ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 42, 2015-11-23 13:00

אברהם נגוסה: צהריים טובים לכל המשתתפים בישיבה.

אברהם נגוסה: היום החלטנו לקיים דיון כדי לשמוע מכבוד השר על פעילות המשרד לענייני תפוצות, כי אנחנו רוצים לשמוע מה התקציב, מה תכנית העבודה, מה מתכוונים לעשות.

אברהם נגוסה: בעבר אנחנו קיימנו כמה פגישות ודיונים בעניין האנטישמיות ודה לגיטימציה שעושים נגד ישראל, אנחנו דנו עם שגרירים ועם מנהיגים של קהילות יהודיות שהשתתפו פה, ואנחנו נשמח, כבוד השר, להתעדכן על פעילות המשרד.

אברהם נגוסה: בבקשה.

נפתלי בנט: צהריים טובים לכולם.

נפתלי בנט: תודה רבה ליושב ראש הוועדה, חבר הכנסת אברהם נגוסה, שעשינו לאחרונה דברים גדולים ביחד למען יהדות עולי אתיופיה.

נפתלי בנט: לפני שנצלול לנתונים אני רוצה לתת תמונה גדולה ואני גם צריך להתנצל אם אני אצטרך לעזוב מוקדם, כי אני חייב לעלות לצפון כבר היום, אבל אני כן רוצה לכסות את עיקרי הדברים.

נפתלי בנט: באופן היסטורי מדינת ישראל ראתה ביהדות התפוצות שני דברים, היא ראתה ביהדות התפוצות ארנק שאפשר לגייס ממנו כסף, אז יוצאים למסעות לגיוס כספים, והיא ראתה ביהדות התפוצות פוטנציאל לעלייה לארץ.

נפתלי בנט: אלה היו שתי הפונקציות של העם היהודי בגולה.

נפתלי בנט: אנחנו לא רואים את זה ככה, אלא מבינים שלא כל היהודים יעלו לארץ ולצערנו אפילו רוב היהודים בגולה לא יעלו לארץ, למרות שזה עדיין בוודאי שאיפתנו, יהודים צריכים להיות בארץ ישראל, אבל אנחנו מכירים בזה שתישאר גולה.

נפתלי בנט: בעצם אנחנו מאמינים שלנו כמדינת ישראל יש אחריות כלפי יהדות הגולה גם לשמור עליהם, ברמה מסוימת, יש לנו זיקה ויש לנו אחריות כלפיהם לשמור עליהם כיהודים, לשמור את הזיקה שלהם כלפינו, לייצר זיקה שלנו כלפיהם וגם לדאוג להילחם באנטישמיות.

נפתלי בנט: אז הפונקציות העיקריות כפי שאני הגדרתי את יעדי המשרד למנכ"ל המשרד, מר דביר כהנא, הן כאמור חיזוק הזיקה של יהדות הגולה לישראל, חיזוק יהדותם ומניעת התבוללות, שמירה על ביטחונם ומלחמה באנטישמיות.

נפתלי בנט: זה לא דיון תיאורטי, העניין הזה, אני רק אגיד לכם שבממשלה הקודמת, אז יצאנו עם ההחלטה להקמת היוזמה האסטרטגית, הייתה התנגדות.

נפתלי בנט: אני לא אגיד איזה שרים, אבל היו שרים משמעותיים בממשלה שאמרו 'מה פתאום עכשיו נוציא שקל מתקציב מדינת ישראל על יהודי שחי בליטא או באתיופיה או בוויסקונסין בארצות הברית?

נפתלי בנט: מה זה ענייננו?

נפתלי בנט: הוא רוצה לעלות לארץ, בסדר, אבל אם הוא נשאר שם מה זה ענייני?

נפתלי בנט: עדיף לי להוציא את הכסף באופקים', שאני לא יכול להגיד שהטיעון הזה הוא לא בעל עוצמה.

נפתלי בנט: אני לא מקבל את הטיעון הזה, אני חושב שהמדינה היהודית מחזיקה שני כובעים, מדינת ישראל אחראית על כלל אזרחי ישראל, יהודים, ערבים וכל הדתות, אבל המדינה היהודית ייחודית בזה שהיא גם מדינת כלל היהודים בעולם, לכן לטובת העניין ראש הממשלה לא אמור להיות רק ראש ממשלת אזרחי ישראל, אלא הוא אמור להיות מנהיג העם היהודי כולו.

נפתלי בנט: זה ברמה העקרונית.

נפתלי בנט: לתפיסתי כן צריך להקצות משאבים ותקציב של מדינת ישראל לעניין הזה, קודם כל מהצד הערכי, אבל צריך לדעת שיש לזה גם משמעויות מעשיות כבירות.

נפתלי בנט: אנחנו נשענים על יהדות העולם גם לתמוך בנו, כל אחד במדינת האם שלו, אם זה האיפא"קים למיניהם ודברים דומים במדינות אחרות ואנחנו חייבים לטפח את זה, לא לעולם חוסן.

נפתלי בנט: אין פה שאלה בכלל של ימין ושמאל במרחב הפוליטי הישראלי.

נפתלי בנט: מה שיוסי ביילין מבין ומה שבוז'י הרצוג מבין גם אני מבין וכולנו מבינים.

נפתלי בנט: לכן זה נושא א-פוליטי.

נפתלי בנט: מבחינתי זה לא ימין ולא שמאל, החשיבות האסטרטגית לעם ישראל.

נפתלי בנט: ברמה המעשית.

נפתלי בנט: כשנכנסנו לתפקיד, אז באמת קבענו שאנחנו רוצים להקצות משאבים ואפילו משאבים לא מבוטלים, אבל צריך גם כלי שיעשה את זה, הכלים הקיימים היו לעיתים מאוד מאוד איטיים ולא מספיק זריזים כדי לחולל ביצוע בכל התחומים, ולכן יצאנו ליוזמה האסטרטגית שהיא בעצם יצירת כלי, גוף שיכול לקבל החלטות הרבה יותר מהירות מבחינת נוהלי העבודה שלו והכפיפויות זה בשותפות, הן עם הפדרציות, הן עם הפילנתרופים בעולם וגם כסף של מדינת ישראל.

נפתלי בנט: אנחנו למעשה הקמנו את זה עכשיו, עכשיו אפשר לבשר על הקמה, השלב הבא זה השלב הפעולות.

נפתלי בנט: אנחנו מאוד גאים בפעולות שאנחנו עושים.

נפתלי בנט: יש פן אחד שהוא לא מובן מאליו, שצריך לתת עליו את הדעת, זה גם הפן של איך ישראלים מחוברים או לא מחוברים ליהדות הגולה.

נפתלי בנט: צריך להגיד את האמת, אם לא נעבוד מאוד קשה, גם במערכת החינוך, עכשיו אני אמון על זה, וגם בכלל במדינת ישראל, אז אין לו, הוא לא חושב על אותה ג'סיקה מקולומבוס ג'ורג'יה או מישהו מאוקראינה ולכן זו האחריות שלנו בעניין.

נפתלי בנט: אני רוצה להעביר את זה לדביר ואני אשאר ככל שאני אוכל, בבקשה.

<דביר כהנא: אני אמשיך את דבריו של השר בנט.

<דביר כהנא: אנחנו מרגישים באמת תחושת אחריות, תחושת מחויבות וגם תחושה של דחיפות.

<דביר כהנא: בהקשר הזה אני רוצה למקד את כל פעילות המשרד בקהל יעד מסוים שהוא גם מבדל אותנו בצורה מאוד ברורה מהעיסוקים המבורכים של משרד העלייה והקליטה ומשרדי הממשלה האחרים שעסוקים בתחומים שונים שנושקים ליהדות התפוצות.

