוסעים שלכם - - - אתם מקבלים מהמדינה גם את מה שנקרא התמריצים או ההשלמות למה ש - - - אתם מקבלים את זה היום בסכומים, כשאתם עברתם את המינימום שאתם צריכים כדי לקבל את זה.

<דניאל איטח: זה נושא אחר, של הפעימות - - -

אורי מקלב: טוב, לא ניכנס לזה עכשיו.

<חוה ראובני: ספירת הנסיעות מבוססת על תיקופים.

<חוה ראובני: מה שלא מתוקף, לא היה נוסע, אין זכאות לתשלום.

<קריאה: אבל הם לא מאפשרים לתקף.

<חוה ראובני: זו הסיבה שמבחינתם הם אוכפים ביד חזקה את התיקוף, כי אחרת הם לא יקבלו תשלום, גם אם האזרח מבחינתו שילם.

<חוה ראובני: הבעיה איך זה יגיע אליהם.

אורי מקלב: כמו שלאזרח אסור לרמות את המערכת ולקחת כסף שלא כדין, באותה מידה ולא פחות גם למערכת אסור לקחת את הכסף הזה.

אורי מקלב: אם ישרי דרך אתם, אנשים ישרים, הייתם צריכים לתת הוראה, כל זמן שהעניין הזה לא מסודר לא נותנים קנסות.

אורי מקלב: אני מצפה מאנשים ישרים לעשות את זה.

אורי מקלב: זאת הדרך האמיתית שצריכים להתנהל במקום מסודר, לא צריך בשביל זה להאמין בעשרת הדיברות, גם לא צריך להאמין בשבע מצוות בני נוח, זו גזלה ממישהו.

אורי מקלב: וזו לא תקופת מעבר, זה לא חודש ולא חודשיים, זה לא 'עד שנסדר את זה'.

אורי מקלב: אני לא מדבר על מה שהיה בתחילת הדרך, בעיות קשות מאוד במעבר בין הרכבת הקלה לאגד, מה שהיה, אני כבר לא נכנס לכל זה, אנשים גם על זה קיבלו קנסות.

אורי מקלב: מיד הפעילו את הקנסות, כשידעו, המערכת ידעה שבין אגד לבין הרכבת הקלה לא היה - - - עברה התקופה הזו, אני כבר אחרי זה.

אורי מקלב: זה מהיום, שלוש שנים אחרי זה.

אורי מקלב: טוב, תודה רבה לאגד תעבורה.

אורי מקלב: מאגד נמצאים?

<יניב לויט: קודם כל אני רוצה להצטרף לערן ידידי, לברך את משרד התחבורה, שבאמת בשנה האחרונה, בשנתיים האחרונות נתן פוש רציני לרב-קו ולפעילויות הטכנולוגיות.

<יניב לויט: אנחנו מרגישים לפעמים לצערנו את הלחץ הרב של משרד התחבורה בנושאים האלה.

<יניב לויט: אגד רק לאחרונה סיימה להתקין את הקווים שמשרד התחבורה דרש באזור תל אביב, עם ולידטורים, מכשירי תיקוף שמאפשרים עלייה של נוסעים מכל הדלתות של האוטובוס.

<יניב לויט: עשינו איזה שהוא ניסיון ואנחנו - - -

אורי מקלב: ויהיה אפשר לתקף פעמיים?

אורי מקלב: איך אתם מתגברים על זה?

<יניב לויט: יש פתרון.

אורי מקלב: מה שאי אפשר לעשות היום ברכבת.

<יניב לויט: אני אענה.

אורי מקלב: אז יש פתרון?

<יניב לויט: כן.

אורי מקלב: הבנת מה שאני שואל.

אורי מקלב: האם עכשיו, כשאגד מפעילים את ה - - - אני בא בכרטיס אחד עם שני נוסעים, איך אני עושה את זה?

<יניב לויט: קודם כל המכשיר נמצא לפי תקן הנגישות, המכשיר מותקן בגובה של 1.30 מטר מהרצפה פחות או יותר, אתה לא יכול עם הכיס האחורי להגיע אליו, בכל מקרה אי אפשר לתקף פעמיים בזמן קצר, כדי שלא תעשה בטעות תיקוף כפול, והמכשיר מאפשר, אני חושב שזה הוולידטור החכם הראשון בארץ, הוא מאפשר לבחור לפני התיקוף את כמות הנוסעים.

<יניב לויט: זאת אומרת יש לך פלוס ומינוס גדולים על המכשיר, אתה לוחץ פלוס לבחירת כמות הנוסעים, רואה שהגעת לכמות הרצויה, נגיד שלושה ילדים על אותו כרטיס, ורק אז אתה מניח את הכרטיס.

אורי מקלב: גאונות, חכם מאוד.

אורי מקלב: יפה מאוד.

אורי מקלב: באמת, ממציאי - - - פרס נובל.

<יניב לויט: ולא שאין בזה בעיות.

<יניב לויט: במכשיר חכם שדורש מהנוסע לעשות פעולות גם יוצר איתו מן הסתם בעיות, כי הנוסע צריך לדעת לעבוד עם המכשיר וכמובן לא ניתן לעשות הדרכה ל-2 מיליון נוסעים שנוסעים באגד כל יום.

אורי מקלב: מה יהיה עם ירושלים?

<יניב לויט: בירושלים אנחנו בעיצומן של התקנות.

<יניב לויט: אם תסתכל באוטובוסים שנוסעים בירושלים, בעיקר בקווים של הר הצופים, אבל כמו ששי הציג, בקווים רבים, אנחנו כבר התקנו מעל 100 אוטובוסים בירושלים.

<יניב לויט: עוד לא עובדים, אנחנו בשלבי ההתקנה, אחרי ההתקנה אנחנו ניכנס לניסוי ואז ברגע שהניסוי מוצלח ומשרד התחבורה יאשר אנחנו נפעיל את זה.

אורי מקלב: יכול להיות שהמצב הביטחוני קצת עיכב את היישום.

<יניב לויט: כן, המצב הביטחוני, יכול להיות שקצת יעכב.

<יניב לויט: מיד אחרי ירושלים אנחנו מתחילים להתקין ולידטורים גם בחיפה.

אורי מקלב: מה עם ערך צבור?

<יניב לויט: ערך צבור, אגד טוענת, מוכרת, מכבדת ערך צבור.

אורי מקלב: לא, אין ערך צבור בירושלים.

אורי מקלב: יש כרטיסיות.

<יניב לויט: בירושלים, כמו שאמרנו, יש בעיה של הרכבת הקלה.

אורי מקלב: אבל אתה יכול לקנות כרטיסייה.

<יניב לויט: אין בעיה טכנית להפעיל ערך צבור, כמו שמפעילים בתל אביב ובחיפה גם בירושלים, אין בעיה טכנית באגד, יש בעיות טכניות אחרות של שיתוף פעולה, למשל עם הרכבת הקלה.

<יניב לויט: אבל זו שאלה שצריך להפנות למשרד התחבורה.

אורי מקלב: אז יש רגולטור, אז צריך ל - - -

<יניב לויט: יש רגולטור.

אורי מקלב: אני חושב שירושלים, כאחד המקומות עם נפח גדול של תחבורה ציבורית, צריך לסדר את זה.

אורי מקלב: אין היום ערך צבור, עד כמה שמסרו לי, אני קצת עשיתי שיעורי בית לפני הוועדה ואמרו לי שאין את זה, בין בעירוני ובין בבין עירוני.

<יניב לויט: בכל מקרה ערך צבור הוא רק בקווים עירוניים, רק באזורים מוגדרים, כמו המטרופולינים הגדולים, ירושלים, תל אביב וחיפה.

