ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 195, 2015-12-14 10:45

משה גפני: אנחנו עוברים לסעיפים 5 ו-6 בסדר היום, הצעת חוק לקידום השקעות בחברות הפועלות בתחומי הטכנולוגיה העילית (היי-טק) (תיקוני חקיקה) (יתר הוראות הצעת החוק) התשע"ה-2014 וסעיף 1(2)(ב) מתוך הצעת חוק לקידום השקעות.

משה גפני: זה סעיף שיצא מתוך החוק עצמו.

משה גפני: אני מבקש להחזיר אותו חזרה.

משה גפני: כדי למזג את זה, אדוני היועץ המשפטי, נצטרך להצביע, נכון?

<אייל לב ארי: נכון.

משה גפני: אני מבקש לאחד.

משה גפני: להחזיר את הסעיף לחוק, את סעיף 1(2)(ב) לחוק לקידום השקעות.

אראל מרגלית: אפשר יהיה לקבל על זה הסבר?

<טמיר כהן: זה טכניקה.

משה גפני: זה סעיף שיצא מהחוק מסיבות שונות ומחזירים אותו חזרה.

משה גפני: כנראה לא מסיבות מקצועיות.

אראל מרגלית: דנו בו בעבר?

משה גפני: אני לא יודע אם דנו בו - - -

אראל מרגלית: באיזה שלב אנחנו רוצים לקבל על זה הסבר.

משה גפני: מחזירים את הסעיף לחוק המקורי ודנים בחוק עצמו.

<אייל לב ארי: הוועדה מבקשת למזג לפי סעיף 84(ג).

משה גפני: אנחנו עכשיו דנים בכל החוק, אם אנחנו ממזגים גם את סעיף 1(2)(ב).

משה גפני: יש דברים שהכנסת עושה שאחרי זה צריך לבדוק מבחינה מקצועית למה זה נעשה, אבל היא עושה.

אראל מרגלית: תאמין לי, את הכנסת צריך לבדוק יום-יום.

משה גפני: זה נכון.

משה גפני: על כל פנים, אני מציע לצרף את הסעיף הזה ולמזג את שתי הצעות החוק, ונדון בהצעות החוק שתיהן ביחד.

משה גפני: מי בעד אישור המיזוג, ירים את ידו.

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד מיזוג הצעות החוק – פה אחד

משה גפני: אין מתנגדים.

משה גפני: אין נמנעים.

משה גפני: המיזוג אושר.

משה גפני: אדוני יושב-ראש הרשות לניירות ערך, כמה מילים על החוק לפני שאנחנו מתחילים בו.

<שמואל האוזר: תודה רבה, כבוד היושב-ראש, לפני כשנתיים מיניתי ועדה לקידום השקעות בחברות ציבוריות בתחום המו"פ ביחד עם הבורסה.

<שמואל האוזר: יושבת פה חני, שהיא היתה היושבת-ראש של הוועדה הזאת, ומנכ"ל הבורסה יושב לימיני.

<שמואל האוזר: המינוי של הוועדה היה על רקע העובדה שחברות טכנולוגיה רבות בוחרות לעשות אקזיט בדרך של מיזוג או מכירה.

<שמואל האוזר: כאשר הן עוזבות יחד עם הקניין הרוחני ומעבירות את פעילותן העסקית לחו"ל מדינת ישראל מפסידה.

<שמואל האוזר: היא מפסידה גם תעסוקה וגם צמיחה.

<שמואל האוזר: עשינו פעם איזו סימולציה שעל כל דולר אקזיט מדינת ישראל מפסידה בערך נוכחי לפחות כ-3 דולר.

<שמואל האוזר: זה מצב בלתי סביר, לפי דעתי זה גם אובדן דרך של המדינה, וברשות אנחנו עושים כמה מהלכים שהתכלית שלהם היא להוריד חסמים רגולטורים, ובכלל זה הצעת חוק - - -

משה גפני: מתי זה קרה מה שאתה מתאר עכשיו?

<שמואל האוזר: במשך הרבה שנים.

<שמואל האוזר: ברשות אנחנו עושים מהלכים רבים שתכליתם הורדת חסמים רגולטורים, ובכלל זה הצעת החוק שמונחת בפניכם.

<שמואל האוזר: זה בנוסף להקלות נוספות שאנחנו עושים, שהן לא מונחות בחוק הזה: הקלות לחברות קטנות, הקלות שקיימות גם בעולם להנפקות חדשות.

<שמואל האוזר: התכלית של הצעת החוק הזאת היא ליצור תנאים אטרקטיביים מספיק כדי להשאיר את החברות האלה בישראל, כי בעובדה שהחברות האלה יוצאות מישראל, מעבירות גם את הפעילות שלהן והן לא מתפתחות בישראל, מדינת ישראל מפסידה, גם בתעסוקה וגם בצמיחה.

משה גפני: כשאתה מדבר על חברות שיוצאות למדינות בעולם – אמרת ש-60 נסגרו, נכון?

משה גפני: משהו כזה.

אראל מרגלית: זה עסקים קטנים, 60,000.

משה גפני: התהליך הזה שהוא מדבר עליו הוא תהליך מקביל, הוא תהליך שאין לו קשר?

אראל מרגלית: אני אעשה את הקשר.

אראל מרגלית: עסקים קטנים זה משהו אחר, פה זה החברות הטכנולוגיות.

אראל מרגלית: רוב החברות הטכנולוגיות – יש הרבה חברות טכנולוגיות שמתפתחות – ההנפקות בדרך כלל בישראל של רוב החברות הישראליות המצטיינות הן דווקא בנאסד"ק ולא בארץ.

אראל מרגלית: אבל יש הרבה מאוד חברות שעדיין לא בשלות או לא יכולות להגיע לנאסד"ק כי הן צריכות עוד שנים, ואז יש להן שתי אופציות, או שבאמת מוכרים אותן, זה מה שהוא דיבר על האקזיט, מוכרים אותן מוקדם, כי הן להם הון זמין כדי להמשיך ולעבוד, או שהן פשוט לא כל-כך מצליחות, וחלק מהן מדשדשות.

אראל מרגלית: מה שהם מציעים פה זה דבר מצוין - - -

משה גפני: זה הוא יגיד, הוא באמצע.

אראל מרגלית: רק שנייה, אני אגיד לך איפה אנחנו צריכים לפקוח עיניים ולראות שהכול בסדר.

אראל מרגלית: מה שהוא אומר שהוא מציע עוד ערוץ הנפקה לבורסה הישראלית, כשממילא אנחנו רוצים לחזק אותה ולגייס הון לחברות, רק מה שאנחנו צריכים לראות שזה בסדר, ושהמשקיע הישראלי, נגיד עקרת הבית מחדרה, שבאה להשקיע בבורסה הישראלית בחברה, משקיעה בחברה שהיא טובה מספיק באופן כללי.

<שמואל האוזר: הסוגיה הזאת חשובה.

<שמואל האוזר: מה שחשוב שעומד על הפרק, כפי שנאמר פה, ובצדק, זה שאנחנו מפסידים פה כמדינה, מפסידים פה תעסוקה וצמיחה של הרבה מאוד חברות.

<שמואל האוזר: דרך אגב, הסכומים הם אפילו יותר גדולים מכל ההנפקות שנעשות בחו"ל, שמחפשות לגייס הון.

<שמואל האוזר: הרבה פעמים הן לא מוצאות פה, מכל מיני סיבות.

<שמואל האוזר: יש תהליכים נוספים של אנליזה, שלא קיימת פה, שאנחנו עושים גם אותה, אבל אלה תהליכים משלימים.

<שמואל האוזר: מה שאנחנו מדברים פה בהצעת החוק הנוכחית שמונחת לפניכם באמת מבוסס על אותן המלצות של ועדת מו"פ.

<שמואל האוזר: היו פה שותפים משרד האוצר שמקדם את המהלך, רשות המסים, כמובן הבורסה, משרד המשפטים, היו שותפים כמובן גם גורמים בשוק שנשמעו כולם.

<שמואל האוזר: ההצעה מבטאת בדיוק את אותם צרכים שחשבנו שיכולים מאוד לעזור, לשנות פה את הדינמיקה כך שהחברות האלה יישארו.

משה גפני: למה זה לא התקדם עד היום?

<שמואל האוזר: בחירות.

משה גפני: זה היה לפני הבחירות.

<שמואל האוזר: ההצעה עצמה הועברה בקריאה ראשונה כבר לפני הבחירות.

משה גפני: מה זה "לפני הבחירות"?

משה גפני: הרבה לפני הבחירות.

<שרה קנדלר: היה לנו דיון אחד גם בוועדת הכלכלה.

<שמואל האוזר: אפילו היה דיון ואז זה נעצר ועכשיו אנחנו מחדשים.

<שמואל האוזר: כמו שאדוני יודע ביקשנו לעשות את זה דבר ראשון, בגלל שזה באמת מחכה הרבה זמן.

<שמואל האוזר: היא התעכבה - - -

משה גפני: אני שואל באמת, אני לא שואל עכשיו פוליטית, אחרי זה אני אעשה מזה פוליטיקה.

משה גפני: למה זה לא התקדם בוועדת הכספים?

משה גפני: מה קרה פה?

<שרה קנדלר: לוחות זמנים.

<שרה קנדלר: לא היתה שום סיבה.

מנואל טרכטנברג: מנזקי הבחירות.

<שמואל האוזר: זה רק לוחות זמנים.

משה גפני: זה לא קשור לבחירות, זה הרבה לפני הבחירות.

מנואל טרכטנברג: חוסר היציבות השלטונית.