<דביר כהנא: אם אנחנו מסתכלים מפה קשה לנקוב במספרים, אבל אם מדברים על כ-8 מיליון יהודים, השאלה איך סופרים וחלוקים החוקרים כיצד לספור, אבל אם אנחנו מדברים על כ-8 מיליון יהודים מחוץ לישראל, אנחנו מדברים על כ-10% שאנחנו יכולים לקרוא להם ככלל משויכים, אנחנו מדברים על כ-85% עד 90% שהם פחות משויכים או כלל לא משויכים לקהילה היהודית.

<דביר כהנא: זה אתגר אסטרטגי אדיר לעם היהודי כולו ובראש ובראשונה לנו כממשלת ישראל.

<דביר כהנא: זו המשימה שאנחנו, משרד התפוצות הישראלי, נוטלים בה חלק.

<דביר כהנא: כל פעולה שנשקיע בקהל היעד, שנקרא לו המשויך, היא פעולה שאנחנו לא רואים בה את תפקידנו ופה אנחנו חושבים שאותם 10% זה הליבה שהם קהל היעד שיעלה לארץ, זה קהל הליבה שיסייע למדינת ישראל בפעולות הסברה, בלובינג פוליטי וכו'.

<דביר כהנא: אנחנו ממקדים את תחום עיסוקנו ב-90% שהם במעגל הפחות משויך והשאלה איך לרתום אותם אל תוך זהות וחיבור לישראל.

<דביר כהנא: המשרד כולו עוסק בשישה נושאים, וככל שיתיר הזמן אני אפרט, אני אתן אותם בכותרות.

<דביר כהנא: הנושא הראשון המשמעותי שאנחנו עסוקים בו, גם בממשלה הקודמת וגם בממשלה הזו, זה חיזוק הזהות והקשר לישראל.

<דביר כהנא: הנושא השני שאנחנו עסוקים בו הוא החוסן הקהילתי, החוסן של קהילות יהודיות בעולם, במיוחד היום באירופה, בדרום אמריקה.

<דביר כהנא: אנחנו גם עסוקים לא מעט במאבק באנטישמיות.

<דביר כהנא: הנושא הרביעי זה, כפי שהשר ציין, הקשר בין הישראלים שיושבים בציון לבין העם היהודי, תחושת הערבות ההדדית, השייכות, המחוברות לאתגרי העם היהודי שמחוץ לישראל.

<דביר כהנא: הנושא החמישי, אנחנו עסוקים במחשבה שתוביל אותנו לתכנית משמעותית בנושא ייעוד, בנושא תיקון העולם, בנושא משימה משותפת שרלוונטית גם לנו כישראלים וגם לכל יהודי שנמצא בכל מקום אחר בעולם.

<דביר כהנא: הנושא האחרון שאנחנו עסוקים בו, אנחנו מכנים אותו מעגלי העם היהודי.

<דביר כהנא: הקמנו ועדה ציבורית שממפה תופעה של עשרות מיליוני אנשים בעולם, היא רלוונטית לאפריקה, למזרח אירופה, למערב אירופה, צפון אמריקה, דרום אמריקה, היא תופעה של אנשים רבים, שהם אינם בני דת אחרת, הם אינם יהודים ואינם רוצים להתגייר והם חשים חלק ושייכות או חיבור לעם היהודי.

<דביר כהנא: למפות את התופעה הזאת, מדובר בעשרות מיליוני אנשים, לפחות 60 עד 180 מיליון איש בעולם.

<דביר כהנא: השאלה שפה ניצבת בפני הוועדה היא למפות את התופעה, להבין את האינטרסים של הקבוצות השונות ולגבש את האינטרס הישראלי, מה ממשלת ישראל והעם היהודי רואים לנגד עיניהם, כיצד לפתח את הקשר, לשמר קשר ומה האינטרסים שלנו.

<דביר כהנא: אם כך מניתי שישה נושאים שבהם אנחנו עסוקים.

<דביר כהנא: אני אפתח בנושא הראשון שהוא חיזוק הזהות והקשר לישראל.

<דביר כהנא: פה באמת זיהינו שלושה אתגרים משמעותיים בתהליך שהוא יוצא דופן.

<דביר כהנא: הקשבנו במאות פגישות עם אנשי מקצוע יהודים מהעולם, עם פילנתרופים, עם קרנות, עם פדרציות, יהדות מאורגנת, משקיעים פרטיים, והקשבנו היטב לאתגרים השונים שבפניהם העם היהודי ניצב.

<דביר כהנא: אני אנסה לסכם אותם מתוך הפעולה של ההקשבה, שהיא פעולה לא קלה, להקשיב, ומתוך אותה הקשבה אנחנו הגענו לשלוש מסקנות.

<דביר כהנא: הראשונה היא שישנה מחלה יהודית שאנחנו קוראים לה פרויקטאליות, הקהילות, בגלל צורת ההתאגדות של כל קהילה היא קודם כל בראש ובראשונה רואה את עצמה.

<דביר כהנא: לפעמים אנחנו קוראים לזה בקשית, אז לפעמים הקשית היא צרה ולפעמים הקשית היא רחבה, אם הקהילה חזקה ואיתנה היא מסתכלת על מרחב יותר גדול, אבל מה שנוצר זה הרבה מאוד פרויקטים.

<דביר כהנא: הדוגמה הבולטת של פרויקט מדהים, יוצא מן הכלל, שהשר בנט עומד בראשו, הוא פרויקט תגלית, שהוא שותפות איתנה בין העם היהודי וממשלת ישראל, הוא עדיין רק פרויקט.

<דביר כהנא: זאת אומרת 15 שנה אנחנו מביאים כ-500,000 סטודנטים, משקיעים מאות מיליוני דולרים בפרויקט שבצורה מערכתית אין לו המשכיות.

<דביר כהנא: לכאורה איש עסקים לא היה משקיע את כספו בחשיפה מדהימה של מוצר ולא ממשיך את התהליך לאורך זמן.

<דביר כהנא: המענה לאתגר הזה, שהוא אתגר הפרויקטים, זה המשכיות ורצף, ופה הגדרנו, אחרי דיונים רבים ולבטים רבים, שהמיקוד שלנו באותה יוזמה משותפת לממשלת ישראל והעם היהודי יהיה בין גיל בת מצווה-בר מצווה עד גיל 30 או 35, שזה בעצם כניסה לחיי הקהילה.

<דביר כהנא: הנושא השני או האתגר השני שמיפינו אותו הוא אתגר התוכן.

<דביר כהנא: באמת יש צורך להתמודד בצורה מושכלת מול עולם מערבי, פתוח, ליברלי שמקבל ומחבק את אזרחי כל המדינות, או רוב המדינות, ובאמת השאלה הגדולה היא למה להיות יהודי.

<דביר כהנא: אם לא נתמודד עם האתגר התוכני ונדע להביא טיעונים, נדע להביא טקסטים, נדע להביא תהליך תכני מתמשך אז בעצם לא נייצר אימפקט משמעותי.

<דביר כהנא: האתגר השלישי, כיוון שמדובר במספרים עצומים, השאלה היא איך לגעת בפי שלושה משתתפים בכל התכניות השונות שרלוונטיות לזהות וקשר לישראל ברחבי העולם, וזה אתגר גדול מאוד.

<דביר כהנא: מיפינו את הזירות השונות, אפשר להגיד שאנחנו מנסים ביומרנות מה להקים כעשר תגליות, נקרא לזה, שמחוברות זו לזו, שמדברות תוכן ומשלשות את המספרים.

<דביר כהנא: 'תגליות' במובן המבני.

<דביר כהנא: אנחנו מדברים על התאגדות שבה אנחנו מייצרים קריטריונים תוכניים איך להתערב באותו שוק.

<דביר כהנא: לדוגמה מחנות הקיץ היהודיים בעולם, לדוגמה סיורי תיכוניסטים לישראל.

<דביר כהנא: זו דוגמה לפלטפורמה שבה אנחנו נייצר קריטריונים להתערבות נכונה, איך נבנה סיור טוב, איך נבנה מחנה קיץ איכותי שמייצר חוויה צורבת.

