ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 67, 2015-11-02 13:30

דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ועדת הפנים, היום זו הפעם השלישית לדעתי, בנושא "מענק הבירה".

דוד אמסלם: אני רוצה לתת רקע לנושא.

דוד אמסלם: קיבלתי מכתב לפני כמה ימים, שבועות, שבועיים מחבר הכנסת אורי מקלב.

דוד אמסלם: אני אקריא לכם את המכתב: "לכבוד חבר הכנסת דוד אמסלם יושב ראש וועדת הפנים.

דוד אמסלם: הנדון: יום "תקנת ירושלים".

דוד אמסלם: אני פונה אליך בדבר הצורך לזמן ישיבת פנים שבראשותך על מנת לדון בנושא תקציב "תקנת ירושלים" אשר עלה לאחרונה בכנסת במסגרת ימי וועדת הפנים העוסקים בכל ההיבטים המוניציפאליים של כלל הרשויות, כמי שעלו על שולחנו לא מעט סוגיות העוסקות בירושלים ותושביה וצרכי היומיום הקשורים לעיר.

דוד אמסלם: בשל אופייה הייחודי אני רואה חשיבות לקיים את הדיון עם כלל הגורמים הרלוונטיים לנושא.

דוד אמסלם: אודה על היענותך לנושא אשר יפעל לטובת העיר ירושלים ותושביה.

דוד אמסלם: בברכה אורי מקלב".

דוד אמסלם: בבקשה אדוני ראש העיר.

דוד אמסלם: אני רק רוצה להגיד לפרוטוקול.

דוד אמסלם: אני מצר על כך שעיריית ירושלים, אני אוהב את שמוליק זליגמן סגן הגזבר, אבל אני ציפתי לשלוח את הגזבר עצמו ואת מנכ"ל העירייה כדי שיסבירו את הנושא החשוב הזה.

דוד אמסלם: מדובר ב-400 מיליון שקל, אבל כהרגלה, בזמן האחרון, עיריית ירושלים, לטעמי, אני מרגיש תחושה של זלזול בוועדת הפנים של הכנסת.

דוד אמסלם: אני מבקש שזה ייכתב גם בפרוטוקול וגם בסופו של דבר בסיכום שאני אוציא לגוף שייכנס לתמונה ואבקש שיבדוק את הנושא.

דוד אמסלם: בבקשה חבר הכנסת אורי מקלב.

אורי מקלב: תודה רבה לך אדוני היושב ראש על ההיענות לבקשתי.

אורי מקלב: אני יודע שבימים האלה יש לך דיונים חשובים במסגרת דיוני התקציב.

אורי מקלב: אבל יש נושא משותף לכולנו, לכל היושבים בשולחן הזה, זה החשיבות של ירושלים.

אורי מקלב: כולנו רוצים את טובת ירושלים ויקירים לנו גם תושביה.

אורי מקלב: ואנחנו גם מעריכים את קברניטיה וגם פקידיה.

אורי מקלב: שמוליק זליגמן, אנחנו מכירים אותך, אנחנו יודעים שאתם הפקידים, הצוות המקצועי, עושים עבודה חשובה מאוד.

אורי מקלב: אדוני היושב ראש אני ביקשתי את הדיון הזה בעקבות שני צירים מרכזיים.

אורי מקלב: הדבר הראשון דיוני התקציב.

אורי מקלב: בימים האלה אנחנו בכנסת כולה, כל הוועדות, ובוודאי גם וועדת הכספים דנה באופן פרטני בהרבה הרבה מסעיפי התקציב.

אורי מקלב: אנחנו באמת מבקשים מהמשרדים הרלוונטיים, מהיחידות הרלוונטיות, מכל יחידות הסמך ומהרשויות הרלוונטיות למסור לנו באמת את הצורך ולהסביר את התקציב.

אורי מקלב: תקציב של "תקנת ירושלים" מה שנקרא "מענק הבירה" לעיריית ירושלים, זה לא כסף קטן.

אורי מקלב: מדובר בסכומים מאוד מאוד גדולים.

אורי מקלב: אנחנו מדברים כפי שציינת של מאות מיליוני שקלים.