משה גפני: לוחות זמנים זו תשובה משעממת.

משה גפני: .. הלאה.

<שמואל האוזר: אני רוצה גם להדגיש משהו מאוד חשוב בפני חברי הכנסת.

<שמואל האוזר: ההצעה הזאת היא שלדית באופייה, מה שאתם רואים כאן, ותכני ההסדרה המהותיים נמצאים בתקנות.

<שמואל האוזר: התקנות מוכנות והן יוגשו לכם, לוועדת הכספים, מיד כשההצעה השלדית הזאת תאושר.

<שמואל האוזר: יש לזה חשיבות.

<שמואל האוזר: אני רק אגיד בגדול שבבסיס ההצעה יש הקלות בדיווח, למשל תאגידי, לחברות מו"פ בבורסה, אפשרות לדווח באנגלית, אפשרות לדווח לפי כללי דיווח חשבונאות אמריקניים - -

אראל מרגלית: GAAP.

<שמואל האוזר: - - US GAAP.

<שמואל האוזר: יש הטבות מס מסוימות שרשות המסים נרתמה לתת.

<שמואל האוזר: יש פה קרנות להשקעה במו"פ, שגם אותן אנחנו מעודדים, מימון המונים שהוא משהו שמקודם בכל העולם, נעשה כבר בארצות-הברית – אנחנו אחת המדינות הראשונות, אבל כבר לא המדינה הראשונה – והיא גם מטפלת בעוד עניינים, כמו הנפקות ATM, הנפקות תוך כדי - - -

באסל גטאס: האם יש תיקון בנושא השווי, בנושא המחזור?

באסל גטאס: אנחנו מדברים על חברות סטרטאפ או שזה חברות טכנולוגיה שכבר מוכרות?

אראל מרגלית: הן חייבות להיות חברות מוכרות.

<שמואל האוזר: זה יכול להיות בשלבים שונים.

<שמואל האוזר: בדרך כלל זה חברות שמוכרות.

אראל מרגלית: חוץ מביוטכנולוגיה ששם לא צריך למכור אף פעם...

<שמואל האוזר: זה חברות שבדרך כלל מוכרות, אבל התנאים המסוימים יהיו בתקנון בצורה מדויקת.

<שמואל האוזר: פה אנחנו מדברים על תוכנית שלדית.

<שמואל האוזר: אנחנו מייחסים לזה חשיבות מאוד-מאוד גדולה, אני חושב שזאת חשיבות משקית, ואני רואה בה נדבך אחד נוסף חשוב מאוד ביחד עם נדבכים נוספים.

<שמואל האוזר: נדבכים נוספים, רק כדי לתת מושג – אנחנו מדברים על הקלות על הנפקות חדשות, כפי שנעשה גם בארצות-הברית, ה-JOBS Act האמריקני – אנחנו רוצים לעשות JOBS Act ישראלי – שעודד מאוד הנפקות בחו"ל והקלות נוספות, אנחנו מביאים לפה ביחד עם הבורסה גם פעילות אחרת שפורסמה לאחרונה ביחד עם הנאסד"ק עובדה שגם כן תעודד את הפעילות הזאת ותיתן גם אפשרות לקבל הערכות טובות יותר עם משקיעים מיומנים יותר – כל אלה באים בתוך המטריה הזאת.

<שמואל האוזר: כרגע מונחת בפניכם הצעת החוק השלדית לעניינים המסוימים האלה שאני חושב מאוד מקדמים את האפשרות שחברות מהסוג הזה יישארו בישראל.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: פרופ' טרכטנברג.

מנואל טרכטנברג: אני רוצה לברך את הרשות על המהלך הזה.

מנואל טרכטנברג: צריך להבין שזה צעד ראשון וצעד קטן בדרך ארוכה מאוד.

מנואל טרכטנברג: שאלת קודם, אדוני היושב-ראש, למה זה לא קרה קודם, אני חושב שהתכוונת למהלך הגדול, לא רק למה זה לא הגיע לוועדת הכספים.

מנואל טרכטנברג: הנושא הזה של ניסיון להשאיר חברות בארץ זה נושא שנמצא על השולחן, לפחות אני מכיר אותו מאוד מקרוב 15 שנה.

מנואל טרכטנברג: המשק הישראלי לא נהנה מההצלחה האדירה של מדינת הסטרטאפ, בין היתר בגלל הסיבה הזאת.

אראל מרגלית: נהנה בצורה מסוימת.

רחל עזריה: חלקית מאוד.

מנואל טרכטנברג: חלקית מאוד.

מנואל טרכטנברג: זה גם תרם לאי-שוויון וכו' וכו'.

מנואל טרכטנברג: מה שקורה שכנגד מה שחושבים בהקשרים אחרים צורת המימון של החברות האלה הוא לא נטרלי, כלומר, זה משפיע מאוד על מה שקורה הלאה בשלב הבא.

מנואל טרכטנברג: להבדיל מארצות הברית ששם אקזיט זה אקזיט בארצות-הברית, לא חשוב אם מקליפורניה עובר ליוסטון, בארץ אם זה החוצה, זה החוצה, על כל מה שמשתמע מזה.

מנואל טרכטנברג: לכן יש לזה חשיבות אדירה, וגם כל העניין של תרבות האקזיטים וכו' החוצה ולא פנימה.

מנואל טרכטנברג: אני ממש מחייב את זה, גם מהפן החברתי.

מנואל טרכטנברג: הסיפור של האי-שוויון במדינת ישראל, בין היתר, שעולם ההייטק לא סגר פערים בלשון המעטה.

מנואל טרכטנברג: זה רחוק מאוד מלהיות הסיבה המרכזית, אבל בין היתר בגלל הסיבה הזאת.

מנואל טרכטנברג: אני מחייב את זה, ואני אומר את זה לא רק לרשות, אלא, אדוני היושב-ראש, אנחנו כוועדת הכספים צריכים בכל הקשר והקשר ואל מול כל הרשויות שאיכשהו יש להן נגיעה לעניין הזה לדחוף ולתמרץ הישארות של החברות האלה בארץ, לא על-ידי מניעת אקזיט או מניעת יציאה, חלילה, אלא על-ידי הקלות ומתן תמריצים חיוביים כדי שזה יקרה כאן ולא במקום אחר.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת אראל מרגלית, ואחריו – חברת הכנסת רחל עזריה.

באסל גטאס: צריך להגיד שהוא המבין הגדול.

באסל גטאס: ממנו נשכיל.

משה גפני: יש פה הרבה מומחים, גם פרופ' טרכטנברג ואתה, באסל גטאס.

באסל גטאס: בעניין הספציפי הזה יכולנו לזמן אותו לשבת כמומחה שלנו.

אראל מרגלית: כשאני אגדל, לאט-לאט.

אראל מרגלית: קודם כול אתה חבר כנסת, אחרי זה - - -

משה גפני: אצלך המסלול היה אחר.

משה גפני: בבקשה.

אראל מרגלית: קודם כול, אני מאוד מברך גם על הפעולות של הרשות לניירות ערך ועל המנכ"ל החדש של הבורסה, יוסי ביינרד, שהגיע ומאוד-מאוד מעוניין בקידום הערוצים הנוספים שהבורסה הישראלית יכולה לפתוח כדי להתייחס לכלכלה הישראלית ולהיות יותר רלוונטית.

אראל מרגלית: זה דבר מצוין.

אראל מרגלית: יש כמה דברים שכאנשים שאחראים על המשקיעים, הקונסומרים, המשקיעים הלוא מתוחכמים הישראלים שיקבלו פה הזדמנות להשקיע פה בבורסה, אנחנו צריכים לפקוח את העיניים, והייתי רוצה לשמוע התייחסות.

אראל מרגלית: מה שקורה שלפעמים חברות שלא מצליחות להגיע לנאסד"ק או לא מצליחות לגייס בשוק הפרטי כדי להמשיך ולהתפתח יכולות למצוא את עצמן מגיעות לבורסה הישראלית, ולפעמים יכולות להיות חברות שהן לאו דווקא כל-כך טובות, כלומר, שזאת אופציה אחרונה בשבילן, ואת זה אנחנו לא רוצים.

אראל מרגלית: כלומר, מצד אחד אנחנו כן רוצים לעודד את החברות הצעירות ובדרך לניו-יורק הן צריכות לעבור בתל-אביב – אחרי זה יכול להיות שתל-אביב תהיה כל-כך חזקה שהן יוכלו גם להישאר – ובאופן כללי אנחנו מעודדים דואליות, שתהיה גם פה בתל-אביב וגם בנאסד"ק, ולכן ההקלות האלה של שיטת ה-GAAP שנהוגה בארצות-הברית – אם אתה מתחיל פה אחרי זה אתה לא צריך לחזור על כל התהליך כשאתה הולך לבורסה האמריקנית, וזה מצוין.

אראל מרגלית: מה שהייתי רוצה לשמוע זה טיפה התייחסות על המחשבות שלכם.

אראל מרגלית: כמובן איך אתם נותנים לחברות שמצד אחד הן צעירות, מצד שני הן טובות והן לא סיפורים באוויר.

אראל מרגלית: מה יכול לקרות?

אראל מרגלית: יכול לקרות שאתה באמת נותן לכל מיני חברות נוצצות, אבל חסר בהן קצת ממש, ואז הנפקה אחרי הנפקה לא מצליחה, ואז השוק נשרף.

אראל מרגלית: זה מה שקרה נגיד בנוימרקט הגרמני.

משה גפני: זה מה שאתה קורא לו "חברה לא טובה"?