<דביר כהנא: דרך שותפות של איגום משמעותיים, שרובם כמובן יהיו מפילנתרופיה יהודית ומיעוטם מממשלת ישראל, לייצר את ההתערבות הנכונה באותו שדה ובאותה זירה.

<דביר כהנא: כל שדה וזירה שעליה אנחנו עובדים ההתערבות שונה לחלוטין וצריך לתכנן אותה בשום שכל, בהבנה מעמיקה שישנם הרבה מאוד ארגונים קיימים שעושים פעילות מדהימה והשאלה היא איך לפקס למין highway יהודי שבו כלל או מרבית הארגונים היהודים יהיו שותפים לאותו מאמץ, לסנכרן את הפעילות ובאמת להביא פי שלושה משתתפים שצורכים תוכן.

<דביר כהנא: כדי לענות על האתגר, שלא מחנות הקיץ עומדים לבדם והחיים היהודים בקמפוס עומדים לבדם, להקים מִנהלת שבנויה על אותה שותפות, היא לא ממשלתית, היא לא יכולה להיות ממשלתית, רוב רובו של עיסוקה במדינות העולם השונות ויחד עם זאת אנחנו שותפים בה, גם מתוך הראייה הערכית, שהיא לא תועלתנית, שהשר הזכיר, וגם מתוך תפיסה והבנה שבלי מִנהלת שרואה את הרצף ואחראית על ההמשכיות לא נוכל לייצר שינוי מגמה משמעותי לנתונים, כפי שרובכם בוודאי מכירים, שלצערנו הנתונים הם שאנחנו נמצאים במצב מדאיג ביותר.

<דביר כהנא: המנהלת הזו אחראית להקמה ולניהול המקצועי של מה שאנחנו קוראים היוזמה ובימים אלה אנחנו נמצאים בגמר ההקמה הראשונית.

<דביר כהנא: אנחנו נתחיל את הפעולות בחודשים הקרובים.

<דביר כהנא: הפרויקטים המשמעותיים שנמצאים תחת אותה מנהלת, תחת אותה יוזמה, אנחנו מדברים על סיור של ארבעה שבועות בגילאי תיכון לישראל.

<דביר כהנא: היום מגיעים כ-10,000 תלמידים, אנחנו רוצים להביא פי שניים בתוך שלוש שנים.

<דביר כהנא: האתגר השני, פלטפורמה שנייה, הם מחנות הקיץ היהודיים בעולם.

<דביר כהנא: היום משתתפים כ-100,000 ילדים שחציים לא חווים חוויה ציונית ויהודית משמעותית במחנה.

<דביר כהנא: קהל היעד הוא 900,000.

<דביר כהנא: זאת אומרת יש 900,000 משתתפים אופציונאליים ויש כ-100,000 משתתפים.

<דביר כהנא: היעד הוא כיצד להביא - - -

אברהם נגוסה: סליחה, השר צריך לצאת.

סופה לנדבר: אני רוצה לשאול את השר ולנצל את ההזדמנות שהוא כאן עם שאלה אחת.

אברהם נגוסה: הובטח לנו שאתה תהיה פה שעה.

נפתלי בנט: אני יודע, המציאות היא קצת יותר מורכבת.

נפתלי בנט: אני אשמע את הדברים.

סופה לנדבר: סליחה שאני נכנסת להצגה שלך.

סופה לנדבר: אני רוצה להמליץ לשר, בגלל שאתה עובד ומסמן את האוכלוסיות שבעצם צריכים כנראה לעלות למדינת ישראל, האם אתה תיקח את הנושא של סובוטניקים שנמצאים ברוסיה, שאנחנו טיפלנו ולא הצלחנו להביא אותם, אבל אני חושבת ש - - -

נפתלי בנט: כמה כאלה יש?

סופה לנדבר: כמה אלפים.

נפתלי בנט: נלמד את העניין, תודה.

סופה לנדבר: זה דבר אחד.

סופה לנדבר: דבר שני שאני רוצה לשאול, לנצל את ההזדמנות שאתה כאן.

נפתלי בנט: כן, מאה אחוז.

סופה לנדבר: בפתח תקווה קרה מקרה מזעזע של גזענות, שילד כמעט הרג ילדה בכיתה, או בפרוזדור של בית הספר, האם מוכר לך הנושא?

נפתלי בנט: איזה מקרה?

סופה לנדבר: ילד הרביץ לילדה, קרא לה 'רוסייה זונה' וכל מיני דברים שבהחלט לא מתאימים למערכת של חינוך של מדינת ישראל.

סופה לנדבר: תיקח את זה לטיפול אישי שלך.

נפתלי בנט: כן, תעבירי לי בבקשה את הפרטים.

יואל רזבוזוב: בנושא התפוצות, נושא הסברתי.

יואל רזבוזוב: כמו שאנחנו יודעים שאנחנו לא כל כך מצליחים בהסברה, לפני זה היו שלושה משרדים, זה היה תפוצות, רוה"מ ומשרד החוץ, עכשיו זה נמצא בשני משרדים, רוה"מ וחוץ, זה הוצא מתפוצות, ועדיין אני חושב שצריך להיות כובע אחד, צריך גוף אחד שיפקח, שיהיה אבא לדבר הזה.

נפתלי בנט: סוגיית ההסברה?

יואל רזבוזוב: ההסברה, אבל בכובע שלך, של השר לענייני תפוצות, כן לשתף את הקהילות היהודיות, כי הן יכולות להיות כלי הכי טוב.

יואל רזבוזוב: לא משתפים.

יואל רזבוזוב: משרד החוץ ומשרד רוה"מ לא משתפים את הקהילות, לא מנצלים את המשאב הזה ויש לנו משאב מאוד רציני וחבל שלא עושים את זה.

יואל רזבוזוב: אז ניסינו וזה לא זז.

יואל רזבוזוב: בתור שר בכיר בממשלה, אני חושב שתעלה את הנושא הזה, זה כן יכול להיות משאב שהיום אנחנו נמצאים ב - - -

נפתלי בנט: אנחנו שם, הם על הקרקע, עם רגליים על הקרקע.

יואל רזבוזוב: בדיוק, לכן אני חושב שצריך לנצל, אני אשמח אם אתה תסייע.

נפתלי בנט: מוטי?

מרדכי יוגב: אני אקשיב ואשמע.

נפתלי בנט: אז שוב, תודה רבה.

נפתלי בנט: דביר שוחה במאטריה עוד יותר ממני.

נפתלי בנט: תודה רבה, אדוני היושב ראש.

אברהם נגוסה: תודה.

מרדכי יוגב: טוב שמישהו נשאר לשמוע מה אתם עושים.

אברהם נגוסה: המנכ"ל ימשיך.

<דביר כהנא: התחלתי לנסות ולתאר את האתגרים השונים שניצבים בנושא הראשון, שהוא נושא הזהות והקשר לישראל.

<דביר כהנא: אז מנינו נושא אחד, זה סיורי תיכון לישראל, נושא שני זה מחנות הקיץ היהודיים בעולם, שבהם אנחנו רוצים להביא כ-300,000 חניכים, לשלש את מספר המשתתפים בכל מחנות הקיץ היהודיים בעולם ושכולם יחוו חוויה איכותית של תוכן משמעותי.

<דביר כהנא: הנושא הבא הוא נושא של קמפוסים.

<דביר כהנא: פה אנחנו לא מדברים על הסברה, או BDS, או תופעות שהן תופעות שליליות כמובן, אבל הן רלוונטיות יחסית למספר מאוד מאוד מאוד קטן של יהודים ברחבי הקמפוס.

<דביר כהנא: אנחנו מדברים על איך אדם חוזר מסיור תגלית, או באין אם עדיין לא יצא לסיור תגלית והוא חווה חוויה משמעותית שהיא חוויית זהות לאורך סמסטר או לאורך שני סמסטרים.