<יניב לויט: קוראים לזה ערך צבור ארצי.

<יניב לויט: דרך אגב, השם - - -

<קריאה: זה שקוראים לזה זה נחמד, אם אתה לא יכול להשתמש בזה בבין עירוני - - -

אורי מקלב: למה?

אורי מקלב: בקווים אי אפשר להשתמש גם ב - - -

<יניב לויט: ידידי מ-15 דקות, ברפורמה שמתוכננת, שעכשיו יושבים עליה ברגעים אלה אנשי משרד התחבורה והמפעילים, היינו בישיבה רק בשבוע שעבר בנושא, אזורי הרפורמה שמאפשרים שימוש בערך צבור יורחבו ויהיו כמעט בכל רחבי הארץ.

אורי מקלב: היום בקווים אי אפשר להשתמש באותו ערך צבור גם בנסיעה עירונית וגם בנסיעה של אשכול אחר?

<ערן בנין: אפשר.

אורי מקלב: אז למה באגד אמרו ש - - -

<ערן בנין: אם אני נוסע ממודיעין לירושלים אני יכול להשתמש בערך צבור.

<ערן בנין: אם אני נוסע ממודיעין לתל אביב אני יכול להשתמש בערך צבור - - -

אורי מקלב: אתה יכול גם בתוך מודיעין.

<ערן בנין: בתוך מודיעין.

<ערן בנין: אותו דבר, אין שום בעיה.

אורי מקלב: אתה יכול בתוך מודיעין להשתמש בקו עירוני ואתה יכול בערך הצבור הזה גם לנסוע מחוץ לעיר.

<ערן בנין: לגמרי.

<ערן בנין: זה המטרופולין שדיבר עליו ידידי יניב מאגד.

<ערן בנין: יש ארבעה מטרופולינים שיכולים להיות.

<ערן בנין: הנושא של בין עירוני זו סוגיה שמשרד התחבורה צריך לסכם.

<ערן בנין: למשל נסיעה מקרית שמונה לתל אביב, איך הוא לוקח את זה ומחשב את זה כחלק מהערך הצבור.

<ערן בנין: זה לא קיים, זו עבודה של משרד התחבורה - - - -

אורי מקלב: אוקיי, אז גם אם אמרת שבקווים יש לך אז אתה מסייג את דבריך, שזה רק בתוך אותו מטרופולין?

<ערן בנין: לא.

<ערן בנין: אם קניתי ערך צבור במטרופולין מודיעין, לצורך העניין אני יכול להשתמש בו במטרופולין חיפה, אני יכול להשתמש בו במטרופולין תל אביב.

<ערן בנין: אני לא יכול להשתמש בו מקרית שמונה לתל אביב.

<יער אמיר: רק כדי לחדד, יושב ראש הוועדה, אם יורשה לי, קו 100 שאני מניח שכולם פה מכירים, שמופעל על ידי - - -

אורי מקלב: קח את זה כבר כרשות דיבור, לא רק כתשובה.

<יער אמיר: אני אדבר רק על הערך הצבור, אני אסביר, ובזה אני אסיים.

<יער אמיר: אפשר לרכוש באגד תעבורה ב-100 שקלים ערך צבור ארצי, להטעין את כרטיס הרב-קו ולבצע את הנסיעה הבין עירונית מירושלים לחניון המהיר, להגיע לאזור גוש דן ושם לבצע נסיעות פנימיות בתוך המטרופולין, עם אותו ערך צבור.

<יער אמיר: זאת אומרת שעולים לאוטובוס, שמים את כרטיס הרב-קו על מכשיר התיקוף והוא מוריד את הסכום, בין אם זה בתוך העיר, ב-6.90, בין אם זה בתוך גוש דן, בטבעת רחבה יותר, ב-10,90, אם אני זוכר נכון, וזה אותו סכום, אותה הטענה של 100 שקלים של כרטיס הרב-קו.

אורי מקלב: איפה הוא עשה את זה?

אורי מקלב: בירושלים?

אורי מקלב: איפה הוא הטעין את הנסיעה?

<יער אמיר: הוא הטעין באגד תעבורה בירושלים.

<יער אמיר: הבעיה היחידה היא החברות שפועלות בירושלים כרגע, אגד וסיטיפס, שכרגע זה לא מתקיים בהן, אבל לפי הבנתנו זה אמור לקרות במהלך 2016.

אורי מקלב: יש לזה חשיבות מאוד גדולה, בגלל שהערך הצבור באגד ירושלים לא עובד אפילו בתוך העיר, גם בתוך העירוני זה לא עובד.

אורי מקלב: אין לך ערך צבור.

<קריאה: זה מה שאמרנו, כיום זה לא עובד.

<קריאה: ברגע שתהיה החלטה - - -

<קריאה: זו החלטה של משרד התחבורה.

<שי ג'רבי: אני אתייחס לזה.

<שי ג'רבי: בדקות האחרונות אנחנו רואים שהמורכבות בתחום הכרטוס היא כזו שבעצם זה משלב את תחום הטכנולוגיה ותחום הפיננסים.

<שי ג'רבי: כפי שאמרתי, התחום הפיננסי, שעכשיו אנחנו נכנסים אליו, הוא עניין בפני עצמו, עניין לפי דעתי לישיבה נפרדת.

<שי ג'רבי: כפי שנאמר בימים אלה, בשעות אלה, אנחנו סוגרים פרטים אחרונים של הרפורמה בתעריפים שאמורה לצאת לדרך בתחילת 2016 בשני שלבים, בשתי פעימות, בתחילת השנה ומאוחר יותר בהמשך השנה.

<שי ג'רבי: שם מטופלים כל הנושאים שקשורים לתעריפים שהנוסע משלם ממקום אחד למקום אחר וזה נושא שבפני עצמו.

<שי ג'רבי: תפקידנו כאן כטכנולוגיה זה לתת מענה לצרכים, מענה טכנולוגי.

אורי מקלב: צריך שילוב של הדברים.

<שי ג'רבי: בהקשר לנקודה של סיטיפס שעלתה, זו נקודה שאפשר להגיד מדירה שינה מעינינו, בייחוד בהקשר הזה שאתה ציינת, בנושא התנהלות הפקחים.

<שי ג'רבי: אני יכול לעדכן פה שהתנהל דיון אצל מנכ"ל משרד התחבורה, נדמה לי אפילו במהלך חול המועד, ספציפית על הסוגיה הזו של אופן ההתנהלות של הפקחים מול הציבור.

<שי ג'רבי: זה נושא שמטריד אותנו.

<שי ג'רבי: אפשר שאנשי סיטיפס יתייחסו לסוגיה הספציפית הזאת, כי אפשר לעשות את הדברים גם בצורה - - - בהחלט כמשרד אנחנו מוטרדים מהדבר הזה.

<שי ג'רבי: מבחינה טכנולוגית יש פה מצב של מערכת שהיא מערכת ותיקה.

<שי ג'רבי: אם אני לא טועה מערכת הכרטוס היא בין הראשונות שהותקנו, היא אמורה לעבור שדרוג או החלפה, תהליך שאנחנו מקדמים אותו ביחד עם סיטיפס וגורמים נוספים.

<שי ג'רבי: במהלך 2016 אנחנו מקווים להיות אנשי בשורה בעניין הזה.

<שי ג'רבי: אין לי כרגע תאריך לנושא הזה, יש פה גם עניינים של מבנה ארגוני וגם צריך לשנות מעבר לטכנולוגיה.

אורי מקלב: רשמנו.

<יניב לויט: אדוני היושב ראש, אם אפשר להשלים את זכות הדיבור שלי?