משה גפני: לְמה אתה קורא "חברה לא טובה"?

אראל מרגלית: אני מתכוון חברה שהיא לא בשלה.

אראל מרגלית: כל חברה יכולה לעמוד בתחזיות, לא לעמוד בתחזיות, אבל אם לחברה יש ממשות עסקית והיא מדווחת – לפעמים היא עומדת בתחזית, לפעמים היא לא עומדת, זה בסדר גמור - - -

משה גפני: אין בה כלום.

אראל מרגלית: לא, תמיד יש בה משהו, אבל אין בה משהו בשל מספיק.

אראל מרגלית: היא צריכה להיות בשלה מספיק.

אראל מרגלית: אנחנו רוצים שתהיה בה גם איזו בשלות מסוימת.

אראל מרגלית: זה דבר אחד.

אראל מרגלית: דבר שני, צריך פה מהלכים משלימים.

אראל מרגלית: הרי בסופו של דבר בשביל מה לנו לבוא לבורסה הישראלית ולא לבורסה האמריקנית?

אראל מרגלית: רוצים משקיעים מוסדיים טובים והיום הבורסה הישראלית צריכה לעבוד על זה.

אראל מרגלית: כלומר, כמו שהחברות הישראליות עצמן, הטובות, יודעות לקבל את המשקיעים המוסדיים האמריקנים או האירופים או הסינים או הבין-לאומיים הבורסה הישראלית צריכה בעצמה לעשות road show, כלומר, היא צריכה להיפתח ולהביא הרבה יותר משקיעים בין-לאומיים, כי אז כל התהליך הזה יהיה הבין-לאומיות של הבורסה הישראלית.

אראל מרגלית: ובכלל אין בצד הזה של העולם בורסה שהיא בורסה לחברות הזנק או חברות טכנולוגיות, כי הבורסה הצרפתית נשרפה והבורסה האנגלית נשרפה, ובעצם אין בכל האגן האירופי, ודווקא מצפים מישראל, כי אנחנו עשינו יותר הנפקות מכל המדינות האירופיות ביחד בנאסד"ק ב-20 השנה האחרונות.

אראל מרגלית: כשאתה לוקח את כולן ביחד עשינו יותר מכולן ביחד.

אראל מרגלית: כלומר, אנחנו מכירים את התהליך הזה.

אראל מרגלית: בקיצור, לכן הייתי רוצה לראות שזה נדבך ראשון בתהליך, ושאנחנו נותנים לתהליך הזה יציבות מסוימת.

אראל מרגלית: כלומר, שאנחנו נראה שיכולים לקחת חברות מספיק בוגרות, כי אחרת, כשאתה לא מכיר טכנולוגיה, אתה קורא בעיתון שאיזו חברה המציאה מישהו, ישר נשמע לך שזה כבר תרופה לסרטן, אתה משקיע, החברה לא עומדת בתחזית ואתה השקעת את כל החסכונות.

אראל מרגלית: בקיצור, הייתי רוצה לשמוע טיפה על המחשבה הזאת, אבל אני חושב שזה מהלך מבורך.

משה גפני: תודה.

משה גפני: רחל, בבקשה.

רחל עזריה: אני כמובן מברכת על המהלך, וכבוד היושב-ראש, אני אשמח אם נעשה פה איזה עבודה ארוכת טווח על הנושא הזה.

רחל עזריה: אני רוצה לציין עוד מחיר.

רחל עזריה: דיבר על זה קצת חבר הכנסת טרכטנברג, על המחירים הנלווים - - -

אראל מרגלית: פרופסור.

רחל עזריה: התלבטתי, לכן התעכבתי.

מנואל טרכטנברג: מנו.

מנואל טרכטנברג: מנו.

רחל עזריה: חבר כנסת, פרופסור, כְּבוד - - -

אראל מרגלית: אני דוקטור.

אראל מרגלית: אם את חולה, אני יכול לבוא.

אראל מרגלית: ..

משה גפני: על-פי התקנון בכנסת לא אומרים תארים נוספים מעבר לחבר כנסת.

מנואל טרכטנברג: לא רבי?

משה גפני: לא.

משה גפני: אבל לא עומדים בתקנון.

רחל עזריה: על-פי התקנון לא עומדים בתקנון.

רחל עזריה: ..

רחל עזריה: אני חושבת שזה מהלך ארוך טווח שצריך לעשות, ויש פה שני דברים.

רחל עזריה: האחד, המדינה משקיעה הרבה כסף בסטרטאפים, זאת אומרת, בכל התהליך המדינה משקיעה את הכסף, ובסוף אנחנו לא רואים את הפירות או רואים את הפירות בצורה מאוד מינימלית, כי הכסף יוצא החוצה.

אראל מרגלית: בכל זאת 65% מהתל"ג, לא תגידי שהמדינה לא רואה מהפירות.

אראל מרגלית: מישהו צריך להחזיק 3 מיליארד לביטחון, ומחר רוצים שנעביר את ה-300 מיליון לחטיבה להתיישבות.

אראל מרגלית: מאיפשהו זה צריך להגיע.

רחל עזריה: בסדר, ואני חושבת שאנחנו עדיין מסכימים - - -

משה גפני: לגבי החטיבה להתיישבות, מסכימים על משהו?

רחל עזריה: לא.

רחל עזריה: על החלק הזה לא.

רחל עזריה: על מי מממן, גם לא.

אראל מרגלית: ברגע האחרון מביאים פי עשרה.

רחל עזריה: נחזור לרצינות.

רחל עזריה: אנחנו משקיעים ומממנים את כל התהליך כמדינה ונהנים מעט מאוד מהפירות.

רחל עזריה: זה דבר אחד.

רחל עזריה: דבר שני, הרבה פעמים אלה שעושים את האקזיט צריכים לעבור לחו"ל.

רחל עזריה: אנחנו מייצרים תהליך של בריחת מוחות, כיוון שאנחנו לא מייצרים את התהליך הזה בישראל.

רחל עזריה: זה הדבר השני.

רחל עזריה: הדבר השלישי.

רחל עזריה: אני חושבת שמאוד הופתענו שאנחנו יודעים לעשות את המהלכים האלה, ואז לא היתה השקעה משמעותית בבורסה.

רחל עזריה: זה בכלל מפתיע והיום אנחנו כבר לא מופתעים.

רחל עזריה: חזרתי מוועידת האקלים והשאלה שכולם שאלו אותי, איך זה שישראל היא ראש החץ בכל הקלינטק, אבל אנחנו לא ראש החץ בהגדרה של היעדים ובמימוש של הצעדים בפועל מבחינת הקטנת פליטת גזי חממה.

רחל עזריה: אני מביאה את זה במובן הזה שברור לכולם שאנחנו ראש חץ, ועכשיו אנחנו צריכים לוודא, וזה בעצם השלב הבא באותו תהליך.

רחל עזריה: זה כבר ברור, הכול טוב, מממנים, אבל אנחנו לא יוצרים מקומות עבודה, הרבה פחות ממה שאנחנו יכולים לעשות.

רחל עזריה: היכולת של זה להגיע למרחב הישראלי בצורה הרחבה יותר הוא מאוד מצומצם ולכן אני מציעה - - -

אראל מרגלית: בשביל זה צריך שר כלכלה, בשביל זה צריך שתהיה מדיניות.

רחל עזריה: אתה לא מפסיק להביא את זה לקואליציה-אופוזיציה.

אראל מרגלית: זה העניין.

אראל מרגלית: זאת האמת.

רחל עזריה: תיהנה מזה.

רחל עזריה: אין בעיה.

אראל מרגלית: - - -

רחל עזריה: זכות הדיבור אצלי.

משה גפני: כן.

משה גפני: ברור.

רחל עזריה: לפי כללי הפרוטוקול.

רחל עזריה: אני מציעה, כבוד היושב-ראש, שנהפוך את זה לפרויקט בוועדה.

משה גפני: לא נורא שמעירים הערות לקואליציה.

רחל עזריה: אין בעיה, רק יש לי זכות דיבור, לא הפרענו - - -

משה גפני: אין שר כלכלה, מה לעשות.

משה גפני: אין שר כלכלה.

רחל עזריה: אני מסכימה, גם אני עם החוקים שלי נתקעת – לא נתקעת, העברתי - - -

עודד פורר: יש שר כלכלה, אלא שהוא גם שר התקשורת, גם שר החוץ.

משה גפני: אני מתכוון למחיר שאין שר כלכלה.

רחל עזריה: בכל דבר מחכים לעמדת השר.

משה גפני: אגב, הציעו לי את זה בשלב מסוים.

אראל מרגלית: ואתה לא לקחת את זה?

משה גפני: לא.

אראל מרגלית: תקשיב - -

משה גפני: מה הבעיה?

אראל מרגלית: - - זו טעות.

רחל עזריה: תיקח את שר הכלכלה, תעשה את שניהם במקביל.

מנואל טרכטנברג: גפני, יכולת להיות גם יושב-ראש ועדת הכספים וגם שר הכלכלה לפי התקדימים שיש.

משה גפני: תודה.

משה גפני: באסל גטאס, בבקשה.

באסל גטאס: כמי שהיה מעורב בהקמת חברת ביוטכנולוגיה, שמכרה והגיעה לנאסד"ק והונפקה בנאסד"ק אני רוצה למחות נגד מה שאמר חברי אראל מרגלית נגד חברות הביוטכנולוגיה.

אראל מרגלית: לא.

אראל מרגלית: אני בעד.

אראל מרגלית: יש להם מכירות?