<דביר כהנא: היעד הבא הוא הקמה של שירות לאומי גלובלי, שכל יהודי משרת, זה יכול להיות בקהילה המקומית שלו, זה יכול להיות בקהילה יהודית נצרכת, זה יכול להיות בישראל וזה יכול להיות בנושא של תיקון עולם, אבל זו חוויה של לימוד משמעותי תוך כדי שירות ופה אפשר ללמוד טקסטים יהודיים ואת המשמעות שאנחנו תורמים מתוקף היותנו יהודים, שעה בבוקר, ואחרי כן לשרת שבע או שמונה שעות.

<דביר כהנא: העולם הנוסף שאנחנו עסוקים בו תחת היוזמה הוא נושא של עולם התעסוקה, כניסה לשוק התעסוקה, קריירה והתמחות.

<דביר כהנא: מיפינו את שני הנושאים שהם מעבר ל-Jewish life cycle, מעבר לרצף החוויות המשמעותיות, שאחד זה הכשרת מחנכים.

<דביר כהנא: אם אנחנו רוצים להביא פי שלושה משתתפים כיצד מייצרים מחנכים שמייצרים משמעות, הן בחינוך הבלתי פורמלי והן בחינוך הפורמלי ברחבי העולם היהודי.

<דביר כהנא: נושא נוסף הוא הקמה של קהילה דיגיטלית, קהילה שבה כל מערכות ההרשמה של כלל הפרויקטים שמדינת ישראל שותפה בהם, כולל תגלית ומסע, יירשמו תחת מאגר מידע אחד, ביג דאטה, שממנו גם נוכל להבין מי הם הלקוחות שלנו וכיצד אנחנו יכולים לתקשר איתם, להבין את מה הם חוו, לייצר דנ"א אחד של הערכה ומדידה של האימפקט של התכניות וכמובן להציע במגוון אפשרויות את ההטבה או את התמריץ להשתתף בפרויקט הבא.

<דביר כהנא: עוד שני קהלים שאנחנו עסוקים בהם במסגרת היוזמה, ובזה אני אסיים את הפרק הראשון של זהות וקשר לישראל, זה האתגר של ישראלים שחיים בתפוצות.

<דביר כהנא: מדובר על קהילה או מדובר על קהל שמתקשה לבנות לעצמו קהילה.

<דביר כהנא: הקהל הישראלי, דור שני, דור שלישי כמובן הם באחוזי ההתבוללות הגבוהים ביותר ואנחנו מדברים היום על כמיליון ישראלים שחיים בעולם.

<דביר כהנא: קהל נוסף הוא גם של יהודים דוברי רוסית שחיים מחוץ לחבר המדינות, גם כן מדובר על מאות אלפי אנשים בריכוזים מסוימים.

<דביר כהנא: גם הם, המנגנון שמתרחש עם שני הקהלים הללו, לצערנו, שהקהילה היהודית המקומית בדרך כלל לא מאמצת אותם ולא מקרבת אותם ובעצם יש פה, מעבר לשותפות בכל מעגלי החיים שציינתי, כיצד לסייע להם לבנות מנגנון קהילתי משמעותי שמייצר ושומר על הזהות והקשר לישראל.

<דביר כהנא: על רגל אחת ניסיתי לתמצת את התחום הראשון.

<דביר כהנא: בתחום הזה אנחנו כרגע נמצאים בשלב ההקמה.

<דביר כהנא: אנחנו נשקיע פה עשרות מיליוני שקלים מהצד הממשלתי והעולם היהודי ישקיע בשותפות הזו מאות מיליונים רבים של דולרים.

<דביר כהנא: זה הנושא הראשון.

<דביר כהנא: הנושא הבא שרציתי לסקור בפניכם על רגל אחת הוא נושא המאבק באנטישמיות.

<דביר כהנא: תחום סבוך מאוד, תחום שעד היום ממשלת ישראל עסקה בו בעיקר בשותפות בשיח ובמקום הרלוונטי בעשייה דיפלומטית.

<דביר כהנא: לאחרונה סיימנו גיבוש של תכנית אסטרטגית למאבק באנטישמיות כעבודת מטה משרדית בשיתוף עם משרדי הממשלה השונים, בראש ובראשונה צריך לסנכרן את עבודת הממשלה בתחום הזה.

<דביר כהנא: הקמנו פורום בין משרדי ששותפים בו כמובן משרד החוץ, משרד המשפטים, המל"ל ועוד גופים שעסוקים בחלקים מסוימים של התחום הזה.

<דביר כהנא: באמת יש פה אתגר גדול מאוד.

<דביר כהנא: השאלה היא איך לתכלל את המאמץ ולא איך להבליט את העיסוק בעולם שמדינת ישראל לוקחת אחריות על המאבק הזה.

<דביר כהנא: כמובן יש פה חסרונות רבים אם ממשלת ישראל תעמוד בחזית, כיוון שבאופן אוטומטי זה ייהפך לבעיה ישראלית בלבד, מה שעוד גורם לקונפליקט לא פשוט ליהודי העולם במה שאנחנו מכנים זהות כפולה.

<דביר כהנא: לכן השאלה הגדולה היא קודם כל המחויבות העמוקה שלנו להיות בחזית המאבק ומצד שני איך באמת לא לעמוד באופן פומבי ולשייך את זה כסוגיה שהיא רלוונטית רק למדינת ישראל.

<דביר כהנא: יצרנו פה גם מיפוי משמעותי מאוד של כלל הגופים שעסוקים בתחום, הבנה מה הם החוזקות והחולשות של כל גוף והקמנו פה תכנית עבודה לחמש שנים.

<דביר כהנא: על רגל אחת אפשר להגיד את עיקרי הדברים.

<דביר כהנא: כדי להילחם היום באנטישמיות שכידוע לכם, היא נושא שאתם דנים בו רבות, היא איננה רק אנטישמיות קלאסית, באמת יש פה שני עולמות שנפגשים יחד, גם של האנטישמיות הקלאסית, שאינה זוקקת שום עילה, וגם הג'יהאד העולמי, כפי שאנחנו רואים בחדשות יום יום.

<דביר כהנא: כדי להתמודד עם התופעות האלה, השאלה הגדולה בראש ובראשונה היא איך להגביר את הביטחון של הקהילות והיחידים, גם במצבי שגרה וגם בזמני משבר, איך להפחית בצורה משמעותית את התקריות האנטישמיות, איך להעלות את המודעות הציבורית העולמית, חיזוק המחויבות של הממשלות המקומיות למאבק בתחום הזה, הגשת סיוע למי שנפגע באנטישמיות ולנסות לתכלל, לרכז, לנהל את כלל המאבק באנטישמיות.

<דביר כהנא: לכן הקמנו מספר או אנחנו בשלבי הקמה של מספר מערכים, שהם, על רגל אחת, כוללים גם מאבקים בתחום החקיקה במדינות מסוימות או במדינות שבהן אין חקיקה רלוונטית מתאימה, גם מעקב ויצירה של אכיפה מקומית אחרי מדינות שיש בהן חקיקה מתאימה, אבל החוקים לא נאכפים ויצירת מושגים אחידים גם מה היא אנטישמיות.

<דביר כהנא: ישנן מספר הגדרות, אבל אין הגדרה אחת מקובלת וכמובן ההגדרה הזאת צריכה להיבנות על ידי אנשי מקצוע מהמובילים בעולם, מה היא אנטישמיות, לדוגמה להבדיל מאיסלמופוביה, וגם כמובן לייצר מערכת של מדדים, כיצד אפשר להשוות בין אירועים אנטישמיים בין מדינות, להסביר מה היא תופעה אנטישמיות ולייצר מעקב עולמי אפקטיבי אחרי התופעה.

<דביר כהנא: ההתערבות צריכה להיות גם מעבר לעולם החקיקה והאכיפה גם לדוגמה בעולם הסייבר והרשתות החברתיות, שזה עולם שפעילים בו היום, לצערנו הרב, בודדים וארגונים שעסוקים באופן מסיבי בפעילות אנטישמיות.