אורי מקלב: כן, בבקשה.

<יניב לויט: אני רציתי לציין כמה דברים.

<יניב לויט: כמו שאמרו, אחד הדברים, חוץ מהרב-קו, אנחנו אמנם מתרכזים בדיון ברב-קו, אבל יש פתרונות נוספים.

<יניב לויט: הרב-קו הוא יחסית טכנולוגיה ישנה, כרטוס סלולרי ששי הזכיר זה, לדעתנו לפחות, אגד, זה אחד הדברים העתידיים שצריך להרחיב ולהיכנס בו ומהר בהכנסה של הטכנולוגיה הזו.

<יניב לויט: אני רוצה להגיד לידידיי פה מ-15 דקות ומ-ITS, להבדיל מכרטיס האשראי או מחשבון הבנק או דברים אחרים שאנחנו רגילים אליהם, שיש לנו חבר מועדון, ברב-קו, כמו שאמרו, יש כסף וזה משותף בין גורמים רבים.

<יניב לויט: זה לא שהחשבון שלי מוחזק באיזה שהוא מקום מרכזי במסלקה של משרד התחבורה ואני יכול באינטרנט להיכנס לחשבון שלי ולראות את כל הפעילויות.

<יניב לויט: יש פה, כמו שאנשי רמו"ט, הרשות למשפט וטכנולוגיה, מודאגים מנושאים של הגנת הפרטיות, אגד לא מעבירה את הפעילות שלך מול אגד לקווים או למטרופולין או לגורמים אחרים, כן כל הפעילות מרוכזת במסלקה.

<יניב לויט: אני מניח שגם המסלקה מוגבלת ביכולת שלה למסור מידע ולהקים אתר אינטרנט שפתוח לציבור.

<יניב לויט: יש פה היבטים משפטיים סבוכים ולכן יש פה התנגשות בין הרצון לתת את המידע לכל אדם, פתוח, לבין ההגנה על הפרטיות וזכויות של הפרט ולבין הנושא שבתוך הכרטיס הזה יש כסף שהוא כסף שלי ויש הנחות שהן ספציפיות לי, בגלל שאני אזרח ותיק או ילד או סטודנט.

<יניב לויט: הנושאים האלה ממש לא פשוטים, גם מבחינה משפטית וגם מבחינה טכנולוגית.

יעקב גיל: אבל יכול להיות שהם פתירים, גם אם הם סבוכים.

<יניב לויט: אני אשמח לדבר איתך ולחפש פתרונות, בהחלט.

אורי מקלב: יעקב, לא עכשיו.

<יניב לויט: עוד שני נושאים אחרונים.

<יניב לויט: אגד, גם בעידוד ובלחץ של משרד התחבורה, הולכת להכניס מכשירי טעינה אוטומטיים בכרטיס אשראי שיהיו מפוזרים בעיקר בתחנות אוטובוס ברחבי הארץ, כולל בירושלים.

<יניב לויט: ואגד נכנסה השנה לתהליך של שדרוג של מכשירי הכרטוס באוטובוסים, יש לנו כ-3,000 אוטובוסים ממכשירים שעובדים כבר מלפני שנת 2000, זאת אומרת מעל 15 שנה המכשירים האלה בכביש, יודעים, למרות שהם מאוד מאוד ישנים, עובדים עם רב-קו, אבל מוגבלים ביכולותיהם וגם עם ההתיישנות הולכים ומתקלקלים יותר ויותר.

<יניב לויט: אגד נכנסה לתהליך, על חשבונה, אני רוצה לציין פה, לא בתמיכה של אף גורם, כולל משרד התחבורה, פרויקט של עשרות מיליונים של החלפת מכשירי הכרטוס באוטובוס.

אורי מקלב: קודם כל אנחנו מקבלים בברכה את הדבר הזה.

אורי מקלב: אסור לרכל בקול, אבל דיברו באחת הישיבות פה, שאגד היו בירושלים, הם היו הראשונים ובאמת הנפח הוא מאוד מאוד גדול, כן בהשוואה לגוש דן, לא בהשוואה לגוש דן, אבל הפריסה היא הכי קטנה, הכי מצומצמת בירושלים במכשירי הטענה ובבקשה שיעשו את זה בתוך האוטובוסים, כי יש פרמיות או תקורות לנהגים מזה שמטעינים אצלם.

אורי מקלב: בעיר ביתר, ששם אני קצת מכיר, לא צריך ללכת לחוץ לארץ לקיוסקים, שם בחנות המכולת ובסופרמרקט יש מכשיר טעינה.

אורי מקלב: אין שם תלונות בדבר הזה.

אורי מקלב: אדם בבוקר, או הולך אחרי הצהריים, או בערב, הולך למכשיר, לסופרמרקט, ושם הוא יודע מה יש לו, מה אין לו, לאיזה ילדים הוא צריך להטעין, כמה הוא צריך להטעין, מה שאין כאן.

אורי מקלב: בירושלים הפריסה היא באופן יחסי מאוד מאוד מאוד מצומצמת.

<יניב לויט: זה במסגרת הפרויקט שהוזכר.

<יניב לויט: אנחנו הולכים בכיוון הזה.

<רן בן דוד: אנחנו מסכימים איתך בעניין הזה.

<רן בן דוד: אני גם מאגד, מסכימים איתך ואנחנו יחד עם משרד התחבורה מצפים להגדיל מאוד את הפריסה של מכשירי הטעינה האלה בירושלים וברחבי הארץ.

<רן בן דוד: כמה שרק יאשרו לנו אנחנו נשמח לפזר.

אורי מקלב: אבל יש תכנית, איזה יעד?

<ערן בנין: אנחנו קיבלנו כחברת קווים שיתוף פעולה עם תכנית אב ירושלים והולכים להגדיל את כמות מכשירי הטעינה בירושלים.

אורי מקלב: זה בשיתוף?

<ערן בנין: ברגע שיש את הערך הצבור אין שום בעיה.

<ערן בנין: אנחנו נטעין שם את החוזים כרגע ונדע להטעין את החוזים של אגד.

אורי מקלב: אני סתם שואל, קווים ישימו בנפרד, אגד ישימו בנפרד?

אורי מקלב: יש מישהו שמתכלל את הכול?

<שי ג'רבי: כן.

<שי ג'רבי: תכנית אב לתחבורה היא לצורך העניין יחידת סמך שלנו ואנחנו - - -

אורי מקלב: זאת אומרת אתם יודעים איפה קווים שמו - - -

<שי ג'רבי: כפי שעשינו עם העמדות גם עם - - -

אורי מקלב: שתהיה פריסה נכונה ולפי צרכים?

<שי ג'רבי: כפי שעשינו עם העמדות המאוישות, כך גם עם המכשירים.

<קריאה: אנחנו הולכים לשים עמדות שם, כדי לאפשר - - -

אורי מקלב: מעבר לכול זה בוודאי גם חוסך מהזמן של הנסיעה עצמה, הנהג לא צריך להתעסק עם הדברים האלה, זה ייעל, זה ישפיע מאוד מאוד על כל הפריסה הזאת ועל השימוש במכשירים.

אורי מקלב: חברת סיטיפס, בבקשה.

<עוזאל ותיק: אנחנו נמצאים ארבע שנים להפעלת הרכבת הקלה, קצת יותר, ואני חושב שברור לכולם, כל מי שנמצא פה, שמי שנוסע ברכבת הקלה צריך לשלם.

<עוזאל ותיק: ברכבת הקלה, כמו שאמרנו, זה לשלם ולתקף כי זו ההתחשבנות שיש לנו עם המדינה בעצם, אנחנו מקבלים את הנסיעות על בסיס התיקופים.