באסל גטאס: 200 מיליון שקל לפני שהיא הנפיקה.

אראל מרגלית: כל הכבוד.

באסל גטאס: היא הונפקה בערך של חצי מיליארד דולר בנאסד"ק, חברת "אנזימוטק".

באסל גטאס: הייתי בין המקימים שלה.

באסל גטאס: אדוני היושב-ראש, היא חברה שיצאה מתוך מרכז מו"פ אגודת הגליל, היזם והמפתח הוא בחור ערבי מסח'נין, ד"ר סובחי בשיר, והמשקיעים הראשונים היו - - -

אראל מרגלית: משפרעם.

באסל גטאס: היא היום בנאסד"ק סיפור הצלחה.

באסל גטאס: בפעם הראשונה המוח הערבי והכסף היהודי עשו משהו.

אראל מרגלית: היו שם גם כמה יהודים בחברה.

באסל גטאס: משקיעים.

באסל גטאס: האחים עופר וקיבוץ - - -

אראל מרגלית: אבל גם יהודים, לא?

באסל גטאס: לא.

באסל גטאס: באגודת הגליל תמיד עבדו יהודים וערבים - - -

משה גפני: זה מה שהוא אומר, זה המוח הערבי במקרה הזה, והכסף היהודי.

אראל מרגלית: היו גם כמה מוחות יהודים בחברה.

אראל מרגלית: ביחד.

משה גפני: נדון על העניין הזה.

משה גפני: .. לא עכשיו.

באסל גטאס: אני חושב שזאת דוגמה טובה למה שהיה ומתי היתה אולי יכולה אנזימוטק להנפיק בתל-אביב במקום בנאסד"ק.

אראל מרגלית: הערך שלה היה אותו דבר.

באסל גטאס: אני יודע שאנחנו הידלדלנו כל הזמן ובסוף אני בעצמי עשיתי אקזיט לאגודת הגליל.

באסל גטאס: לא הבנתי בדיוק, כמובן נתעמק בחוק ונראה איזה הקלות או איזה מנופים אתם נותנים לחברות.

באסל גטאס: הבעיה שאני תמיד חושב עליה כשחברה עדיין לא הגיעה – הבנתי שהיה מסלול של חברות סטרטאפ להנפקה בבורסה, עוד לפני שהגיעו למכירות, כשיש להם IP חזק.

באסל גטאס: יש להם IP חזק, יש להם פטנטים, אבל הם עוד לא הגיעו - - -

אראל מרגלית: בהייטק זה מה שהיה לפני כמה שנים.

באסל גטאס: השאלה אם זה נותן מענה גם לחברות כאלה או לא.

באסל גטאס: ואם לא, איך אפשר לעשות אחרת.

באסל גטאס: באחד הדיונים אצל היושב-ראש הקודם הצעתי שאולי אחד מהפתרונות בכלל לבעיה של חוסר הנפקות או המצב היום בבורסה זה לעשות בורסה קטנה יותר, בורסת משנה.

אראל מרגלית: הבורסה הזאת לא מספיק קטנה?

באסל גטאס: חברות שמוכרות עד 100 מיליון שקל.

באסל גטאס: הצעתי להקים בורסה בנצרת, כי אותן סוגי חברות, יש לנו המון.

באסל גטאס: חברות שבכלל לא חושבות להגיע לבורסה בגלל כל מיני תנאי סף שהם לא יכולים - -

אראל מרגלית: ב"מוסקוביה".

באסל גטאס: - - חוץ מהמחסום הנפשי, המנטלי, ששתי החברות הערביות היחידות שהונפקו בבורסה אי פעם, שתיהן פשטו את הרגל אחר-כך, אבל לא מהסיבות של הנפקה, יש סיבות אחרות של ניהול עצמי.

באסל גטאס: זה "האחים קדמני" וגם "האחים בולוס".

באסל גטאס: אדוני פרופ' האוזר - - -

<שמואל האוזר: שמוליק.

באסל גטאס: בטח, אני מכיר.

באסל גטאס: חושבים למשל על חברות טכנולוגיות, צריכים לחשוב ממש ולעשות קסטומיזציה איך להביא חברות ערביות מתוך השוק הערבי לבורסה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: מנכ"ל הבורסה, רוצה?

<שמואל האוזר: אני אגיד ואחר-כך אני אתן לו, ברשותך.

משה גפני: אם החוק הזה עובר ומתקדם, מה התחזית שלך?

משה גפני: מה זה יעשה?

<שמואל האוזר: בישראל מספר הסטרטאפים יותר גדול מכל אירופה.

<שמואל האוזר: אנחנו מצפים שמה שיקרה אחרי כן – אני תיכף אתן ממש בשלושה משפטים את המסגרת הכוללת - - -

משה גפני: תשתדל למקד את זה, כי הרי יש חוק לפנינו.

<שמואל האוזר: אני אעשה את זה בשלוש דקות לשאלות שנשאלו איך אנחנו נותנים פתרון מלא כשבסופו, בסוף התהליך – אני חושב שקבלת החוק זה מאוד חשוב, ובתקופה הקרובה נביא את הדברים האחרים – בסוף התהליך נראה פה הרבה יותר חברות מאשר ראינו אי פעם.

<שמואל האוזר: זה מה שאנחנו מקווים.

<שמואל האוזר: ברשותך, כבוד היושב-ראש, כל הדברים שנאמרו פה על-ידי חברי הכנסת הם נכונים.

<שמואל האוזר: מישהו אמר שהסטרטאפים הישראלים הם כמו חנות ממתקים – אמר את זה סגן יושב-ראש הנסדא"ק.

<שמואל האוזר: הוא אמר: בישראל יש סוג של קנדי סטור, שבאים לכאן הזרים, קונים את זה יחסית בזול, לפני שהחברות האלה מתפתחות, ואחר-כך החברות האלה יוצאות לחו"ל ומדינת ישראל מפסידה.

<שמואל האוזר: מה שצריך לעשות זה פתרון כולל, ואנחנו מדברים על פתרון כולל, ואני רק אגיד בדקה וחצי בדיוק, בגלל לוח הזמנים, על מה אנחנו מדברים.

<שמואל האוזר: החוק הזה זה חלק אחד.

<שמואל האוזר: חלק נוסף זה שאנחנו עושים הקלות להנפקות.

<שמואל האוזר: בבורסה בתל-אביב באופן יחסי יש יותר חברות קטנות מאשר בבורסות אחרות.

<שמואל האוזר: מספר החברות בבורסה בתל-אביב, אנשים קובלים על כך שהוא קטן יחסית למה שהיה, אבל הוא יחסית גדול בהשוואה לאוכלוסייה שלנו, שזה אומר שיש המון חברות קטנות בישראל.

<שמואל האוזר: אנחנו נותנים סיכוי לחברות קטנות יותר מאשר בורסות אחרות יכולות לתת.

<שמואל האוזר: נקודה נוספת, אני חושב שיש חשיבות גדולה מאוד לשיתוף פעולה.

משה גפני: למה יש הרבה חברות קטנות, בגלל שיש לנו טבע להתפלג?

<שמואל האוזר: כן...

עודד פורר: למה יש כל-כך הרבה בתי כנסת?

משה גפני: בתי כנסת זו הבעיה?

משה גפני: תאמין לי, יש עוד הרבה בעיות לפני בתי הכנסת.

<שמואל האוזר: אנחנו חברה יזמית.

משה גפני: בסדר, יש לזה מעלה וחיסרון.

<שמואל האוזר: יש לזה מעלות.

<שמואל האוזר: חלק מהמהלך הוא גם להתחבר ביחד עם בורסה זרה, דובר על נאסד"ק, פה יכול להרחיב מנכ"ל הבורסה, אבל זה עוד נדבך חשוב שנותן איזה ערוץ שבסופו של דבר נותן לזה מסלול ירוק גם לנאסד"ק, כך שגם בשלבים מוקדמים וגם בשלבים מאוחרים ניתן פה מרחב פתרונות גדול.

<יוסי ביינארט: א', תודה רבה.

<יוסי ביינארט: אני אגיד את הסוף: אנחנו זקוקים לזה כמו אוויר לנשימה.

<יוסי ביינארט: אבל זה לא מספיק, וצודק יושב-ראש הרשות וצודקים כל חברי הכנסת שהתבטאו, זה צריך להיות חלק ממהלך כולל, שעושה רפורמה מאל"ף ועד תי"ו.

<יוסי ביינארט: התוכנית שלנו התחילה את המהלך הזה, ומכיוון שיש בישראל כמות כל-כך גדולה של סטרטאפים אנחנו צריכים לוודא שמתחילים לטפח אותם ביום שהם התחילו.

<יוסי ביינארט: התחלנו מהלך שנותן להם שירותים, לא כל-כך חשוב מהם.

<יוסי ביינארט: האוברזבציה שחבר הכנסת מרגלית אמר היא נכונה, יש איזה חור, כשהחברה מגיעה לסוף דרכה במימון פרטי והיא קטנה מדי למימון ציבורי.

אראל מרגלית: בארצות-הברית.

<יוסי ביינארט: בארצות-הברית.

<יוסי ביינארט: הסיבה היא כפולה: האחת, לוקח לחברות באופן ממוצע כמעט פי שניים להצליח מאשר זה היה לפני עשר שנים.

<יוסי ביינארט: פעם זה היה חמש שנים, היום זה בערך עשר שנים.

<יוסי ביינארט: רוב הקרנות, ה-VC's ואחרות, נגמרות אחרי עשר שנים.