<דביר כהנא: גם פה, מול פייסבוק, מול טוויטר, מול שלל הפלטפורמות השונות, אין הגדרה מה היא אמירה או פעולה אנטישמיות וגם אין מערכת אכיפה.

<דביר כהנא: עוד פעולה בנוסף, אפשר לציין את עולם החינוך, שהוא כמובן הדבר המשמעותי, אבל הוא ארוך טווח וקשה מאוד ליישום.

<דביר כהנא: גם לעבוד מול מדינות, מול ספרי לימוד, מול מערכות חינוך שיש בהן תכנים אנטישמיים וגם כמובן לייצר, מעבר לסור מרע לעשות גם עשה טוב ולראות איך בונים מערכת חינוך שרתומה מינקות ועד לימודים אקדמיים, שבה ברור מאוד מנחילים את הערכים שבהם באמת כך נשנה את העולם מיסודו.

<דביר כהנא: אני אציין עוד תחום אחד מתוך ששת התחומים שאנחנו מאוד מתרגשים לעסוק בו ואז אולי אני אעצור, אם יש שאלות או הבהרות.

<דביר כהנא: אנחנו חושבים שאחד מהדברים המשמעותיים שגיבשו את הדורות הקודמים, שני דורות לאחור, זה הקמת המדינה.

<דביר כהנא: יהודים רבים בעולם היו שותפים למגה פרויקט שהרצל שרטט בחזונו ובשותפות אדירה, שהובילה אותה כמובן התנועה הציונית בישראל, אבל יחד עם זה עם גיבוי משמעותי מאוד והתמסרות טוטאלית של יהודים רבים בכל רחבי העולם, גרמו לתקומת מדינת ישראל.

<דביר כהנא: הדבר הזה כפרויקט, שהוא איננו טקסט לימודי, הוא פרויקט ממשי ומעשי, הוא גיבש דורות שלמים שהיו מחוברים לזהותם דרך מדינת ישראל.

<דביר כהנא: באמת במצב הנוכחי אנחנו חושבים שמעבר לקיום של מדינת העם היהודי, שיש בה כלכלה וביטחון וצבא והתיישבות, יש פה מדינה.

<דביר כהנא: השאלה הגדולה היא מה הוא השלב הבא שבו אנחנו יכולים יחד כמדינת ישראל, שהיא מרכז העם היהודי, לרתום את יהדות העולם, יחד עם אזרחי ישראל, למשימה משמעותית שהיא טמונה בדנ"א היהודי והיא מורשת של 3,000 שנה, הן מימי התנ"ך והנביאים, עבור לדברי חכמינו ולהוגים בדורות האחרונים, שהציבו בפני העם היהודי את האתגר של לעשות עולם טוב יותר.

<דביר כהנא: זה נהיה כבר מילה באנגלית שמשתמשים בה, 'תיקון עולם', זה באמת לקוח מסידור התפילות שבו אנחנו אומרים יום יום בתפילת עלינו לשבח לתקן עולם במלכות שדי.

<דביר כהנא: השאלה הגדולה היא באמת איך מייצרים פעולה אפקטיבית, שמעבר לעיסוקים המשמעותיים ביותר בקיומה של המדינה איך מייצרים מערכת שלמה שאני מדמיין בה אלפי מתנדבים, שהם חלק ממערך שלם, שמתוקף המחויבות והשייכות שלנו לעם היהודי אנחנו משנים דבר משמעותי מתחלואי העולם.

<דביר כהנא: אנחנו חושבים על זה הרבה, מקיימים התייעצויות רבות, גם עם גופים שעסוקים בתחום וגם חשיבה רחבה רבת שנים כיצד לייצר תנועה כזו.

<דביר כהנא: אני מקווה שבחודשים הקרובים אנחנו נצא לדרך עם מגה פרויקט שיעסוק בתחום הזה.

אברהם נגוסה: מה התקציב של המשרד?

<דביר כהנא: התקציב השוטף של פעולות המשרד עומד על כ-80 מיליון ₪, אני לא מפרט בין אם במזומן ובין אם בהרשאות להתחייב.

<דביר כהנא: גם לשנת 2015 וגם לשנת 2016.

<דביר כהנא: מעבר לזה ישנה הסכמה בין המשרד ואגף התקציבים על תקצוב היוזמה המשותפת לעם היהודי ולממשלת ישראל.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

מרדכי יוגב: שאלה.

מרדכי יוגב: דיברת על מספר פרויקטים ועל הרצון לראות בהם יותר תפוקה ומתוך כך גם לראות המשכיות.

מרדכי יוגב: נקודת ציר אחת, למיטב היכרותי, ואני לא יכול להגיד שאני מומחה אבל מכיר, נקודת המעבר שבין התיכון לשנות האוניברסיטה, בעיקר בארצות המפותחות.

מרדכי יוגב: הנקודה הזאת היא הנקודה שבדרך כלל הצעיר או הצעירה או נרתמים ללימודים ומתבססים וגם נקלטים בארצות מוצאיהם, או ניתן למשוך אותם.

מרדכי יוגב: עמדנו על כך גם בקדנציה הקודמת ואז ניסינו לפתח יותר שבנקודה הזאת נצליח למשוך אותם לכאן.

מרדכי יוגב: עלה אז פרויקט עם הסוכנות היהודית, שנמצא לפי דעתי מאוד בקטנה, של מכינות קדם צבאיות.

מרדכי יוגב: במקום שהוא נמצא בשני פיילוטים, עד כמה שדעתי מגעת, הוא מאוד מצליח, באחוזים מאוד ניכרים.

מרדכי יוגב: אל"ף, לשאול אם אתם מודעים לזה, בי"ת, אם ניתן להעצים את זה.

מרדכי יוגב: אני יודע שזה נמצא במקום אחד, נדמה לי אולי במכינת נחשון, ומקום שני במכינת קשת והם משתדלים להתמקצע ולהתמקד כל אחד בגלות אחרת.

מרדכי יוגב: אני רציתי בשעתו וגם מחר אני עתיד להיפגש עם יפתח רונטל, שהוא קצת נשיא המכינות, ולהראות בפניו גם את הנקודה הזאת.

מרדכי יוגב: השאלה אם אצלכם זה נמצא באיזה פוקוס.

<דביר כהנא: כפי שאתה אומר, בצדק, זו מסגרת גיל שהיא משמעותית מאוד לשמירה על הרצף והמעבר בין תיכון לבין חיים בקמפוס.

<דביר כהנא: ישנו פרויקט משמעותי מאוד שממשלת ישראל שותפה בו יחד עם הסוכנות היהודית, שמכונה מסע, והוא בעצם פלטפורמה של מגוון תכניות רבות שממשלת ישראל ביחד עם פילנתרופיה יהודית עולמית מסבסדת את ה- gap year, אנחנו קוראים לזה gap year, שבה הם שוהים, בין אם מיעוטם היום במכינות, כיוון שזה באמת נושא שמתחיל להתפתח, והרבה מהם בשנת התנדבות או בשנת לימוד, לאו דווקא במכינות, אלא במסגרות רחבות מאוד של מדרשות ותכניות רבות ומגוונות.

<דביר כהנא: לפרויקט הזה מגיעים כ-10,000 תלמידים בשנה.

<דביר כהנא: זה במגמת עלייה, השנה כנראה יעלו ל-11,000, 11,500, ובאמת גם פה זה חלק מפרויקט שפשוט עובד טוב ואנחנו מברכים עליו ולכן לא ציינתי אותו כמקום להתערבות אסטרטגית בתוך המרחב הזה של הפעילויות שהזכרתי ביוזמה.

מרדכי יוגב: אני אצטרך לצאת, אבל לפחות נחדד, כי נדמה היה שהמציאות שקושרת את האנשים לשירות הצבאי, אם תרצה גם לשירות הלאומי, מחברת אותם הכי חזק.