אורי מקלב: יחד עם זאת אנחנו לאחרונה בכמה וועדות כולל וועדת הפנים דנו בצרכים של רשויות מקומיות, אבל בלטו הדיונים על הצרכים המיוחדים שיש בעיריית ירושלים שלא נתנו להם מענה.

אורי מקלב: נדרשו גם בוועדת החינוך וגם בוועדת הפנים ובעוד וועדות לקיים דיונים מיוחדים כגון לדוגמה: בנושא החינוך המיוחד, הסעות בחינוך המיוחד, פתרונות, סייעות.

אורי מקלב: היו כמה וכמה נושאים שהיו עד כדי כך אקוטיים שהגיעו עד שולחן הכנסת ואנחנו היינו צריכים לדון ולנסות לפתור את הדברים.

אורי מקלב: שני הצירים האלה בעצם הביאו אותי לבקש את הדיון.

אורי מקלב: אז הוצף מאוד שאם באמת עסקינן "בתקנת ירושלים" ובמענק ירושלים, ויש תקציבים לא מעטים, האם התקציבים מגיעים ליעדם.

אורי מקלב: על מה אני מדבר, מציגים לנו את הבקשה, כשהגישו לנו בקשות להעניק מענק ירושלים, הגישו הרבה צרכים.

אורי מקלב: דיברו על המורכבות של העיר מבחינת ההגירה השלילית שלה.

אורי מקלב: דיברו על המיוחדות של העיר, על בעיית התשתיות שלה, על המורכבות הדמוגרפית שלה, על אוכלוסיות שלמות שיש להן צרכים מיוחדים.

אורי מקלב: משתמשים בצרכים האלה בדברים נקודתיים.

אורי מקלב: צובעים דברים, צובעים יעדים ועל זה מבקשים תקציבים.

אורי מקלב: אנחנו, על אף שעברה עוד שנה ועוד שנה אנחנו חושבים שהדברים האלה עברו והם לא יגיעו אלינו, אבל אנחנו רואים שהכול חוזר לקדמותו עם אותן טענות, אותם מקומות וכל המחסור במוסדות חינוך חוזרים על עצמם.

אורי מקלב: אז בשביל מה אנחנו נותנים את המענק?

אורי מקלב: איך יכול להיות שעדיין נמצאים ב-2016 ובעיר ירושלים, העיר הבירה של מדינת ישראל עדיין יש כיתות לימוד בקרוואנים ולא רק בקרוואנים אלא במכולות, בליפט.

אורי מקלב: אנחנו רואים משאיות שמעבירות את הליפטים ברחבי הארץ.

אורי מקלב: עדיין אנחנו רואים כיתות, והחידוש שמייחד את ירושלים, יש הרבה דברים שמייחדים את ירושלים, שהם מכולות על שתי קומות.

אורי מקלב: אתה ראית דבר כזה אדוני?

אורי מקלב: מכולה על מכולה עם מדרגות ככה.

אורי מקלב: שורה של מכולות, קומה שנייה של מכולות ומדרגות שמביאות את הילדים.

אורי מקלב: במקום כזה יכולים להיות מאות ילדים.

אורי מקלב: צרכים מאוד גדולים.

אורי מקלב: אנחנו מנציחים את המצב הסוציו-אקונומי הנמוך.

אורי מקלב: יש הרבה בעיות בטיחות בעיר הזאת, יש את מצב העסקים, מצב קשה לעסקים.

אורי מקלב: עסקים נמצאים רק במרכז העיר?

אורי מקלב: רק במרכז העיר אנחנו שומעים שמצב העסקים קשה?

אורי מקלב: בארמון הנציב מצב העסקים לא קשה?

אורי מקלב: בתלפיות מצב העסקים לא קשה?

אורי מקלב: תעבור שכונה שכונה.

אורי מקלב: אתה יכול להבין, דיברנו על מוסדות חינוך.

אורי מקלב: אתה יכול להבין שבחינוך המיוחד ילדים הולכים בירושלים שני קילומטר, ילדים בכיתה א' בחינוך מיוחד.

אורי מקלב: ילד שהוא מוגדר שהוא ילד החינוך המיוחד-קל שלומד משולב בכיתה רגילה הולך ברגל?

אורי מקלב: וועדות החריגים, כל כך ברור שחסר לו 20 מטר.