<יוסי ביינארט: זאת אומרת, החברה מגיעה לרגע הכי קריטי בחייה ואז היא תקועה; דבר שני, כדי להצליח בחו"ל צריך להיות הרבה יותר גדול.

<יוסי ביינארט: השווי הממוצע של החברות בבורסות הגדולות בעולם הולך וגדל.

<יוסי ביינארט: יגידו הבנקאים: אני לא אקח חברה לנאסד"ק אם היא שווה פחות מחצי מיליארד דולר, אז יש פה חור, ואז החברה מגיעה בדיוק למצב שהיא כבר אולי התחילה למכור, יש לה קצת הכנסות, היא צריכה את הקפיצה הקטנה ופה היא נתקעת.

<יוסי ביינארט: וחלק מהסיפור הזה זו הקפיצה הקטנה הזאת לעשות בעזרת הבורסה בתל-אביב.

<יוסי ביינארט: דוגמה שאני משתמש בה כל הזמן, ויסלחו לי אלה ששמעו אותה אלף פעם.

<יוסי ביינארט: היתה חברה בבאר-שבע, בעומר, קראו לה "dbMotion", היא עשתה תוכנה שעזרה לבתי חולים בניהול האינפורמציה של החולים בבתי החולים.

<יוסי ביינארט: ב-2008, אז היא התחילה, בארצות-הברית עבר חוק הבריאות, היה כר נרחב לפעילות.

<יוסי ביינארט: היא מכרה בכמעט 50 מיליון דולר, ובדיוק ברגע האחרון היא נמכרה למפיץ שלה בארצות-הברית ב-250 מיליון דולר.

אראל מרגלית: לוקהיד מרטין?

<יוסי ביינארט: לא.

משה גפני: מה קרה למפיץ שלה?

רחל עזריה: מה קרה?

רחל עזריה: לא הבנתי.

<יוסי ביינארט: החברה לא גייסה מספיק כסף.

<יוסי ביינארט: והמפיצה שלה באמריקה, שזה חברה בפיטסבורג שמנהלת בתי חולים, קנתה אותה ב-250 מיליון דולר, ובתוך חודשיים כל מה שנשאר בעומר זה מרכז פיתוח.

<יוסי ביינארט: זה הסיפור.

רחל עזריה: זו הבעיה.

רחל עזריה: זה העניין.

<יוסי ביינארט: זה הסיפור.

רחל עזריה: זה הסיפור, בדיוק.

<יוסי ביינארט: אם הדבר הזה עושה צעד קטן ומתוך חמש הצלתי אחת זה שווה כל רגע.

<יוסי ביינארט: צריך עוד צעדים צריך לסדר את השוק הפרטי, צריך לעשות דברים מסביב.

<יוסי ביינארט: אבל הדבר הזה שחברה שמכרה ב-50 מיליון דולר, היא כמעט רווחית ולא הצליחה לבוא לשוק בישראל ולגייס כספים מהמוסדיים וכו' וכו', זה כשל של כולנו, שלי בתור מנכ"ל הבורסה – עוד לא הייתי, אבל זה כשל – זה כשל של המקום הזה, זה כשל של החברה, כי הם פשוט נעלמים.

<יוסי ביינארט: יש שם מרכז פיתוח נפלא.

<יוסי ביינארט: מה זה מרכז פיתוח?

<יוסי ביינארט: זה קוסט פלוס.

משה גפני: מה הסיבה לזה?

משה גפני: למה הוא קנה את זה?

<יוסי ביינארט: לו היה כדאי.

<יוסי ביינארט: זה אחלה טכנולוגיה, אז הוא קנה, אבל אנחנו - - -

<אילן פלטו: לא רוצים להנפיק בישראל.

<יוסי ביינארט: לא רצו להנפיק.

<יוסי ביינארט: יש הרבה סיבות למה לא רצו להנפיק.

<יוסי ביינארט: שמעתם חלק קודם:

<יוסי ביינארט: החיתום בארץ לא עבד כמו שצריך – שינו את זה.

<יוסי ביינארט: הרשות שינתה את זה סוף-סוף לפני כמה חודשים שאפשר לעשות מה שנקרא "בניית הספר", הצעה לא אחידה, כל מיני דברים שעושים בחיתום.

משה גפני: הרגולציה חזקה מדי?

<יוסי ביינארט: זה שילוב של רגולציה וזה גם שילוב של דעת קהל.

<יוסי ביינארט: אין לי מילה יותר טובה לזה.

אראל מרגלית: כשהייתי קורא תקנה בנאסד"ק בתור דירקטור זה היה שני עמודים, בבורסה הישראלית הרבה פעמים אותה תקנה זה 80 עמודים.

<יוסי ביינארט: נכון.

<יוסי ביינארט: יש לנו נטייה לכתוב הרבה.

<יוסי ביינארט: זה נכון.

אראל מרגלית: אני נותן את זה - - -

<יוסי ביינארט: אתה צודק.

<יוסי ביינארט: אראל, אתה צודק.

רחל עזריה: עם הספר...

<יוסי ביינארט: לאט-לאט אנחנו צריכים לבנות את זה, והבנייה צריכה להיות בשלבים.

רחל עזריה: אנחנו מפסידים סתם.

רחל עזריה: אנחנו עושים את כל התהליך וברגע האמת - - -

אראל מרגלית: האם אתה דואג שייכנסו חברות שהן צעירות אבל שהן לא בשלות מספיק?

<יוסי ביינארט: בגדול, החברה מגישה תשקיף, לא הבורסה אומרת אם היא כלכלית ויש לה היתכנות, זה גם לא תפקידה, ואסור שהיא תגיד, בשביל זה יש חתמים ובשביל זה יש משקיעים.

<יוסי ביינארט: אבל יש דברים מסביב שתומכים, למשל בחוק יש אפשרות לעשות אנליזה על החברות, שיהיה מחקר על החברות.

<יוסי ביינארט: אחת הבעיות הקשות שחברות מגיעות אף אחד לא יודע מהן, אף אחד לא מתעניין.

אראל מרגלית: אין פה מחקר.

<יוסי ביינארט: בהצעת החוק יש אפשרות למחקר שאנחנו נממן – המדינה קצת תממן – והחברות יממנו.

אראל מרגלית: אתם צריכים להשקיע.

אראל מרגלית: אותם בנקים להשקעות צריכים לשים פה אנליסטים.

<יוסי ביינארט: השלב הראשון יהיה שתהיה חברת אנליזה בין-לאומית בלתי תלויה.

<יוסי ביינארט: אנחנו במשא-ומתן כמעט סופי אתה, והם ייתנו אנליזה על החברות האלה, המימון יהיה חלק מאתנו, חלק מהמדען הראשי וחלק מהחברות.

<אילן פלטו: תן לחברות לעשות ישירות את האנליזה, וזהו.

<אילן פלטו: כמו בארצות-הברית.

<יוסי ביינארט: לא עושים את זה.

<נגה קנז: בנקי ההשקעות בישראל רוצים לכתוב אנליזה חוקית, היום אסור בישראל.

<קריאה: למה?

<נגה קנז: זה משהו שצריך לשנות.

<אילן פלטו: אין מי שישלם על זה.

<נגה קנז: זה לא נכון.

<נגה קנז: זו מגבלה רגולטורית שקיימת כרגע בישראל שלפני הנפקה אסור לעשות אנליזה לחברה.

<נגה קנז: זה מצב השוק היום שהוא שונה מהמצב בארצות-הברית.

רחל עזריה: למה?

<נגה קנז: בארצות-הברית אתה עושה road show לחברה שיש לה אנליזה.

<נגה קנז: זה רק לידיעה, זה עובדה טכנית.

אראל מרגלית: יש דברים מסוימים שאנחנו צריכים טיפה להיזהר מהם.

אראל מרגלית: נגיד שהחברות משלמות בשביל שמישהו יעשה אנליזה.

אראל מרגלית: מה קורה?

אראל מרגלית: אם החברה משלמת לי שתעשה לה אנליזה, אתה מקבל ממני כסף, אז בטח תכתוב עלי משהו טוב.

<נגה קנז: השאלה כמה פעמים אתה יכול לעשות את זה לפני שילך לך המוניטין.

<נגה קנז: כך זה בארצות-הברית.

אראל מרגלית: אני בעד אנליזה ובעד להשקיע באנליזה, אבל שתהיה גם חומה סינית.

<שמואל האוזר: יש פתרון לזה, בנינו פתרון ביחד עם הבורסה שהוא דואג מצד אחד גם למנוע ניגוד העניינים.

<שמואל האוזר: הבאנו את החברה הבין-לאומית - - -

<אילן פלטו: הפתרון לא יעבוד.

אראל מרגלית: איזה חברה?

<יוסי ביינארט: יש שתיים: יש Edison ו-Forester

<שמואל האוזר: חברה גדולה שהבורסה משלמת לה, ואנחנו יוצרים את אותו נתק כך שמקבלים מצד אחד אנליזה ומצד שני דואגים למנוע ניגוד העניינים.

אראל מרגלית: הם עצמאים.

<שמואל האוזר: אנחנו פותרים את הבעיה הזאת.

<אילן פלטו: רק משפט אחד קצר.

<אילן פלטו: כמובן אנחנו תומכים בהצעת החוק.

אראל מרגלית: תגיד לפרוטוקול את תפקידך.

אראל מרגלית: זה חשוב.

<אילן פלטו: אני מנכ"ל איגוד החברות הציבוריות.

<אילן פלטו: בהקשר למה שנאמר בדיון הקודם וגם פה, אנחנו מדברים על כאילו הקלות, וכאילו מדובר פה בפתח חדש ובשינוי חדש, אבל לצערי הרב המצב לא כזה.