מרדכי יוגב: זה כאילו שתי דוגמאות מזון, אבל ממה שאני קיבלתי מהאנשים שם, בשנה שעברה, לא השנה, מה שאני מדבר זה לפני כשנה, שנה ורבע, התוצאות על רצף, במקרה אחד שבע שנים, מקרה אחת של ארבע-חמש שנים, של אחוזים מדהימים.

מרדכי יוגב: עד פסח הם רוכשים תעודת זהות, או אפילו לפני כן, בהדרגה מסוכות ועד פסח, וכ-70%-80% מהם מתגייסים או חוזרים לשנה לארצות הברית ורוצים להתגייס.

מרדכי יוגב: המכינות שומרות איתם על קשר, בחלקן, בתוך שנת הגיוס וזה גם מהווה - - - בשורה התחתונה שווה להכיר ולראות האם זה שווה עבודה משותפת עם האגף החברתי ביטחוני של משרד הביטחון, עם הסוכנות היהודית, כנתיב שכנראה באחוזים ניכרים, במספרים קטנים אבל באחוזים ניכרים, משאיר את האנשים וקושר אותם לפה.

מרדכי יוגב: ממילא גם ללימודים אחר כך בארץ והבאת הורים לארץ וכו' וכו'.

<דביר כהנא: בסדר גמור, אני אבדוק את זה.

אברהם נגוסה: מר תני פרנק.

<תני פרנק: כאן.

<תני פרנק: אנחנו רוצים קודם לברך על הדיון, לדעתנו חשוב שהוועדה מתכנסת ודנה בנושא התפוצות, זה חלק מהמנדט של הוועדה ואנחנו שמחים לראות את זה.

<תני פרנק: אני גם אפנה שאלות למנכ"ל, ברשותכם, אני רוצה קודם להגיד שאנחנו מאוד מתחברים למה שגם השר וגם המנכ"ל אמרו, על הצורך בחיזוק של הזהות היהודית של יהדות התפוצות.

<תני פרנק: אני חושב שזה גם מתחבר מאוד לעובדה שהוועדה הזאת עוסקת בעלייה וקליטה, זה בדיוק החיבור הנדרש, לגרום להם להתחזק כדי שהם יוכלו לעלות וגם כדי שיוכלו לחיות בחיים יהודיים כמו שצריך מחוזקים בחו"ל.

<תני פרנק: אני אשמח לשאול האם יש כוונה של המשרד גם לחזק את הזהות היהודית של מי שמגיע לארץ מבחינת היחס של מדינת ישראל למי שמגיע לארץ.

<תני פרנק: כלומר אנחנו מאוד שמחים על זה שיש חיזוק של הקהילות בחו"ל ושל שיתוף פעולה עם הממשלה, השאלה היא אם מגיע לארץ מישהו והוא נתקל כאן בבעיות בנישואין, לא מכירים בבירור יהדות שלו, לא מכירים בגיור שלו, אני לא מדבר רק על הזרמים הקונסרבטיביים והרפורמיים, אני מדבר כמובן גם על האורתודוקסים.

<תני פרנק: השאלה אם יש כוונה כלשהי לעזור להם אולי בחו"ל, לעזור להם בקשר מול הרבנות הראשית, אם יש איזה שהיא פעילות מתוקצבת, או לא מתוקצבת, במשרד בעניין הזה.

<דביר כהנא: ככלל כל פעולה שטמונה בשאלתך היא חורגת מתחום העשייה של המשרד, מגבולות הגזרה שבין משרדי הממשלה השונים.

<דביר כהנא: יחד עם זאת אני כן יכול להגיד לך שראיתי תקצוב בתקציב הממשלה האחרון שעודדו את פרויקט בירור יהדות, שהוא בעצם סיוע דרך משרד הממשלה.

<תני פרנק: ממה שאני מבין התקצוב עוד לא ירד לרמת השטח ולביצוע.

<דביר כהנא: הוא רק עבר עכשיו במסגרת ספר התקציב, אז אני מעריך שזה נושא שיתוגבר באופן משמעותי כפי שראיתי בספר התקציב.

<דביר כהנא: זו פעולה שמתבצעת דרך משרד ראש הממשלה.

אברהם נגוסה: האם אתה יכול להתייחס לחלוקה, כמה לכוח אדם, כמה לתכניות.

אברהם נגוסה: תקנון הכנסת מחייב, סעיף 123(ז)(1) מחייב כל משרד לבוא ולדווח ולהסביר.

<דביר כהנא: בשמחה רבה.

<דביר כהנא: אנחנו מדברים בתקציב 2015 על מסגרת של עבודה בלתי צמיתה של 3,800,000 שקל, על שעות נוספות – 68,000 שקלים, החזר הוצאות רכב – 410,000 שקלים, השתתפות במינהל הדיור הממשלתי – 512,000 שקלים.

<דביר כהנא: מרב התקציב הוא בהרשאה להתחייב, אנחנו מדברים על כ-53 מיליון שקלים וכ-25 מיליון שקלים בקירוב במזומן.

<דביר כהנא: כפי שניתן לראות, אנחנו משרד קטן, יעיל ואפקטיבי שבאמת מוציא מעט מאוד תקורה על משכורות ועל מנהלה ומרב תקציב המשרד יוצא על פעילות.

<דביר כהנא: אותו דבר בשנת 2016.

<דביר כהנא: אנחנו מדברים על כ-15 מיליון במזומן וכ-56 מיליון שקלים בהרשאה.

<דביר כהנא: עבודה בלתי צמיתה, מדובר על בקירוב 3,800,000 שקלים, שעות נוספות זה מספר דומה לזה שציינתי, כולל הוצאות רכב והשתתפות במינהל הדיור הממשלתי, השתתפות במינהל הרכב הממשלתי, כפי שציינתי בשנת 2015.

<דביר כהנא: רוב התקציב הולך על פעילות.

<מרב תורג'מן: זה פשוט לא מתיישב עם המספרים שנמצאים בספר התקציב.

<מרב תורג'מן: ב-2016 כתוב 70 מיליון הרשאה להתחייב.

אברהם נגוסה: הוא אמר לנו 80 מיליון.

<דביר כהנא: מדברים על 78,080,000 שקלים.

<דביר כהנא: עשיתי בקירוב, כדי לא להיכנס לפירוט.

אברהם נגוסה: כן, זה מסתדר.

<דביר כהנא: אני אשיג את ה-2 מיליון הנוספים.

אברהם נגוסה: ישעיהו יחיאל.

<ישעיהו יחיאלי: יחיאלי.

<ישעיהו יחיאלי: אבא שלי עבד קשה על ה-י' הזה.

אברהם נגוסה: מתנצל.

<ישעיהו יחיאלי: תודה רבה, אדוני היושב ראש.

<ישעיהו יחיאלי: אני גם מצטרף לברכות על הדיון החשוב הזה, למרות שבעלי ניסיון בוועדה יכולים להגיד שהרייטינג פה די נמוך והדבר הזה אומר דרשני.

<ישעיהו יחיאלי: בדרך כלל בסקירת שר השולחן הזה מפוצץ מגורמים.

<ישעיהו יחיאלי: כדאי לבדוק למה הנושא הזה אולי פחות מעניין.

<ישעיהו יחיאלי: אני רוצה להסב את תשומת לבך כיושב ראש הוועדה שגוף מאוד מרכזי שעוסק מטעם העם היהודי בכל הנושאים שדביר הזכיר, וגם השר שלא נמצא פה, ועד שמכתתים את רגלינו בכל העולם כדי ליצור שותפויות ולחפש חברים ולא מצליחים בירושלים לאחד כוחות, אני חושב שזו תופעה שאומרת דרשני.

<ישעיהו יחיאלי: בוודאי יש היסטוריה וסיבות ואני לא פה הסנגור של הסוכנות היהודית, גם לי יש עניינים איתם, אבל מנקודת מבט של הוועדה, כגוף מבקר, מפקח, מתווה לפחות החלטות הצהרתיות, אני חושב שצריכה להיות שאיפה לשיתוף פעולה מלא עם כל הגופים שעוסקים בעם היהודי.