אורי מקלב: שיאשרו כל שנה, עדיין בשנה זו לא יושבים.

אורי מקלב: אנחנו צריכים לדון בדבר הזה.

אורי מקלב: ההורים צריכים להיות מודאגים מכל מה שקורה?

אורי מקלב: אני לא מדבר על שמירה ודברים כאלה ועוד דברים.

אורי מקלב: גם תקציב תרבות, גם תקציב תרבות צריך להיות מחולק באופן שוויוני, באופן מושכל לכולם בתרבות שבאמת נותנים לכול ולא למופעים בומבסטיים שאני לא יודע מה הקשר שלהם לציבור וכמה הוא נהנה מהם יותר מאשר יחסי ציבור של אותם אירועי תרבות.

אורי מקלב: אדוני היושב ראש, אני יכול להרחיב, אני יודע שהזמן קצר ושאתה היום מנהל דיונים ארוכים, אבל הקוד הוא שקיפות.

אורי מקלב: הקוד הוא שקיפות ודיווח.

אורי מקלב: ראש העיר לא נמצא פה, מנכ"ל העיר לא נמצא פה, גזבר העירייה לא נמצא פה.

אורי מקלב: אבל לא היה דיון אחד שדיבר על תקציב עיריית ירושלים או אירוע חגיגי שכולכם לא הייתם פה כולל כל הלשכה.

אורי מקלב: מה קרה בדיון הזה מדיון אחר?

אורי מקלב: לבקש אפשר ולהגיש דוח אי אפשר?

אורי מקלב: לבקש שקיפות אי אפשר, מה אנחנו מבקשים?

אורי מקלב: אנחנו רוצים להיות לעזר לעירייה, אנחנו חושבים, כולנו נשמח וגם מעריכים את העבודה הקשה שאתם עושים.

אורי מקלב: תראה את מצב התשתיות בעיר הזאת.

אורי מקלב: תראה את מצב המדרכות, תראה את המצב של הכבישים, תראה את מצב האשפה בעיר הזאת.

אורי מקלב: אני לא יודע אם יש הרבה ערים בישראל, שלא מקבלות 2-3 מיליון שקל, שהמצב התברואתי הוא כזה מצב כמו בירושלים.

אורי מקלב: אין דבר כזה.

אורי מקלב: עכשיו אדוני היושב ראש, תקציבים, יש מהרבה, יש חסר מאוד גדול.

אורי מקלב: אנחנו מונעים, אנחנו באמת מונעים מתקציבים ולפעמים גם מהשלטון המקומי, נמצאים פה נציגי השלטון המקומי.

אורי מקלב: שני מיליון למועצה מקומית ואתה מרים אותה, מוציא אותה אחרת, זה מוציא אותה מכל הסבך שלה.

אורי מקלב: שני מיליון, אני לא מדבר על יותר.

אורי מקלב: ערים יותר גדולות אם תיתן להן 8 מיליון שקל הוא יגיד לך שאתה משנה לו את כל העיר.

אורי מקלב: אנחנו לא מדברים לא על 8 מיליון ולא על 80 אלא פי ארבע ופי חמש.

אורי מקלב: לכן לא יכול להיות.

אורי מקלב: עוד לא נוצר מצב תקציב כזה גדול שניתן ועובר מתחת לפנס בלי ביקורת ציבורית אמתית.

אורי מקלב: אני רוצה לספר לך, לגלות את אוזנך, גם חברי מועצת העיר לא יודעים לאן הולך תקציב "תקנת ירושלים".

אורי מקלב: "תקנת ירושלים" הולכת בצינורות ובאפיקים שהם בעצם לא חשופים כפי שצריך להיות חשוף לעיני הציבור.

אורי מקלב: אין לזה ביקורת ציבורית, ביקורת ציבורית כמו שיש בכל עיר.

אורי מקלב: נניח שמועצת שמורכבת ממבחר אנשים, היא לא עוברת דרכם.

אורי מקלב: רבע מיליארד שקל עובר דרך הרשות לפיתוח ירושלים כשהחשיפה והאפשרות להתערב בה היא מאוד מאוד מעטה.

דוד אמסלם: זה לא במסגרת התקנה.

אורי מקלב: חלק גדול מהכספים עוברים גם דרך שם.