<אילן פלטו: לצערי הרב רשות ניירות ערך ומשרד המשפטים עדיין לא מטפלים בבעיות השורש של הבורסה בישראל, אנחנו עוסקים בהרבה דברים מסביב, "בעטיפות" מה שנקרא, כמו שהיה לנו בדיון הקודם.

<אילן פלטו: הצעת החוק היא טובה.

<אילן פלטו: אני לא מאמין שהיא תביא הרבה חברות מו"פ לבורסה בישראל, אבל היא טובה.

אראל מרגלית: איזה דיון קודם?

משה גפני: היה על התקנות.

<אילן פלטו: כל הדברים שכתובים בהצעת החוק פה, שהם טובים לחברות המו"פ, הם טובים דרך אגב גם לשאר החברות בישראל, וצריך להחיל אותם גם על שאר החברות בישראל וליותר זמן.

<אילן פלטו: דרך אגב, רק לגבי האנליזה, אם כבר הוזכרה אנליזה, לא יעבוד הסכם האנליזה כפי שנעשה בבורסה.

<אילן פלטו: הוא לא יעבוד.

<אילן פלטו: בארצות-הברית מותר לחברה לממן אנליזה על-ידי הזמנה.

<אילן פלטו: בעטיפה כתוב שהאנליזה מומנה על-ידי החברה, זה מותר, המשקיע יכול להסתכל, בישראל זה לא יעבוד, משום שהם רוצים שהחברות ישלמו על האנליזה, אבל הם ימשיכו לשלם על האנליזה.

<אילן פלטו: גם אם האנליסט יכתוב שהחברה לא טובה ואסור להשקיע בה, עדיין החברה תצטרך לשלם.

<אילן פלטו: אבל, תנסו.

משה גפני: תודה, אילן.

<יוסי ביינארט: לגבי אנליזה, לא המצאנו את המודל, בדקנו את המודלים בכל הבורסות בעולם.

<יוסי ביינארט: המודל היחיד שעובד היום זה המודל האוסטרלי, ומשם הוא נלקח, שזה שילוב.

<יוסי ביינארט: החברה נרשמת לתוכנית, היא חייבת להיות בה שנתיים, אין לה שום בחירה אחר-כך, המימון נעשה על-יד הבורסה והחברה ביחד.

<יוסי ביינארט: במדינת ישראל נקבל כנראה מימון גם מהמדען, וברגע שחברה בתוכנית היא לא יכולה לצאת ממנה כי לא טוב לה, כי נתנו לה דיווח לא טוב.

<יוסי ביינארט: באוסטרליה זה עובד.

<יוסי ביינארט: זה המודל היחיד שעבד בצורה כשלהי בעולם וזה מה שאימצנו.

<אילן פלטו: אני מבין שאת התוצאה כשמישהו משלם - - -

משה גפני: רבותי.

משה גפני: אני מבקש לסכם את הדיון לפני שאנחנו מתחילים את החוק.

משה גפני: המגמה של כל חברי הוועדה, ואני ביניהם, ומה שאתם בעצם אומרים, לעשות הכול כדי להקל על מנת שתהיה פחות ביורוקרטיה, פחות רגולציה בדברים שאין בהם צורך.

משה גפני: להקל בנושא הזה על מנת שאנשים יוכלו להמשיך ולהשקיע או שיתחילו להשקיע כאן בארץ.

משה גפני: אני פונה לכל אחד, אם למישהו יש תוכנית, הוא יכול להגיש לי, אני אתן את זה ליושב-ראש הרשות לניירות ערך, שילמדו את זה, שיראו אם הם יכולים להשתמש בעניין הזה.

רחל עזריה: זה לא רק פחות רגולציה, אלא גם לבנות את המהלכים - - -

משה גפני: בסדר, אמרתי את זה רק ככותרת, כמובן לא נכנסתי לעניין.

<אילן פלטו: אנחנו עושים את זה.

אראל מרגלית: אם אתה רוצה כמו בכנסת הקודמת שנקים פה איזה תת-ועדה לטיפול בזה, תחשוב על זה.

משה גפני: יכול להיות.

<שמואל האוזר: כבוד היושב-ראש, אם תרצו, אני אעשה לכם מצגת פעם עם כל הדברים - - -

משה גפני: המגמה של חברי הוועדה, שמעתם אותה, אתם בעצמכם גם הולכים בכיוון הזה, אבל צריך לעשות בזה טיפול שורש.

משה גפני: צריך לחשוב על ההצעה הזאת.

משה גפני: מי מקריא את הצעת החוק?

משה גפני: בבקשה.

<שרה קנדלר: לפני שאני אקרא רק אבהיר שיש פה בעיקר שלושה פתרונות ששמוליק דיבר עליהם קודם: נושא של מימון המונים, נושא של הקמת קרנות הייטק נסחרות במסגרת של קרן סגורה על-פי חוק השקעות משותפות וכל מיני התאמות בדיווח ובגילוי.

<שרה קנדלר: בשלושת העניינים האלה זה בעיקר סעיפים מסמיכים שיבואו אחר-כך בתקנות.

<שרה קנדלר: יש פה בהצעה גם מספר נושאים נוסף, תיקונים נוספים לחוק ניירות ערך.

<שרה קנדלר: אחד מהם זה הוספת אופן הצעה לציבור נוסף, מעבר לדרכים הקיימות היום: הצעה אחידה, הצעה לא אחידה, תשקיף מדף.

<שרה קנדלר: אנחנו עושים הצעה תוך כדי מסחר, שחברה יכולה להציע ניירות ערך תוך כדי מסחר בבורסה.

<שרה קנדלר: גם זה יהיה בסעיף מסמיך, כשהתקנות יגידו לפה אחר-כך.

אראל מרגלית: לגבי קרנות זה כמו שפעם היה את ענבל, זה פשוט להרחיב את זה?

<שרה קנדלר: אני לא מכירה מה היה בענבל.

אראל מרגלית: אפשרות של הממשלה לתת הטבה מיוחדת לגייס כסף מהציבור.

<שרה קנדלר: לא, לא, לא.

<שרה קנדלר: פה זה קרנות שיוקמו על-ידי הציבור, באמצעות מנהל קרן נאמנות, קרנות סגורות, שהן יוכלו להשקיע בחברות הייטק גם אם הן עוד לא נסחרות.

<שמואל האוזר: זה אחרת, זה לא הממשלה.

אראל מרגלית: זה היה הביטוח שנתנו על - - -

<שרה קנדלר: לא.

<שרה קנדלר: זה קרנות פרטיות שישקיעו גם בחברות שעוד לא נסחרות בבורסה, ששם יוכלו לתת פתרון כזה.

<שרה קנדלר: זה קרן נאמנות סגורה שנסחרת בבורסה.

אראל מרגלית: היה עם זה ניסיון מעורב בעולם.

אראל מרגלית: באוסטרליה הקרנות האלה לא הצליחו, בישראל הקרנות האלה לא הצליחו.

אראל מרגלית: אתם זוכרים את מופת ואת ענבל?

אראל מרגלית: אלה היו קרנות ציבוריות שנסחרו, והמשקיע שבא לבורסה רוצה לראות תוצאות, לקרנות האלה הרבה מאוד פעמים זה לוקח הרבה מאוד זמן, ולא מראים תוצאות מרבעון לרבעון, ואז היה תסכול ותמיד הן נסחרו בערך הרבה-הרבה יותר נמוך מהשווי הנכסי שלהם.

<שרה קנדלר: את הבעיה הזאת אנחנו מכירים, ובתקנות אנחנו ננסה להתמודד עם הנושא הזה.

<יוסי ביינארט: צריך לזכור שחלק מההחזקות זה בחברות ציבוריות שנסחרות, אז יותר קל לתמחר אותן.

<יוסי ביינארט: הבעיה בקרנות התיה שהכול היה חברות פרטיות ומי יודע מה מחירן.

<יוסי ביינארט: פה יש חלק ציבורי, כך שזה מאוד עוזר.

משה גפני: בבקשה.

<אייל לב-ארי: שרה, תסבירי למה אתם צריכים את ההגדרה בהמשך.

<שרה קנדלר: אני אקרא את כל סעיף ההגדרות, ואז אני אסביר.

<שרה קנדלר: חלק מההגדרות פה זה תיקונים טכניים שעשינו להגדרות עם הפניות לחוקים אחרים.

<שרה קנדלר: הגדרת "מנהל כספי אחרים" באה אחר-כך בשביל כל הנושא של ההצעה תוך כדי מסחר, שחברות כן יוכלו לרכוש עבור לקוחות שלהם, מי שמנהל קרנות או חברה מנהלת קופות גמל וכדומה.

<שרה קנדלר: ההגדרה של "גורם מפוקח" תיקנו.

<שרה קנדלר: "גורם מפוקח" זה מי שיש לרשות סמכויות ביקורת, פיקוח וכו' עליו.

<שרה קנדלר: הוספנו פה גם "רכז הצעה" שבאמצעותו עושים את מימון ההמונים, גם "נאמן למנהל קרנות" שבאיזה שלב נפל מההצעה וגם הוספנו אפשרות לעשות פיקוח גם בחברות שמציעות ללא תשקיף, אלה שמפרות את חוק ניירות ערך, שנוכל לעשות גם שם פיקוח ובקרה.

אראל מרגלית: מה זאת אומרת "ללא תשקיף"?