<עוזאל ותיק: עלו פה שני נושאים, הנושא של התיקופים הכפולים ברב-קו.

<עוזאל ותיק: זאת אומרת אני רוצה לשלם על נוסעים אחרים.

<עוזאל ותיק: אז אמרה פה חברתי, עורכת הדין ראובני, שבעצם זה נועד במערכת הנוכחית למנוע חיוב כפול מהנוסע.

<עוזאל ותיק: יש עם זה דיונים, אנחנו נמצאים באיזה שהם דיונים עם משרד התחבורה על שדרוג מערכות הכרטוס בכלל ואני מקווה שזה יתקדם.

<עוזאל ותיק: הנושא של שימוש ברב-קו של אחר, שאנחנו כבר אמרנו, גם בנוכחות אדוני היושב ראש בוועדות אחרות, שמדובר בהנחיה של משרד התחבורה, שברגע שהיא תשונה אנחנו למחרת בבוקר מפסיקים לאכוף אותה.

<עוזאל ותיק: גם בדיון שהיה לנו במשרד התחבורה בנוגע לכותרת של יחס הפקחים, כביכול, אמרו לנו ברמיזה, יותר מרמיזה, 'רב-קו של אחר?

<עוזאל ותיק: בשביל מה אתם מתעסקים עם זה?

<עוזאל ותיק: ' אנחנו אומרים להם 'כי יש הנחיה של משרד התחבורה'.

<עוזאל ותיק: ברגע שתהיה לנו הנחיה של משרד התחבורה שמותר להשתמש ברב-קו של אחר, כי ההנחיה היום היא שהרב-קו הוא אישי ולא ניתן להעברה, אנחנו למחרת בבוקר מפסיקים לאכוף את הנושא הזה.

<עוזאל ותיק: זו עמדתנו.

<עוזאל ותיק: לגבי יחס הפקחים, אני חושב שאני קצת שמח שהרב מקלב מעלה נושאים, סיפורים שהיו לפני כמה שנים כמו הבת מצווה - - -

אורי מקלב: לא, טריים.

<עוזאל ותיק: זה סיפור שהיה לפני כמה שנים, אני חושב.

אורי מקלב: אני יכול לשלוח אותם ללשכה להביא את זה.

אורי מקלב: הם עומדים איתך גם בקשר?

<עוזאל ותיק: אז אני לא קיבלתי את זה ואני אשמח לקבל.

אורי מקלב: אולי זה חלק מהבעיה, שלא קיבלת?

<עוזאל ותיק: המייל שלי נמצא אצלכם ואני אשמח לקבל ואנחנו נטפל בזה.

אורי מקלב: זה עשרות רק בתקופה האחרונה, עם שמות של פקחים ספציפיים, ההתנהגות, צילום, סרטונים בצורה שהם - - -

<עוזאל ותיק: אני חושב שצריך להבין שזה שונה - - -

אורי מקלב: יש תחקירים של הטלוויזיה והוט באופן שנעשה.

אורי מקלב: נורא.

אורי מקלב: אני בחגים מקבל, איזה מקרים, איזה צורה, אנשים קשישים, עולים חדשים, הגיעו לארץ בחול המועד, פעם ראשונה שהם נסעו, מגיעים מחוץ לארץ, חוץ מאשר הורידו אותם, זוג, פעם ראשונה שהם נסעו ברב-קו, הורידו אותם ולקחו להם גם את זה, החרימו להם את הכרטיס.

<עוזאל ותיק: אנחנו לא מחרימים כרטיסים, אבל אני חושב שראוי - - -

אורי מקלב: כן, החרימו, החרימו את הכרטיס.

אורי מקלב: כי לא הייתה להם תעודה מזהה.

<עוזאל ותיק: אני כן יכול לומר שיש לנו הרבה כרטיסים ש - - -

אורי מקלב: שהם לא מזהים, המנהלת אומרת שהיא מכירה את הילד והאבא מטפס ואומרת הפקחית, 'לא, המשטרה תבוא לכאן כדי שהיא תזהה אותו'.

אורי מקלב: אתה מודע לדבר הזה?

אורי מקלב: הילד ירד, נסע, מנהלת בית הספר נסעה במקרה באוטובוס, היא אומרת לה שהיא מכירה, לא הספיק לה, מעלה את ההורים שלו, אומרת 'חכו, אני אביא את תעודת הזהות', לא, הביאו את המשטרה.

אורי מקלב: אתה מבין על מה אתם מדברים?

<עוזאל ותיק: אדוני היושב ראש, לפי התקנות - - -

אורי מקלב: איזה התנהלות זאת?

<עוזאל ותיק: לפי התקנות אנחנו צריכים לזהות את הנוסע - - -

אורי מקלב: אחרי זה כתבו 'וסירבו לקבל את הדוח'.

אורי מקלב: אתם לא יודעים איזה - - -

<עוזאל ותיק: אנחנו צריכים לזהות את הנוסע וכשאין לו אמצעי זיהוי מי שמסייע לנו לזהות את הנוסע זו המשטרה.

<עוזאל ותיק: אנחנו עבדנו איתם בשבועות האחרונים - - -

אורי מקלב: אתם מבינים שנסיעה תמימה ברכבת נגמרת במגרש הרוסים אצלכם ואתה שאנן בעניין הזה?

אורי מקלב: אתה מוכן להיות התליין של משרד התחבורה?

אורי מקלב: אני במקומך הייתי משבית את הרכבת, הייתי אומר 'לא אני אעשה את זה'.

אורי מקלב: אתם היחידים - - -

<עוזאל ותיק: אני לא אעבור על הנחיות משרד התחבורה - - -

אורי מקלב: אתם היחידים שעל שימוש ברב-קו שלא אישי אתם נותנים קנס.

אורי מקלב: אתם עושים את זה.

אורי מקלב: למה אתם מוכנים להיות התליינים?

אורי מקלב: תצעקו על זה, תגיד 'אני לא מוכן', מה יעשה משרד התחבורה?

<עוזאל ותיק: אז אדוני היושב ראש קורא לי לפרוטוקול לעבור על הנחיות משרד התחבורה?

אורי מקלב: כן, תגיד למשרד התחבורה 'אני לא מוכן'.

אורי מקלב: אתה לא צריך להיות התליין בעניין הזה, אתם היחידים שאח לקח את הרב-קו של אחיו, הוא שילם לך, אין לך שום הפסד מזה, אתה נותן לו 186.90 קנס, על מה?

אורי מקלב: אתם היחידים שעושים את זה.

אורי מקלב: על מה?

אורי מקלב: משרד התחבורה, שלא, אנחנו נרגיל את האנשים, הוראות של משרד התחבורה, כששר התחבורה אומר לי כאן, 'אנחנו מנחים אתכם', 'שצורת ההתנהלות שלכם היא לא טובה והאגרסיביות שאתם עושים את זה'.

אורי מקלב: אני שומע כאן אחרת ממשרד התחבורה.

אורי מקלב: אז לרוץ להגיד למשרד התחבורה 'אני לא עושה את זה' - - -

<עוזאל ותיק: בסדר, מישהו משחק כאן משחק כפול, אבל נשאיר את זה ככה.

<עוזאל ותיק: מצד אחד להכריח אותנו לאכוף - - -

אורי מקלב: אני לא מחדד את זה כדי לא לגרום סכסוך, אני לא עושה את זה עכשיו בציניות, להתחיל לסכסך ביניכם ולעשות כאן משפט, אני רק אומר את העובדות.

אורי מקלב: זה נשמע פה לפני כמה דקות.