דוד אמסלם: אני עוד מעט אסביר איך הולכים הכספים.

אורי מקלב: אני אומר עוד רבע מיליארד.

דוד אמסלם: נכון.

אורי מקלב: אני מדבר אתך על עוד רבע מיליארד.

אורי מקלב: אדוני אני באמת רוצה לסיים.

אורי מקלב: תרשה לי להגיד לך רק דבר אחד.

אורי מקלב: תראה, כדי לשבר את האוזן, וועדת הכספים היא הוועדה המחוללת בכל דיוני התקציב, התקציב עובר שם.

אורי מקלב: הנושא המרכזי שהיה בוועדת הכספים בתקציב 2015-2016, מכל התקציבים, מרשות המיסים באו להקשות על אנשים, עוד חוקים, עוד דיווחים, עוד קשיים ואנחנו עוד לא מדברים על העלאת מיסים.

אורי מקלב: מסביב יש כל מיני קשיים שעלו לאנשים יותר כסף.

אורי מקלב: אנחנו אומרים 'מה לעשות, צריך כסף'.

אורי מקלב: אנחנו רוצים באמת לתת ליעדים אמתיים והכרחיים שיש.

אורי מקלב: הדיון המרכזי שהיה בוועדת הכספים, על מה הוא היה, על הקלות מס, על הטבות מס ברשויות מקומיות?

אורי מקלב: על זה הדיונים עוד לא נגמרו ועל זה יקום התקציב וייפול התקציב.

אורי מקלב: על כמה התקציב אדוני היושב ראש?

אורי מקלב: – פחות ממה שאנחנו מבקשים ל"תקנת ירושלים".

אורי מקלב: כל תוספת התקציב שכאן נעה כל אמות הספים, זה על כסף שהוא פחות מכאן.

אורי מקלב: אנחנו רוצים לתמוך, זה חשוב, העיר יקרה וחשובה לנו ותושביה חשובים ואנחנו גם מעריכים את מי שעושה.

אורי מקלב: בסופו של דבר לא יכול להיות שרוב הדברים שמוצגים לנו, על כך אתם מבקשים את התקציב, על זה מתבסס ובמיוחד על מגזרים מסוימים.

אורי מקלב: על הקשיים המיוחדים של ירושלים – עליהם לא נתונים מענה, מנציחים את המצב הקשה של תושביה ודברים אחרים שאנחנו לא יודעים, אולי אנחנו רק קוראים ודברים שעולים כמו כל מיני פורמולות למיניהן שמה החשיבות, מה התרומה שלהם לעיר?

אורי מקלב: "פורמולה על חומות ירושלים" – עד היום קשה לי להבין את הקשר בין הפורמולה לחומות ירושלים, מה זה מרגש?

אורי מקלב: פורמולה זה יפה ודבר מאוד מאוד בסדר, זה נותן איזה מתח מסוים, אני לא רואה הבדל אם הפורמולה הזאת נעשית על חומות יפו או על חומות ירושלים כפי שנעשתה.

אורי מקלב: על חוף הים בעיני יותר טוב, הרחובות רחבים והאפשרויות הן יותר רחבות.

אורי מקלב: אנחנו לא באים כאן בהתקפות.

אורי מקלב: אנחנו חושבים שמן הצד לבוא אלינו לתת את זה, ברצון לתת לנו את זה.

אורי מקלב: לבוא להתגאות עם הדבר הזה.

אורי מקלב: אם עושים, תבואו - - -- .

אורי מקלב: עכשיו אנחנו יודעים לאן הולך הכסף, אבל למה צריך את זה?

אורי מקלב: למה ההרגשה שאני בא לבקש כשאנחנו עושים משהו שהוא לא טוב.

אורי מקלב: עכשיו אנחנו רוצים לחשוף את הדברים הלא טובים.

אורי מקלב: אנחנו לא באים לעשות רבב, אנחנו חושבים שאם דברים לא טובים באמת מתנהלים ודברים נעשים, בואו תגידו על השולחן.

אורי מקלב: אנחנו שולחן שבאים בנפש חפצה ובעין טובה ורוצים לשמוע אתכם.

אורי מקלב: תודה.

דוד אמסלם: תודה רבה לחבר הכנסת אורי מקלב.