<שרה קנדלר: מי שמפר את הוראות החוק, הוא מציע ניירות ערך ללא תשקיף, או שאחר-כך יהיה מימון המונים והוא עושה את זה לא באמצעות רכז ההצעה, אז יהיה גורם שיוכל לעשות ביקורת, למצוא את ההפרות ולעשות שם פיקוח של הרשות.

אראל מרגלית: הוא יוכל לעשות גיוס המונים בלי תשקיף?

<שרה קנדלר: כן, באמצעות רכז הצעה.

<שרה קנדלר: כשנגיע למימון המונים נסביר.

<שמואל האוזר: במימון המונים מדובר על סכומים נמוכים מאוד.

<שמואל האוזר: צריך לזכור שמדובר על סכומים קטנים מאוד, שכל אחד יכול עד 10,000 - - -

משה גפני: נגיע לסעיף הזה.

משה גפני: את יכולה להסביר את מה שאייל ביקש?

<שרה קנדלר: לא הבנתי מה אמרת.

<אייל לב ארי: "מנהל כספי אחרים".

<שרה קנדלר: ההגדרה "מנהל כספי אחרים" נועד לצורך כשאנחנו מדברים על הנושא של הצעת ניירות ערך תוך כדי מסחר.

<שרה קנדלר: חברה תוכל לעשות את זה רק בדרך מסוימת, שתיקבע בתקנות, אבל אחר-כך אנחנו משתמשים ב"מנהל כספי אחרים" להגיד למשל שמנהל קרן עדיין יכול לקנות את המניות שלו עבור לקוחותיו, זאת אומרת, זה לא מונע את ההמשך, זה מה שנעשה באופן רגיל.

משה גפני: הלאה.

<שרה קנדלר: פה אנחנו מתקנים פטור שקיים היום בחוק ניירות ערך, שלא היה ברור למה הוא מתייחס בדיוק.

<שרה קנדלר: היו פרשנויות שונות, על אף שהרשות כבר הוציאה עמדת סגל שמפרשת, ופה אנחנו רוצים לתת לה מעמד בתוך החוק.

<שרה קנדלר: הפסקה שקיימת היום באמת מוגבלת להצעות ספציפיות כמו של מפרק, כונס נכסים ודברים כאלה, ופרסום כללי, שהוא עדיין לא בגדר הצעה ומכירה של ניירות ערך, הוא באמת רק משהו מאוד-מאוד כללי, אין בו נתונים כספיים ופרטים, ורק אותו מותר לעשות בשלב הזה שהוא לא תשקיף.

<אייל לב-ארי: האם את יכולה להגיד לוועדה בכמה משקיעים מדובר, באיזה סוגי משקיעים?

<שרה קנדלר: בסופו של דבר מדובר על הצעה שהיא רק למשקיעים מתוחכמים או עד 35 משקיעים.

משה גפני: אגב, אם למישהו יש הערה במה שהיא קוראת שירים את היד, כי אחרת זה נראה כמאושר.

משה גפני: הלאה.

<שרה קנדלר: זה מה שהסברתי קודם על "מנהל כספי אחרים".

<שרה קנדלר: פה זה החרגה שהם עדיין יוכלו לעשות את ההצעה תוך כדי מסחר, כפי שהיא נעשית היום.

<שרה קנדלר: זה הסעיף המסמיך לכל נושא מימון ההמונים, שיבוא בתקנות מאוד ספציפיות לפה.

<שרה קנדלר: הכוונה במימון ההמונים מצד אחד זה לתת פטור מתשקיף.

<שרה קנדלר: חברות קטנות מאוד, שרוצות לגייס סכום נמוך של כסף ולפנות לציבור רחב, אם אתה מבקש מהן לעשות תשקיף ודיווחים על כל המשתמע, הן לא יוכלו לעשות את זה, הן קטנות מדי.

משה גפני: בלי החוק הזה מה הם היו עושים?

<שרה קנדלר: הם לא יכלו להנפיק ניירות ערך.

משה גפני: ואז מה הם היו עושים?

משה גפני: מה היה קורה בפועל?

משה גפני: הם לא היו קיימים או ששלחו את זה לחו"ל?

משה גפני: מה עשו?

<אילן פלטו: כל האתרים האלה מנסים לעקוף את זה על-ידי זה שאתה לא קונה נייר ערך, אתה כאילו נותן תרומה ואתה מקבל זכות לעתיד שאם יהיה מוצר, תקבל אותו ראשון או משהו כזה.

<שרה קנדלר: או באמצעות מתנות.

משה גפני: לפי החוק הזה הוא יוכל?

<שרה קנדלר: הוא יוכל לעשות את זה באמצעות מה שאנחנו קוראים "רכז ההצעה", שהוא יהיה גוף שמפוקח על-ידי הרשות, הוא יצטרך להירשם ברשות, לעמוד בתנאי כשירות, כמו שיפורט בהמשך.

<שרה קנדלר: ההצעות האלה מאוד תוגבלנה, גם בסכום הכללי שאפשר לגייס וגם בסכום - - -

<אילן פלטו: האם קבעתם את הסכומים?

<שרה קנדלר: התקנות יגיעו לפה ואז יהיה דיון - - -

משה גפני: אני מבקש להוסיף שהתנאים וההגבלות שיקבע שר האוצר יהיו באישור ועדת כספים.

<שרה קנדלר: בסדר גמור.

<שרה קנדלר: יש סעיף כללי בחוק ניירות ערך, אבל אפשר לעשות.

<שרה קנדלר: אני חושבת שכל התקנות חייבות להגיע בכל מקרה, גם אם זה לא קבוע פה בסעיף.

<אייל לב ארי: אני אבדוק את זה.

משה גפני: אם זה מופיע, אין צורך.

משה גפני: אבל אם זה לא מופיע, צריך אישור ועדת הכספים.

<שרה קנדלר: לפעמים זה פתאום מפורש, אבל אין לנו ספק שזה יגיע, בבירור.

<שרה קנדלר: גם נגביל את הסכום שכל אדם יכול להשקיע.

משה גפני: לא על זה אני מדבר.

משה גפני: בכל אופן מדובר על דברים שצריך עליהם פיקוח פרלמנטרי.

משה גפני: הלאה.

<שרה קנדלר: ברור.

<שרה קנדלר: בסדר גמור.

<שרה קנדלר: פה אנחנו מבטלים, במסגרת ההקלות, את חתימת החתם על טיוטת התשקיף.

<שרה קנדלר: זאת אומרת, החתימה תידרש רק על התשקיף ולא על הטיוטה.

<שרה קנדלר: זה התקנות לגבי ההצעה תוך כדי מסחר.

משה גפני: אתם כן כותבים את זה בחוק.

משה גפני: צריך לכתוב את זה.

<שרה קנדלר: האמת, אתה צודק.

משה גפני: צריך לכתוב את זה.

משה גפני: על אף שפה זה ברור, תקנות אי-אפשר לעשות לבד.

<שרה קנדלר: גם שם, נראה לי.

<שרה קנדלר: נוסיף למען הסר ספק.

משה גפני: הלאה.

<שרה קנדלר: מראים לי פה שסעיף 15ו לחוק ניירות ערך אומר: שר האוצר, באישור ועדת הכספים של הכנסת, יתקין תקנות לעניין סעיפים 15א עד 15ג, לכן לא כתבנו שם.

משה גפני: בסדר, לא משנה.

משה גפני: צריך לכתוב.

משה גפני: הלאה.

<שרה קנדלר: בסדר גמור.

<שרה קנדלר: פה אנחנו מאפשרים מעבר של חברות דואליות משיטת דיווח אחת לשנייה, על-פי רוב צריך החלטה של הרוב, ופה המעבר יכול להיות אוטומטי כשמדובר על מדד טק-עילית.

<שרה קנדלר: "אחרי סעיף 35 לח יבוא" – זה הפרק שאנחנו מוסיפים לגבי רכז, אותו רכז ההצעה שבאמצעותו עושים את מימון ההמונים, והוא יפוקח על-ידינו.

<שרה קנדלר: זה פרק ההסדרה שלו, שהוא דומה לכל ההסדרה של כל - - - הפיננסיים האחרים.

<שרה קנדלר: זה נושא רכז ההצעה.

משה גפני: אין הערות לאף אחד?

<אילן פלטו: עוד מעט אולי גם יהיה איגוד רכזי הצעות.

<נגה קנז: בתור מי שמתעסקת בתחום המון שנים, אני רוצה להגיד לכם שזה צעד מאוב-מאוד מבורך של הרשות לקחת אחריות על העניין הזה, כי מה שקורה היום זה הפקרות בשוק, כשהמון אנשים מציעים לציבור הרחב מאוד דברים שהם בלתי מפוקחים.

<נגה קנז: זה צעד מאוד-מאוד חשוב להגנה על המשקיעים בישראל.

משה גפני: אוקיי.

משה גפני: הלאה.

<שרה קנדלר: פה זה הסמכה שנוכל לקבוע אחר-כך בתקנות הקלות בדיווח, כמו דיווח באנגלית, דיווח על-פי כללי חשבונאות אמריקנים וכדומה.

<אייל לב-ארי: מה עם פסקה (ב)?

<אייל לב-ארי: לאיזה סוג תאגיד אחר?

<אייל לב-ארי: זה נדרש פה?

<שרה קנדלר: כרגע אנחנו מדברים רק על מדד טק-עילית.

<שרה קנדלר: רצינו שתהיה הסמכה אם יהיו חברות אחרות בהמשך, אבל זה דורש שוב לבוא לכנסת.

משה גפני: תורידי את זה.

<שרה קנדלר: להוריד לגמרי?

משה גפני: אני חושב.