אורי מקלב: צר לי שמקום כזה, רכבת, שהשקיעה, ושהיא צריכה להיות כל כך ידידותית, שצריכים כל האנשים לשמוח בה, תצא לרחוב ויגידו לך, תעשה סקר ותשמע מה אנשים חושבים על צורת ההתנהלות הזאת.

אורי מקלב: תראה סרטון, אני אשלח לך, אני יכול להביא לך, אני אקריא כאן מכתבים שיזעזעו אתכם, טריים, לא מלפני שנים.

אורי מקלב: אני מדבר איתך על טריים, ביום יום אנחנו מקבלים את זה.

אורי מקלב: מה אני יכול לעשות?

אורי מקלב: כואב לי, אמיתי, מתוך כאב, אני לא צריך להגיד לכם, שאנשים עוברים את זה.

אורי מקלב: זה לא אח שלי ולא אחות שלי, אלה אנשים תמימים וכשאני קורא את הדברים האלה, כנבחר ציבור, אולי זו זכות הקיום שלי כנבחר ציבור - - -

<קריאה: תעשה להם סיור בלשכה שלך, בערימה של הפניות.

אורי מקלב: הם יודעים את זה.

אורי מקלב: התשובה היא 'משרד התחבורה'.

אורי מקלב: את חושבת שנגמור את הישיבה והם יודעים היום שהלקיחה של ה-6.90 היא לא הוגנת לפי כל קנה מידה ציבורי, ופקיד שעושה את זה הוא גם - - - וזה לא ימשיך, את חושבת?

אורי מקלב: את חושבת שהם לא ימשיכו לקחת את זה?

אורי מקלב: אף אחד לא ייקח את האחריות בעניין הזה.

אורי מקלב: למה?

אורי מקלב: הרי אין אחד שאומר שזה - - - גם אם כבר נותנים לו 180, למה את ה-6.90?

אורי מקלב: הוא שילם.

אורי מקלב: עוזאל, יש עוד משהו להוסיף בעניין הזה?

<עוזאל ותיק: לא.

<עוזאל ותיק: אני חושב שאת מה שהיה לי להגיד אמרתי.

אורי מקלב: אנחנו בעצם מתכנסים לסיום.

אורי מקלב: יש מישהו מחברות התחבורה הציבורית שעוד לא התייחס?

<דניאל איטח: אני מחברת מטרופולין, אני מנהל מערכות ראשי.

<דניאל איטח: חברת מטרופולין, בהנחיה של משרד התחבורה, ב-4.5 הקימה פרויקט של כניסה מכל הדלתות עם 46 אוטובוסים, 3 ולידטורים בכל אוטובוס, כולל מכשיר CLM און בורד שמאפשר רכישת חוזים באמצעות כרטיס אשראי על האוטובוס.

<דניאל איטח: כמובן שאנחנו בכל מכרז חדש אנחנו זוכים מקימים עמדות שניתן לרכוש גם במזומן וגם באשראי.

<דניאל איטח: היינו שותפים פעילים מאוד גם בהקמת אתר האינטרנט וגם בהנגשת הקוראים-כותבים, שלחנו אותם בדואר לאלה שנרשמו.

<דניאל איטח: אנחנו לא חושבים שזה יותר מדי לבקש לבוא לקחת קורא-כותב, סך הכול זה משהו יקר שאנחנו מזמינים מאירופה, אני חושב שזה יהיה נכון לבוא לקחת, זה פעם אחת לקחת ולהשתמש.

<דניאל איטח: אין ספק שיש פה הרבה דברים שיש לנו עוד לעשות ואני לא אומר שהכול ורוד, אבל אם מסתכלים בשנה האחרונה רואים התקדמות מאוד גדולה, בעיקר אפשר יהיה לשוחח איתנו אחרי הרפורמה, שאני מאמין שהיא תביא פה שינוי משמעותי.

<דניאל איטח: אחד החסמים שהרפורמה הזו הולכת להוריד, אנחנו מפעילים את אשכול הנגב עם ערך צבור.

<דניאל איטח: לערך צבור יש הנחה ייעודית עד קוד 12, מעל קוד 12 יש הנחה אחרת וזאת הסיבה שלנסיעות בין עירוניות ארוכות אי אפשר להשתמש בערך הצבור.

<דניאל איטח: זאת אומרת זה בכלל לא בעיה טכנולוגית.

<דניאל איטח: ברגע שהם פותחים לנו, מורידים חסם כזה או אחר אז אפשר לקחת את ה - - -

אורי מקלב: מי שם לכם את החסם הזה?

<קריאה: משרד התחבורה.

<דניאל איטח: משרד התחבורה כרגע מטפל בחסם הזה, זה מה שאומרים.

<דניאל איטח: כרגע הוא מטפל ויש כבר מכתב שיצא שהוא הולך לבטל את זה וב-1.1.2016, אם אני לא טועה, כבר יוכלו להשתמש בערך צבור בכל הנסיעות, כולל בין עירוניות וגם לעבור בין מפעילים, שזה משהו שהוא מאוד חשוב.

<דניאל איטח: שזה לא שזה לא קורה היום, זה פשוט קורה בקודים נמוכים.

<דניאל איטח: זהו.

אורי מקלב: תודה.

אורי מקלב: רם שפע, כבר נתנו לכם לדבר בהתייחסות, אבל עשיתם החלפות, אז ממש בקצרה.

אורי מקלב: שאנחנו לא נצטרך לשמוע את הדברים פעמיים, זה ודאי.

רם שפע: על הכיפק.

רם שפע: אני רק אציג את עצמי לפרוטוקול.

רם שפע: אני סגן יושב ראש התאחדות הסטודנטים הארצית ונכון שליאת אמרה דברים דומים למה שאני אגיד, אבל אני יושב פה ואני מודה שאני מתקשה לשמוע את מה שקורה ואני אתייחס לעניין אחד.

רם שפע: אני לרגע אפרגן לפני, כי זה חשוב, עשרות ישיבות עם שי השנה וגם עם גורמים אחרים, אין ספק היו מאמצים אדירים לשיפור טכנולוגי וגם קרו דברים.

רם שפע: בפתיחת השנה, השנה הייתה טובה בהרבה מהשנה הקודמת.

רם שפע: חשוב להגיד.

אורי מקלב: אנחנו גם אמרנו את זה.

אורי מקלב: אפילו אני כיושב ראש אמרתי את זה בהתייחסות לנושא של הסטודנטים.

רם שפע: על הכיפק.

רם שפע: אני מתנצל, הייתי בוועדה אחרת.

רם שפע: אבל, ופה אני לא פונה לשי, אני פונה לגורמים שמעליו, בסופו של דבר בעיניי 80%-90% מהדברים שמדוברים פה הם כמעט לא רלוונטיים.

רם שפע: לדבר על הקורא-כותב זה אחלה, אני מבין שעשיתם מאמצים, אנחנו לא הולכים לשם, אנחנו ב-2016, בעיניי חייבים למצוא פתרון שיפריד ויגרום לרב-קו להפוך להיות כרטיס שאפשר לשלם בו.

רם שפע: את התייחסת לזה, אתה התייחסת לזה, אני מבין שזה מורכב משפטית, לא הגיוני בעיניי, כשאנחנו נצא מוועדה כזאת באמירה 'זה מורכב משפטית ולכן נמשיך לבקש מאנשים שייקחו קורא-כותב בכיס שלהם לשלם באוטובוס'.

רם שפע: בעיניי לא הגיוני שאנחנו שם ואם אני משרד התחבורה, ואני לא, אבל אם אני משרד התחבורה אני משקיע 80% מהזמן שלי בלפתור את העניין הזה ו-20% בשאר הפתרונות, בעיניי.