<קריאה: - - - נציגה של הסוכנות.

<ישעיהו יחיאלי: סליחה שלא הכרתי אותך, אבל בדרך כלל כשבא שר התפוצות או שר אז יש פה נציגות בכירה של הארגון הזה ולא סתם אמרתי מה שאמרתי.

<ישעיהו יחיאלי: מי שבקי בפרטים יודע.

<ישעיהו יחיאלי: דיברת, דביר, על כך שהיעד הוא הלא משויכים.

<ישעיהו יחיאלי: זה באמת אתגר ענק, רק צריך לקחת בחשבון שהלא משויכים הם לא משויכים מבחירה.

<ישעיהו יחיאלי: זה לא שמישהו מנע אותם או מישהו לא הציע להם או מישהו הרחיק אותם.

<ישעיהו יחיאלי: לא, אחוז ניכר של העם היהודי שחי בגולה, סליחה שאני משתמש במילה גולה ולא תפוצות, במחילה, בחר לנתק את הקשר עם העם היהודי.

<ישעיהו יחיאלי: בדרך כלל מי שמזכיר להם את הקשר הזה זה דווקא לא יהודים.

<ישעיהו יחיאלי: לכל אורך ההיסטוריה זה היה ככה ואין שום סיבה שהדברים האלה ישתנו ולכן האתגר שנטלתם על עצמכם הוא אתגר אדיר, באמת לנסות להגיע לאלה שהם לא בליבה, למרות שכל הגופים שהזכרת, כגון פדרציות וכן הלאה, זה הליבה, זה לא הלא ליבה.

<ישעיהו יחיאלי: באמת צריך מאמץ מחשבתי יצירתי איך להגיע ללא משויכים והלוואי שתצליחו.

<ישעיהו יחיאלי: הערה שלישית שאני רוצה לומר, וזה כמו שאומרים לפחות לפרוטוקול.

<ישעיהו יחיאלי: דיברת פה על שתי תכניות משותפות חשובות של הממשלה והסוכנות, שקוראים להם תגלית ומסע, וכמו, אתה לא היחידי בעניין הזה, שלא יודעים להגיד את הצלע השלישית, משום מה.

<ישעיהו יחיאלי: יש תגלית, מסע ונעל"ה.

<ישעיהו יחיאלי: אלה שלוש התכניות המרכזיות המשותפות לממשלה ולסוכנות, לממשלה ולעם היהודי.

<ישעיהו יחיאלי: אני לא בא להוריד פה מחשיבותה של שום תכנית, אבל אני חושב שכאשר יוצאת יוזמה בסדר גודל כזה של מאות מיליוני שקלים ותכנית נעל"ה אפילו לא מופיעה בהערת שוליים, כשאתם יודעים, אתה בוודאי וגם השר שלך, בתור שר חינוך, יודע שיש קושי עצום לתכנית נעל"ה בחוץ לארץ מפני שהסוכנות נחלשה ולמרות שבאופן פורמלי הסוכנות היהודית היא אחראית על פעילות נעל"ה בחו"ל, על פי החלטת ממשלה מ-2009, בפועל זה לא קורה.

<ישעיהו יחיאלי: חסרה לתכנית נעל"ה, כדי להגשים את ייעודיה הלאומיים, דיברת על שילוש בכל התכניות, אנחנו עלינו בחמש שנים מ-1,200 ל-1,600, אז זה לא פי שלושה, אבל אנחנו בסימן עלייה, אבל כדי שהעלייה הזו תימשך אנחנו זקוקים נואשות לכל זרוע שהממשלה מפעילה בחוץ לארץ.

<ישעיהו יחיאלי: אז למה תעמדו מנגד?

<ישעיהו יחיאלי: אני לא אומר נגד, למה תעמדו מנגד?

<ישעיהו יחיאלי: כל דיאלוג שאתם מנהלים עם פילנתרופים ועם פדרציות, בתוך סל המוצרים שאתם מספרים עליהם שנעשים פה במדינה, ושוב אני אומר, בלי לפגוע באף אחד, אבל דיברו על רצף והמשכיות, תכנית נעל"ה מטפלת בילד שמונה שנים, אתה מכיר עוד תכנית כזאת?

<ישעיהו יחיאלי: תכנית נעל"ה שומרת על קשר עם 11,000 בוגרים שלה, אתה מכיר עוד תכנית כזאת?

<ישעיהו יחיאלי: למה בצד תעמודו?

<ישעיהו יחיאלי: בואו שימו יד ותעזרו לנו לשלש את מספר המשתתפים בתכנית נעל"ה, כמו ששר החינוך בכובעו השני רוצה שיקרה.

<ישעיהו יחיאלי: אבל זה לא יקרה מעצמו.

אברהם נגוסה: אני אשמח להתייחסותך לזה.

<דביר כהנא: כפי שיודע ישעיהו אני תומך נלהב של נעל"ה וניסיתי בעבר ואני מבטיח גם לנסות בעתיד לסייע לארגון ככל שאוכל.

<דביר כהנא: יחד עם זאת כפי שתיארתי ולא בכדי גם אמרתי שאנחנו היום לא עסוקים בהשקעה, לא בפרויקט מסע ולא בפרויקט תגלית, שהם פרויקטים כדוגמת נעל"ה, שהם פרויקטים קיימים, מצליחים, שגם בהם יש אתגרים, בכל פרויקט זה אתגרים שונים ויעדים משמעותיים לשנים הבאות, הרצון שלנו הוא להתמקד בתחומי עשייה שאין בהם מענה.

<דביר כהנא: כפי שציינת, בצדק, זה אתגר גדול מאוד לעסוק בפחות משויכים, אני חושב שגם המילה בלתי משויכים היא פוגענית, הם אנשים שיכול להיות שחוו בר מצווה, להבדיל ממה שאמרת, אני חושב שפשוט לא הצענו להם בהרבה מאוד מקרים המשך אטרקטיבי ורלוונטי לחיים שלהם.

<דביר כהנא: יש פה כר נרחב מאוד לעשייה בתכנית הזאת או במסגרת הזו, שקראנו לזה היוזמה המשותפת לממשלת ישראל והעם היהודי, אנחנו רואים לנגד עינינו מיקוד והמילה מיקוד היא מאוד מאוד משמעותית.

<דביר כהנא: כועסים עליי ארגונים רבים וטובים שאני לא מסייע להם בפעילות השוטפת שלהם, אני חושב שנעל"ה זו דוגמה טובה, כי ממשלת ישראל כן מתקצבת את הארגון, או שותפה במימון בצורה משמעותית, ולכן צר לי להגיד לך, אבל בתפיסה המקצועית שלי אני חושב שארגון או פעולה משמעותית של נעל"ה לא צריכה להיות חלק מהיוזמה וממשלת ישראל צריכה למצוא את המסגרות האחרות כיצד באמת לשלש את מספר המשתתפים בנעל"ה, שזה אתגר שעומד בפני עצמו.

<דביר כהנא: כמובן צריך לשתף פה את ידידינו ממשרד העלייה והקליטה, שהנושא הוא הרבה הרבה יותר רלוונטי לגביהם, וגם כמובן את משרד החינוך.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: מישהו רוצה להתייחס לשאלה?

<אלון פרידמן: אני מנכ"ל של ארגון הלל בישראל, ארגון הסטודנטים היהודים הגדול בעולם שפועל בארץ במספר מישורים, גם פעילות בשטח, יש לנו שמונה מרכזים בקמפוסים של אוניברסיטאות ומכללות ברחבי הארץ, שם קהל היעד הוא הקהל הישראלי ואני ברשותך, דביר, ארצה להתייחס לנושא הזה, שלשמחתנו הרבה מאוד שמעתי את השר מתייחס אליו לא בפעם הראשונה, כחלק מקהל היעד, כלומר חיזוק הזהות של ישראלים וחיזוק הקשר של ישראלים ליהדות התפוצות ולקהילות, שכמובן פועל יוצא ישיר של זה הוא חיזוק הזהות היהודית של צעירים ישראליים.