משה גפני: אנחנו קובעים בחקיקה ראשית דבר שאנחנו לא יודעים - - -

<שרה קנדלר: אם זה יהיה באישור הוועדה?

<אייל לב-ארי: אנחנו לא יודעים כרגע מה.

<שרה קנדלר: בסדר.

<שרה קנדלר: מקובל.

משה גפני: זו חקיקה ראשית.

<שרה קנדלר: אנחנו מורידים את פסקה (ב), תישאר רק פסקה (א).

משה גפני: הלאה.

<שרה קנדלר: פה זה הוספה של עבירות פליליות על כל הנושא של מימון המונים ורכז ההצעה.

<שרה קנדלר: (5ד) פה יש לי תיקון שביקשו ממשרד המשפטים.

<שרה קנדלר: סעיף קטן (ג) אנחנו מוחקים, לפי הערת משרד המשפטים.

<שרה קנדלר: כל התיקון פה נועד על מנת שנוכל להתקין תקנות לגבי אותה קרן הייטק.

<שרה קנדלר: היא תהיה קרן סגורה, אבל ההוראות יהיו קצת שונות מקרן סגורה רגילה, לכן אנחנו צריכים לשנות קצת את הסעיפים המסמיכים, כדי שאחר-כך נוכל לעשות תקנות ייעודיות לאותה קרן נסחרת.

אראל מרגלית: מה זה קרן סגורה?

אראל מרגלית: אדם לא יכול לקנות ולמכור את ההחזקות - - -

<שרה קנדלר: יש הוראות לגבי מועדי פדיון.

<שרה קנדלר: היום היא סגורה לגמרי, יש רק מועד פדיון אחד.

<שרה קנדלר: בתקנות, אחד השינויים שנעשה שכן יהיו מועדי פדיון אחרי פרסום דוחות כספיים, זאת אומרת, הלקוח יוכל לפדות.

<שרה קנדלר: הוראה נוספת שאנחנו צריכים לשנות זה לאפשר השקעה בנכסים לא סחירים.

<שרה קנדלר: כיום מנהל קרן יכול להשקיע רק בנכסים סחירים וכל העניין פה הוא גם להשקיע בחברות הייטק שעוד לא נרשמו בבורסה וגם שאפשר יהיה להעסיק למשל יועץ מומחה, כי זה תחום שהוא לא במומחיות של מנהלי קרנות נאמנות, ואז אפשר יהיה להעסיק יועץ מומחה ולשלם לו תמורה.

<שרה קנדלר: עוד נושא שיהיה מיוחד פה, שמנהל הקרן יצטרך בעצמו להשקיע בקרן, להראות רצינות, כשבדרך כלל מנהלי קרנות אסור להם - - -

אראל מרגלית: כמה?

אראל מרגלית: 1%?

<שרה קנדלר: 5%.

<חנה שטרית בך: 5%.

<שרה קנדלר: זה יבוא בתקנות.

אראל מרגלית: 5%?

<שרה קנדלר: כשהתקנות יגיעו נוכל גם על זה לדבר.

אראל מרגלית: יעשו תקנה שאפשר לקחת הלוואה מההנפקה כדי שהמנהל יוכל להשקיע ...

<שרה קנדלר: התקנות יגיעו לפה, אז נוכל לדבר גם על אחוזים.

משה גפני: לגבי פסקה קודם - - -

<אייל לב ארי: תיקון לסעיף 13.

משה גפני: צריך אישור ועדת הכספים.

<שרה קנדלר: בסדר גמור.

משה גפני: הלאה.

<אייל לב ארי: שרה, סליחה רגע.

<אייל לב ארי: גם בהוספה של 54(א).

<שרה קנדלר: בסדר.

<שרה קנדלר: נוסיף "ועדת הכספים".

אראל מרגלית: ההון העצמי או ההשקעה של בעל הקרן, של השותף הכללי, חייבת לבוא מההון העצמי שלו או שהוא יכול לגייס את זה כהלוואה?

<שרה קנדלר: לא.

<שרה קנדלר: הוא לא יכול לגייס כהלוואה.

אראל מרגלית: כלומר, הוא צריך להשקיע 5% מהונו העצמי.

משה גפני: לא התכוונת למישהו מוגדר.

אראל מרגלית: אחרת יתחילו לשחק - - -

<שרה קנדלר: זה יבוא לפה בתקנות בכל מקרה.

משה גפני: זה חייב להיות מעונו הפרטי.

משה גפני: הלאה.

<אבי לאור: הוא יכול לקחת הלוואה, אבל זו הלוואה שלו, לא של בעלי היחידות.

<שמואל האוזר: זה יבוא בתקנות, זה יבוא לאישור כאן.

אראל מרגלית: החברה שבאמצעותה הוא מגייס את הקרן הזאת, היא יכולה לקחת את ההלוואה, הוא לא חייב - - -

משה גפני: לא.

משה גפני: זה מה שהוא אומר, שלא.

אראל מרגלית: אז אני שואל.

<אבי לאור: הקרן היא ישות נפרדת שמחזיקה יחידות, והם המשקיעים.

<אבי לאור: מי שמנהל את הקרן זה מנהל הקרן.

<אבי לאור: מנהל הקרן - - -

אראל מרגלית: השותף הכללי.

<אבי לאור: לא משתמשים בטרמינולוגיה הזאת, אבל לצורך נוחות כן, הוא הגוף המנהל.

<אבי לאור: הוא כגוף פרטי יכול לקחת הלוואה שלו, זה מחויבות שלו.

<אבי לאור: חברת ניהול הקרנות לא שייכת לקרן, יש הפרדה מוחלטת.

משה גפני: ברור.

משה גפני: הלאה.

<שרה קנדלר: אנחנו בהוראת תחילה.

<שרה קנדלר: היות ואנחנו משנים פה את הנושא של ההצעה תוך כדי מסחר, אנחנו עושים הוראת תחילה רק אחרי שהתקנות ייכנסו לתוקף.

<שרה קנדלר: אנחנו נותנים תקופה יותר ארוכה למי שרכש ניירות ערך של עצמו על מנת - - - והסתמך על הנוהג שהיה קיים עד עכשיו, נותנים לו תקופה יותר ארוכה.

<אייל לב ארי: מה התאריך הזה רק תסבירי.

<אייל לב ארי: מה התאריך של 2012?

<שרה קנדלר: זה התאריך הראשון שבו פרסמנו את ההצעה, ומאז הם ידעו שאנחנו מתכוונים לשנות.

אראל מרגלית: לקרן אין פקיעה של זמן.

<שרה קנדלר: יש שני סוגים של קרנות, יהיה מוגבלת בזמן ולא מוגבלת בזמן.

<שרה קנדלר: גם זה בתקנות.

<שרה קנדלר: תהיה קרן שמוגבלת בתקופה, ואז בכל שבע שנים צריך לתת אפשרות לסיים אותה, ותהיה קרן ל-15 שנה, נדמה לי - - -

<אבי לאור: הבלתי מוגבלת תהיה לשבע שנים וניתנת להארכה, והמוגבלת תהיה ל-15 שנים, וזה הכול.

אראל מרגלית: ניתנת להארכה בכל שנה?

<אבי לאור: בתום שבע שנים - - -

משה גפני: למה זה?

<אבי לאור: זה בערך הזמן - - -

משה גפני: לא.

משה גפני: למה שתי קרנות?

<שרה קנדלר: זה שתי אופציות, לתת להם אפשרויות.

<אבי לאור: מנהל הקרן מחליט איך הוא רוצה לנהל אותה, אם היא מוגבלת או לא מוגבלת.

אראל מרגלית: כמה הארכות מותר לו לקבל?

<אבי לאור: אני לא חושב שזה מוגבל.

<שרה קנדלר: זה לא מוגבל.

<אבי לאור: כל עוד יש לזה היתכנות כלכלית.

אראל מרגלית: זה כמו לאה ורחל, שבע ושבע...

<שרה קנדלר: בגלל זה בחרנו שבע...

<שרה קנדלר: זה לגבי תעודות סל.

<שרה קנדלר: מנפיקי תעודות סל – אנחנו לא רוצים להחיל עליהם את התיקון, כי לגביהם אנחנו הולכים להגיע לפה עם תיקון אחר, ובינתיים אנחנו רוצים שהפרקטיקה של עשיית השוק בתעודות סל לא תיפגע.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: יש הערות?

משה גפני: אני מברך על הצעת החוק הזאת.

משה גפני: אני חוזר על דברי שאמרתי במהלך הדיון: צריך לקדם את התהליכים האלה.

משה גפני: אם יש מישהו שיכול להציע הצעות, אנחנו נעביר את זה, אפשר להעביר גם במישרין לרשות לניירות ערך ואפשר להעביר אלינו.

משה גפני: אני יודע שהמגמה ברשות לקדם את הנושאים האלה.

משה גפני: בכל מקרה, אני שמח שהחוק הזה במשמרת שלי הולך לעבור.

<אילן פלטו: זה מידע צופה פני עתיד?

משה גפני: לא.

משה גפני: הצעת חוק לקידום השקעות בחברות הפועלות בתחומי הטכנולוגיה העילית (היי-טק) (תיקוני חקיקה), התשע"ו-2015.

משה גפני: מי שבעד אישור הצעת החוק לקריאה שנייה ושלישית, ירים את ידו?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: בעד – פה אחד

משה גפני: אין מתנגדים.

משה גפני: אין נמנעים.

משה גפני: הצעת החוק אושרה לקריאה שנייה ושלישית.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני מודה לכם על העבודה ואני מאחל לכם בהצלחה.