רם שפע: ושוב, אני מלא הערכה לניסיונות, אני חושב שבזה צריך להשקיע את המשאבים.

רם שפע: אנחנו ב-2016 ולא ב-92', שאני מבין שאז, מה לעשות, הייתה טכנולוגיה אחרת בהתייחס למה שאמרת על תעודת הזהות.

אורי מקלב: טוב, התמקדת וזה בסדר גמור, הדברים חשובים מאוד.

<אבי גולדנברג: אם אפשר לסיים.

אורי מקלב: רק מי אתה?

<אבי גולדנברג: אני אבי מרכבת ישראל.

<אבי גולדנברג: אני ועמיתי, יהודה, שמוביל את הטכנולוגיה.

<אבי גולדנברג: רק רציתי להדגיש, בשונה מהפתרון שדיברתם עליו על ידי התחבורה הציבורית, אז לתת את הפן החיובי, רכבת ישראל כבר למעלה ממספר חודשים מאפשרת טעינה של הרב-קו באמצעות האינטרנט.

<אבי גולדנברג: בואו ניקח את הדברים החיוביים.

<אבי גולדנברג: ויותר מזה - - -

<קריאה: כן, אבל הרכישה מתבצעת בתחנות שלכם.

<אבי גולדנברג: מבחינת

<אבי גולדנברג: כם רכישה - - -

<קריאה: מבחינת הנושא זה - - -

<<אבי גולדנברג: > זה אותו דבר.

<<אבי גולדנברג: אם הוא הבין אותי זה מספיק.

<<אבי גולדנברג: כאשר זה הפן החיובי.

אורי מקלב: אני לא כל כך הבנתי את הדיבור ביניכם.

אורי מקלב: שגם אני מבין, מה ההבדל בין מה שהם אומרים לבין מה שאתה אומר?

<אבי גולדנברג: לא, הוא אוהב להקשיב לך, אז תדבר.

אורי מקלב: לא, מבחינת ה - - -

יעקב גיל: באינטרנט אתה מבצע רכישה, אבל היא נכנסת לתוקף כשאתה מעביר את הכרטיס בתחנה.

אורי מקלב: אוקיי, מה הבעיה?

אורי מקלב: אין בעיה בזה.

יעקב גיל: לא, אין בעיה, ההיפך.

אורי מקלב: רק מה, אם אתה אולי רוצה לבדוק, אם תבדוק את זה, נניח לא ביצעת את הנסיעה, רק בעוד שבוע ובאמצע השבוע תבוא ותבדוק ויש לך ערך צבור, אתה תראה את זה?

<אבי גולדנברג: לא, לא מדובר על ערך צבור, מדובר על רכישת חוזים.

<אבי גולדנברג: ויותר מזה, גם אנחנו נדאג לך שבמידה שרכשת, שילמת מה שנקרא עבור החוזה, אבל לא השתמשת, אנחנו גם דואגים לזכות אותך בהתאם.

<אבי גולדנברג: זאת אומרת אנחנו הולכים פה אפילו צעד אחד קדימה.

אורי מקלב: חוזה זה בין נסיעה אחת לעשר נסיעות - - -

<אבי גולדנברג: חוזה זה הגדרה של מה שנקרא סוג הנסיעה שאתה מבצע ברכבת.

<אבי גולדנברג: חוזה יכול להיות גמיש 7, גמיש 30, מה שנקרא אצלנו, או אפילו נסיעה בודדת.

<אבי גולדנברג: זה פן אחד שרציתי להדגיש.

<אבי גולדנברג: ויותר מזה, אנחנו גם נפתיע ובמהלך החודשים הקרובים אנחנו נציג, לדעתי ראשונים פה בחברות התחבורה הציבורית, את הפתרון האולטימטיבי שמדובר עליו וזה בעצם איחוד, אני מקצין, בין כרטיסי הרב-קו, מכשיר המובייל והלקוח, מבחינתנו הנוסע בעזרת מכשיר הסלולר, כמו החלום של כל אחד מאיתנו, יוכל להיכנס, לעבור, להשתמש ולנסוע.

אורי מקלב: הפנגו של הרכבת.

<אבי גולדנברג: כן, איך שאתה קורא לזה, הפנגו של הרכבת.

<אבי גולדנברג: שוב, ניתן את הקרדיט ליהודה, מוביל הטכנולוגיה של הרכבת.

אורי מקלב: איך ההתחשבנות שלכם בין החברות?

<אבי גולדנברג: יפה, דיברנו הרבה על התחבורה, אז פה משרד התחבורה מוביל מהפך החל מ-1.1 ומדבר על שילוב, לא בין התחבורה הציבורית בלבד, אלא מכניס אותנו גם כן לתמונה הזאת ומדבר על שינוי צרכני, הווה אומר הרכישה של החוזה שלו תאפשר לו נסיעה של גם וגם וגם.

<אבי גולדנברג: גם רכבת, גם תחבורה ציבורית ולא משנה באיזה חברה.

<אבי גולדנברג: אז היה חשוב לי להדגיש גם את המהלך הזה שמוביל המשרד, שמאפשר לנו ומאפשר לנסוע מה שנקרא להיות אדיש לסוג התחבורה שהוא משתמש בה.

<אבי גולדנברג: ושוב, מדובר פה במטרופוליני.

אורי מקלב: אתה די נותן לנו לסיים את הדיון באווירה אופטימית.

<אבי גולדנברג: זו הייתה הכוונה, לכן ישבתי בצד.

אורי מקלב: יפה.

אורי מקלב: השארת לנו ככה את זה לסוף, לטעם הטוב.

אורי מקלב: יש עוד מישהו שרוצה להתייחס?

<איתמר כהן: כן.

<איתמר כהן: אני מנהל מערכות מידע.

אורי מקלב: הייתי לי בהתחלה טעות, לפי המיקום שלך, שאתה משרד התחבורה.

<איתמר כהן: יש פשוט שיתוף פעולה בין המפעילים ומשרד התחבורה, זה נאמר על ידי עמיתיי.

<איתמר כהן: נמצא איתי פה אמיר כהן, הוא מנהל הטכנולוגיות.

<איתמר כהן: דן מפעילה הרבה אמצעים טכנולוגיים ורוצה כל הזמן להשתפר ותיכף אמיר ירחיב על כל הפעילויות, זה גם להמתיק את מה שנאמר, כי אנחנו עושים הרבה לטובת ה - - -

אורי מקלב: נכון.

אורי מקלב: בדיונים שהיו עד היום אתם בלטתם באמת, בתקופות מסוימות ודאי, בפתיחות ובחידוש וגם בדברים שעבדו יפה.

אורי מקלב: ציינו אתכם.

אורי מקלב: ברוך ה' היום אני רואה שגם החברות התכנסו, אבל מבחינות מסוימות הייתם נחשונים ביעילות, המערכת גם עבדה טוב באופן ההפעלה היומיומית וצריך לציין את זה, בשונה למשל ממה שהיה בירושלים, לא באשמה של אף אחד, אגד, הרכבת הקלה, מה שאנחנו רואים פה, דברים שלא היו, לא שמענו על דן, ואני אינדיקציה לפניות הציבור ואני יודע את זה.

אורי מקלב: יעקב, אתה מסכים איתי בעניין הזה או שאתה לא נוסע ב - - -

יעקב גיל: אני לא נוהג לחלק ציונים.

אורי מקלב: אתה ירושלמי?

יעקב גיל: לא ירושלמי.

יעקב גיל: אני מכיר את דן טוב, גם את מטרופולין.

אורי מקלב: היו דיונים בהרבה דברים, במיוחד שהייתם פיילוט גם לכמה דברים.

אורי מקלב: בבקשה.