<אלון פרידמן: נכון להיום זה לא מובן מאליו שבמדינה היהודית עובדים על זהות יהודית, בעיקר בקרב צעירים חילוניים, שהם היום הרבה פעמים, כמה שזה אבסורד לומר, נטולי זהות יהודית.

<אלון פרידמן: יש להם זהות ישראלית מאוד מפותחת, אבל לא בהכרח זהות יהודית.

<אלון פרידמן: אני רוצה לפני כן לחזק מאוד את האסטרטגיה שדביר דיבר עליה, של מיקוד.

<אלון פרידמן: אנחנו רואים הרבה פעמים, ואני לא אומר את זה חלילה בקשר ספציפי לתכנית נעל"ה או לתגלית או למסע, אני חושב שכשאנחנו לוקים הרבה פעמים בלנסות לעשות קצת מהכול אנחנו מקבלים בסוף הרבה מכלום.

<אלון פרידמן: כאשר יוצאת יוזמה אחת לכמה שנים, ואני זוכר את השקתה של היוזמה בנוכחות השר ובנוכחות המנכ"ל, לפני קצת יותר משנתיים פה בירושלים, מטרת העל שהוכרזה בזמנו הייתה לחזק את הקשר של צעירי התפוצות לישראל.

<אלון פרידמן: אנחנו מאמינים שעל מנת לחזק את הקשר של יהודי התפוצות לישראל צריך לחזק את הקשר של יהודי התפוצות לצעירים בישראל.

<אלון פרידמן: הסיפור הזה מחבר אותי מיד לנקודה הקודמת של מה קורה עם הצעירים בישראל ואין ספק שחיבור כזה עובד לשני הכיוונים ופועל ומועיל לשני הצדדים.

<אלון פרידמן: הצעיר היהודי מחזק את זהותו היהודית באמצעות החשיפה לישראל והצעיר הישראלי מחזק את זהותו היהודית באמצעות החשיפה לחיים יהודיים בחו"ל, ואין מה לעשות, הקהילות היהודיות בחו"ל הצליחו לפתח דרכים הרבה יותר אטרקטיביות ומגוונות ופלורליסטיות וליברליות לקיים חיים יהודיים כאשר אצלנו בארץ, במדינה היהודית, הרבה פעמים התפיסה היא, בין אם זה נכון ובין אם לאו, שעל מנת לחיות חיים יהודיים אתה צריך ללכת לכיוון האורתודוקסיה.

<אלון פרידמן: אין לך הרבה מאוד אפשרויות להיות יהודי שלא דרך האורתודוקסיה, במיוחד כאשר הרבה ממנגנוני המדינה, בגלל חוסר ההפרדה בין דת ומדינה, הם מנגנונים אורתודוקסיים.

<אלון פרידמן: אני חושב שהאופטימיות שביוזמה הזאת והצעדים הראשונים שכבר מתבצעים הם צעדים שצריך לברך עליהם ורואים באמת גם את השותפים שמגיעים ויושבים מסביב לשולחן וזה בהחלט מעודד.

<אלון פרידמן: אני חושב שזה יהיה לא נכון לסיים את הדיון בוועדה הזאת בלי לשים את האצבע על הנקודה הכואבת ביותר, ודביר, אתה התייחסת לזה קצת, שבעצם שואלים בתפוצות למה לי להיות יהודי, והיום הנושא של נולדתי יהודי הוא לא בהכרח משאיר אותי ככזה.

<אלון פרידמן: היום זה כמעט כמו מוצר, אנשים נוטים לשאול למה לקנות מוצר לפני שהם באים וקונים אותו.

<אלון פרידמן: אני חושב שהאתגר הכי גדול שלנו, ובזה אני אסכם, הוא היכולת למצוא נוסחה שתפריד בין מעשיה של ממשלת ישראל ומדיניותה של ממשלת ישראל לבין היותה של ישראל, או כמו שהאמריקאים מכנים את זה, ההבדל בין what Israel is ו-what Israel does, כאשר אם נצליח למצוא את המפתח שבו נוכל להנחיל ליהודי העולם שישראל בעצם היותה ובעצם קיומה כמדינה יהודית דמוקרטית, במקום שבו היא נמצאת היום, give or take, כמה קילומטרים בגבולות, אני לא נכנס לסיפור הזה כרגע, אבל היא הדבר שעליו צריך להיות קונצנזוס בעם היהודי, כמו שהיה עד כה, ולהפריד את זה ממאמציה או פעולותיה של ממשלה כזו או אחרת אשר מתחלפת אצלנו אחת לכמה שנים, אז אנחנו נוכל באמת להגיע עוד פעם לאותו מכנה משותף רחב.

<אלון פרידמן: ישראל, שהייתה הגוף המחבר בין יהודי העולם במשך הרבה מאוד שנים הפכה בשנתיים-שלוש האחרונות לאיזה שהוא גורם מפריד.

<אלון פרידמן: מי ששמע את הסנטור ג'ו ליברמן הבוקר בפגישת השדולה ליחס ישראל ארצות הברית שמע אותו מתייחס לעניין הזה, הוא אומר שאם עד עכשיו ישראל הייתה קונצנזוס, היום זה כבר לא רפלקס של יהודי לתמוך בישראל, היום צריך לשכנע אותו לעשות את זה.

<אלון פרידמן: אני חושב שזו מטרתה של מדינת ישראל לעשות את זה.

<אלון פרידמן: יהדות התפוצות היא נכס אסטרטגי של מדינת ישראל, לכן מדינה ישראל משקיעה בה, והאתגר המשמעותי ביותר זה לשכנע את יהדות התפוצות שמדינת ישראל היא בקונצנזוס וזכות קיומה היא בקונצנזוס ומאותה נקודה ואילך אפשר להתחיל לדבר על איך בדיוק היא צריכה להתנהל ואיפה בדיוק היא צריכה לשבת ולשים את גבולותיה.

<אלון פרידמן: תודה.

אברהם נגוסה: תודה רבה לך.

אברהם נגוסה: בהחלט זה אתגר שיש לנו כמדינה, לחזק את הקשר עם התפוצות, עם היהודים.

אברהם נגוסה: אני חזרתי לפני שבועיים מהשתתפות ב-GA בוושינגטון, ראיתי בפדרציות כמה שצריך לעשות הרבה מאמצים כדי לחזק את העם היהודי בגולה לעם היהודי בישראל.

אברהם נגוסה: זה נכס, אני מסכים איתך, ואני חושב שאלה האתגרים שהם מתמודדים בקמפוסים, אני נפגשתי עם ארגונים שונים שהם גם מהארגון שלך, הלל, פעילים שם שמתמודדים גם מחוסר תקציב, אני חושב שפה המדינה צריכה לבוא ולעזור ליהודים שנלחמים נגד האנטישמיות בארצם.

אברהם נגוסה: יש מישהו שרוצה להתייחס?

אברהם נגוסה: אז אני מסכם את הדיון.

אברהם נגוסה: אני מאוד מודה לכם, לשר ולך, שהגעתם והצגתם את תכנית העבודה.

<דביר כהנא: נמצאים פה אנשי המשרד, הם עובדים באמת.

אברהם נגוסה: הצוות וחברי הצוות, שהצגתם לנו את התקציב ואת תכנית הפעולה.

אברהם נגוסה: זו הפגישה הראשונה, זה הדיון הראשון שאנחנו הזמנו אתכם, בהמשך אנחנו נזמין אתכם ונדרוש יותר פירוט על פעילות

אברהם נגוסה: כם מהיום והלאה.

אברהם נגוסה: לכן אני מזהיר אתכם, שתבואו בפעם הבאה עם תוצאות.

<דביר כהנא: בסדר גמור.

אברהם נגוסה: אני מאוד מודה לכל המשתתפים.

אברהם נגוסה: אני מסיים את הדיון, תודה רבה על השתתפותכם.