<אמיר כהן: אני אמיר, מנהל טכנולוגיות.

<אמיר כהן: מה שאנחנו עשינו בשלושה החודשים האחרונים, נתנו דגש לנושא של טעינה מרחוק, גם באמצעות האינטרנט, בדומה לפורום המפעילים, וגם בטעינה בסלולר.

<אמיר כהן: יש לי את הנתונים, 2,200 טעינות בחודשיים וחצי, 80% מתוכן זה בסלולר ו-20% באמצעות המחשב, עם אותו דונגל חיצוני.

<אמיר כהן: אלה נתונים מאוד יפים, אנחנו עובדים בשוטף עם שי, אנחנו מתעדכנים על המספרים מדי שבוע בעצם כדי לראות איך אנחנו יכולים גם לשווק את זה.

<אמיר כהן: לצורך העניין, בשבועיים האחרונים היה את הנושא של טעינות עם הסטודנטים, העמדנו נציגים מטעמנו, על חשבוננו, על מנת שקודם כל נספר לציבור על השירות, לחלק להם דונגלים.

<אמיר כהן: היום קיבלנו ריג'קטים, אנחנו יודעים שאם אנחנו נשים בספריות, באוניברסיטאות, דונגלים אנחנו יכולים להגביר את השימוש.

<אמיר כהן: אנחנו עושים את זה, אנחנו מחלקים להם כמויות שיתאימו לכמות גדולה של סטודנטים ואנחנו רואים שהנתונים מדברים בעד עצמם.

<אמיר כהן: בנוסף, לגבי הוולידטורים, בעצם בעוד עמיתינו מתחילים פיילוט אנחנו כבר ארבע שנים עובדים עם ולידטורים מהדלת האחורית.

<אמיר כהן: אמנם בשני קווים, אנחנו מרחיבים את זה לשמונה קווים, עוד שני קווים מאוד מאוד עמוסים שלנו, מאוד גדולים, שכוללים אוטובוסים מאוד מתקדמים, בעצם כוללים גם ולידטורים וגם עמדות מכירה וטעינה בתוך האוטובוס.

<אמיר כהן: זה אולי יכול לתת תשובה לכל הנושא של הרישוי והאגרות למיניהן.

<אמיר כהן: אנחנו לא משלמים בעצם, יש לנו עמדות בתוך האוטובוסים שעובדות באמצעות סלולר והציבור יכול לטעון באוטובוס.

אורי מקלב: והוא משתמש?

<אמיר כהן: הם משתמשים ויש המון המון פעולות, אנחנו רואים מדי יום, ממש באלפים.

<אמיר כהן: אלה פעולות רבות מדי יום.

<אמיר כהן: הן עובדות טוב.

<אמיר כהן: יש מה לשפר, אבל בהחלט עובדות ונותנות את התמורה וזה למשל החלטה שאפשר לקבל בצורה יחסית פשוטה ולהטמיע בהרבה יותר אוטובוסים בקרב כל המפעילים.

<אמיר כהן: זה נותן מענה מיידי.

<אמיר כהן: במקום עמדות שירות, היום אנחנו עדים לכך שלצורך העניין בנקים סוגרים סניפים, לא רק מטעמי חיסכון, כי פשוט היום פחות מגיעים לסניף הבנק.

אורי מקלב: שנים לא היינו בבנק.

<אמיר כהן: אני לא זוכר מתי הייתי בבנק.

<אמיר כהן: ופה קורה מעין מצב הפוך, דווקא יותר עמדות.

<אמיר כהן: אז אולי זה נחמד, אבל צריך לחשוב ולהביא את הרכיבים, את האמצעים, כמה שיותר קרוב לציבור.

אורי מקלב: אבל לא לשכוח את הציבור הזה שלא יכול - - -

<אמיר כהן: נכון, אסור לשכוח, אבל צריך לחשוב בצורה היברידית, נקרא לזה.

<אמיר כהן: זאת אומרת גם וגם וגם.

<אמיר כהן: אנחנו אומרים, האוכלוסיות המוחלשות, אבל לצורך העניין היום לרוב הציבור יש סלולר ואפילו הסלולר הכי עדכני והכי חדיש.

<אמיר כהן: כלומר צריך להבין את המציאות וזה חשוב להנגיש את השירותים האלה כדי לאפשר להם - - -

אורי מקלב: כמה שאתה מתקדם עם אוכלוסייה שיכולה לעשות את זה, גם את השירות למי שלא יכול, שיהיה שירות יותר טוב או פחות עומס עליו.

אורי מקלב: אנחנו מתקדמים בהרבה נושאים, אבל זה לא חשבון, אנחנו מתקדמים בהרבה נושאים במדינה ואנחנו יושבים עם כל המשרדים ואנחנו רואים ממשל זמין ופרויקטים אחרים שאנחנו עושים ואנחנו לא שוכחים את הציבור האחר ואנחנו מנסים תמיד לקדם אותו.

אורי מקלב: אני אוהב לספר את זה בתקופה האחרונה, אני גיליתי, יש פרויקט שמלמדים אוכלוסייה מבוגרת, אוכלוסייה שלא יודעת להשתמש בטכנולוגיות החדשות במחשב, פרויקט שלם גם של המשרדים הממשלתיים, משרד ראש הממשלה ומשרד המדע, תיכף אני אזכר בשם הפרויקט הזה, פרויקט שמתרחב ויש דרישה גדולה מאוד וסיפרתי להם על ההורים שלי, שיהיו בריאים, מעל גיל 80, כבר הפליגו, את יום הולדת 80 כבר שכחנו, והם לאחרונה הכניסו מייל הביתה ומתכתבים ואמא שלי, היא האחראית על ההקלדה, אבי אחראי על התוכן וכך הם מתקשרים, בלי עין הרע, לעשרות נכדים ועשרות נינים.

אורי מקלב: בין מי שיש לו בבית או שאין לו בבית או שיש לו מקום עבודה, ומגיעים וכשנכד נולד או נין נולד, זה עובר ויודעים.

אורי מקלב: איך אמרתי?

אורי מקלב: שאת הנכדה שלי, הדודים שלה ראו אותה בתמונות והכירו אותה לפני שראו אותה בחוש.

אורי מקלב: כשהם באו לבקר הם כבר ראו אותה בתמונות, הכול מופץ היום, זה דור אחר לגמרי.

אורי מקלב: וגם לאנשים יש רצון, אסור לשכוח, צריכים לתת להם, יש הרבה ואנחנו עוד רחוקים מלהגיע, יש היום, באמת יש כאן בשורה טובה, אבל היישום צריך להיות הרבה יותר.

אורי מקלב: אנחנו צריכים להדביק, אנחנו כבר מיושנים, עד שנעשה את הרב-קו כרטיס חכם בסוף כולם ירצו להשתמש בטכנולוגיה של הסלולר ודברים אחרים ואנחנו נשקיע ועוד פעם נאחז מאחור במקום אחר.

אורי מקלב: יש לך עוד מה להשלים?

אורי מקלב: לא.

יעקב גיל: אם אפשר רק מילה לגבי - - -

אורי מקלב: פרויקט להב"ה.

אורי מקלב: זה פרויקט שעובד יחד עם השלטון המקומי, במקומות ומתנ"סים.

אורי מקלב: מצליח מאוד ונדרש מאוד וגם נותן תוצאות מצוינות.

יעקב גיל: אם אפשר רק במילה על ההתקן, שלא יתפרש שאנחנו נגד ההתקן, אבל הגישה שהצגת מדן, שההתקן יכול להיות מפוזר בהרבה מאוד מקומות, זה עדיף, לדעתנו, לנושא מאשר שזה יהיה אישי.

יעקב גיל: זאת אומרת שאתה לא תצטרך לבוא לעמדה ולקחת את זה, אלא תוכל לפגוש את ההתקן הזה בהרבה מקומות ואז לעשות את הפעולה.

יעקב גיל: אם הולכים לכיוון כזה.

יעקב גיל: אני לא יודע אם משרד התחבורה - - -

אורי מקלב: יעקב, לכל אורך הוויכוח שיש לך לגבי ההתקנים אני לא הבעתי עמדה.

אורי מקלב: אני מבין למה רוצים - - - מאז שלימדו אותנו כשהיינו בחינוך, אמרו שאתה צריך לייקר את המוצר, יש בזה תפיסות - - - אם אתה לוקח משהו, לא לוקח משהו, דבר שהוא בחינם, מסתכלים על זה כבחינם.

<שי ג'רבי: זו הזדמנות גם להחליף את הכרטיס עצמו.

<שי ג'רבי: בהזדמנות הזו גם מחליפים לו את הכרטיס, נותנים לו כרטיס חדש, שלא עבר בלאי, לא עבר - - -

אורי מקלב: אני מתחבר למה שאתה אומר, שבסופו של דבר נצטרך להגיע למצב לעשות את זה דרך האינטרנט ובלי להגיע לזה, זה באמת היה צריך להיות.

אורי מקלב: עשיתם פיילוט וזה בסדר, צריך לחשוב שזה לא קיים בדברים אחרים וזו טענה צודקת, יעקב.

אורי מקלב: עובדה היא שבבנק זה לא קיים, אתה לא צריך להגיע לעשות אותו דרך מכשיר מסוים.

אורי מקלב: אבל אני אומר שזה חלק, זה לא הכול.

אורי מקלב: אני קודם כל מודה לכם על ההשתתפות, מילות הסיכום שלי לא יהיו ארוכות, בגלל שאמרתי הרבה תוך כדי דיון, אבל אני אגיד לכם בצורה גלויה שחשבתי שהסיכום שלי יהיה קצת יותר קשוח ממה שאני מסיים אותו.

אורי מקלב: אני מסיים אותו יותר אופטימי.

אורי מקלב: יש גם הרבה מילים טובות להגיד על ההתקדמות שיש, אני אומר את זה ודאי לגבי החברות המפעילות תחבורה ציבורית, אף פעם לא ראיתי אצלם את המניעה, אבל יש להם נכונות והם עושים, הם משקיעים, כפי שאמרנו, ואנחנו מדרבנים אתכם להשקיע.

אורי מקלב: זה השירות החשוב אולי ביותר שצריכים לתת אותו ללקוחות, לנוסעים.

אורי מקלב: ודאי שמשרד התחבורה הוא השחקן הראשי פה.

אורי מקלב: קיבלנו מאוד את הדברים שאמרת בהתקדמות, בנכונות, בלהתיר חסמים, באפשרות לתת לחברות לתת את השירות שהן צריכות לתת, את הטכנולוגיות, אבל ממד הזמן הוא קריטי פה.

אורי מקלב: רבותיי, זה כאן להתעסק בערכים של חודשים ושנים ואנחנו צריכים לצמצם את הפערים, להדביק את הדברים.

אורי מקלב: אנחנו צריכים להרגיש שמשהו דוחף אותנו מאחורה, שיש לנו דחף, שכל הזמן דוחקים בנו.

אורי מקלב: הדברים המרכזיים שדיברנו עליהם, שהם בתוך הרב-קו, שזה הפריסה של העמדות, עם כל מה שצריך להיות בטכנולוגיה, עם השפה האחת, הנושא של הערך הצבור והמסלקה, שיידעו מזה, שזה יהיה.

אורי מקלב: זה צריך להיות בלוח זמנים צפוף בגלל שאנחנו יודעים שבוחנים אותנו כל הזמן.

אורי מקלב: אני לא רוצה להרחיב, אבל אלה הדברים, אני חושב, המרכזיים מתוך מה שאנחנו בוחרים להעלות.

אורי מקלב: כמובן שדרך האינטרנט זה דבר שהוא מובן מאליו, זה יחסוך לנו את הדברים.

אורי מקלב: אנחנו נקיים לצורך העניין ישיבה בעוד כמה חודשים כדי לעקוב.

אורי מקלב: אני לא דחקתי אתכם להגיד, הכול זה במהלך 2016, אבל אני לא אחכה לסוף 2016 לצורך זה, אני מודיע לכם פה שאנחנו נעשה ישיבה בעוד תקופת זמן.

אורי מקלב: על אף שלוח הישיבות שלנו מאוד צפוף אני רואה את זה כדבר מאוד חשוב.

אורי מקלב: הבטחתי בתחילת הקדנציה שלי, כשקיבלתי את ועדת המדע והטכנולוגיה והחלל להתעסק בדברים הגבוהים, באמת דברים רציניים, הוועדה צריכה לבקר ולעקוב ויש לה הרבה תפקידים, אבל אני גם רוצה להוריד אותה לציבור.

אורי מקלב: זו בכלל היום גם המדיניות של כל הממשלה ואתם רואים שוועדות הכנסת מתעסקות היום ברפורמת הקורנפלקס וב - - - זה כל מיני מהלכים ובעיקר, היו גם דיוני תקציב, אנחנו רוצים להיות חברתיים יותר, אנחנו יודעים את הבעיה, מנסים, משתדלים, אנחנו הולכים על רפורמות ומהלכים ותהליכים כאלה.

אורי מקלב: אתם כבר בתוך התהליך.

אורי מקלב: אתם נמצאים בפנים, אתם לא צריכים דברים חדשים, רק באמת לייעל אותו ולקדם אותו וצריך להיות זהירים - - - אני אומר למשרד התחבורה, תהיו ערים לארגונים וגם לפניות הציבור.

אורי מקלב: תדעו לכם, חוכמת העם היא חוכמה חשובה מאוד בנושאים האלה.

אורי מקלב: אולי פעם לא חשבתי ככה, אבל למדתי עם השנים שלי, המשתמשים, העם שמשתמש, הוא לא רק מעלה השגות, הוא גם מביא פתרונות.

אורי מקלב: תדעו לכם, הפתרונות שלהם הם פתרונות חכמים, לא פחות מהאנשים, בלי לפגוע באף אחד, המלומדים והאנשים שהם בעלי תארים.

אורי מקלב: המשתמשים מביאים לנו את ההתייחסויות שלהם, ואני תמיד שואל 'מה הפתרון?', אפשר לפעמים לחשוב ולהקשיב ואם אנחנו נקשיב להם אני חושב שאנחנו נתקדם הלאה.

אורי מקלב: ומילה אחרונה, אני רוצה לצאת מפה, אני לא יודע אם בסמכותכם, משרד התחבורה, בחלק הזה, אני לא מדבר עכשיו על כל נושא הכרטיס החכם, אני מדבר על החלק הקטן הזה, שאני אומר או ואו, או שתפסיקו לתת את הדוחות האלה, כשהפקח רואה שהוא שילם, הוא לא צריך שום דבר, הכול גלוי וידוע, או שתאמרו שלא יעלו באגד תעבורה, אני כבר מעדיף שלא תהיה אפשרות לתקף פעמיים.

אורי מקלב: תעשו או או, אבל במצב כזה תחליטו, או הוראה לרכבת הקלה, לסיטיפס, להפסיק לתת דוחות במקטע הזה, בחלק הזה, או לחסום, להגיד לאגד 'אתם לא תקבלו את זה'.

<חוה ראובני: המסר היה ברור מאוד והוא יועבר.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: כל טוב, אני מודה לכם כולכם.