דוד אמסלם: ברשותך, שמוליק, אני רוצה להתחבר לנושא ולהרחיב אותו טיפה.

דוד אמסלם: תראה, העיר ירושלים יקרה לליבנו, אנחנו עבדנו הרבה שנים בעיריית ירושלים.

דוד אמסלם: אורי מקלב היה גם הרבה שנים חבר מועצת עיר וסגן ראש העיר.

דוד אמסלם: באמת העיר הזאת יקרה לליבנו לא פחות מאלה שמנהלים את העיר היום.

דוד אמסלם: צריך לזכור, אני רוצה לספר קצת על האבולוציה של התקנה.

דוד אמסלם: "תקנת ירושלים" בעצם מעוגנת ב"חוק יסוד ירושלים", לא כתוב הסכום.

דוד אמסלם: בתקופתו של אהוד אולמרט עיריית ירושלים הייתה מקבלת 120-130 מיליון שקל.

דוד אמסלם: לאחר מכן בתקופתו של אורי לופוליאנסקי הגענו עד 190 מיליון שקל בשנה שזה סכום עתק.

דוד אמסלם: היום זה 450 מיליון שקל, אני שמח על כך בגלל שירושלים זקוקה ליותר, אבל בוודאי בוודאי, אני קורא היום בבוקר שראש עיריית ירושלים אומר: "קצנו בדיבורים".

דוד אמסלם: 450 מיליון שקל זו החלטה של ראש הממשלה.

דוד אמסלם: כנראה שהוא לא מבין בסכומים, כנראה הוא חושב שזה במונופול.

דוד אמסלם: 450 מיליון שקל זה תקציב של שתי ערים במרכז, כולו.

דוד אמסלם: איך אמר אורי, יש פה בוועדה אנשים שבאים ומדברים אתך על ערים שלמות, שני מיליון שקל.

דוד אמסלם: לכן אני חושב שעם ישראל, בעצם ראש הממשלה קיבל את ההחלטה בשם עם ישראל ועל כך אני מברך אותו, זה לא שראש עיריית ירושלים קיבל את ההחלטה – אל תדאגו, הוא מקסימום יכול להביא מכספו הפרטי.

דוד אמסלם: זו החלטה של ראש ממשלת ישראל ואני מודה לו על כך.

דוד אמסלם: אני בעמדה שירושלים באמת יקרה לנו וצריך להשקיע הרבה כסף בירושלים וכמה שיותר הרי זה משובח מבחינתי.

דוד אמסלם: אני רוצה לשים את הדברים בפרופורציות.

דוד אמסלם: יש שני תקציבים משניים שמגיעים לעיריית ירושלים מעבר לתקציבים האחרים שמגיעים כמו כל הארץ.

דוד אמסלם: הם חריגים מעיריית תל אביב, חיפה, באר שבע, קריית מלאכי ודימונה.

דוד אמסלם: עיריית ירושלים מקבלת 450 מיליון שקל למענק הבירה שזה נכנס לתקציב השוטף.

דוד אמסלם: באופן בסיסי ראש עיריית ירושלים והנהלת ירושלים יכולים להחליט שב-450 מיליון שקל האלה הם קונים וופלים, ההנהלה נוסעת לחוץ לארץ.

דוד אמסלם: הוא רק צריך להעביר את זה במועצת העיר בתקציב והכול בסדר.

דוד אמסלם: כאילו פה מישהו נותן כסף ששייך לאזרחים, של תל אביב, חולון, בת ים, של כל המדינה לחזק את העיר הבירה.

דוד אמסלם: בנוסף לזה עיריית ירושלים מקבלת כהשקעה בתשתיות כ-250 מיליון שקל דרך חברה שהיא בעצם רשות לפיתוח ירושלים.

דוד אמסלם: רשות סטטוטורית שעוסקת בתשתיות, פיתוח תשתיות בעיריית ירושלים.

דוד אמסלם: כמובן שתקציבי העירייה נגזרים כמו כל עיר אחרת, זה שיש עובדים סוציאליים ויש השתתפות ממשלתית וכו' וכו'.

דוד אמסלם: למעלה מ-50% מתקציב עיריית ירושלים הוא באופן כזה או אחר בהזרמת הממשלה וזה בסדר.

דוד אמסלם: הדיון הוא לא על למה עיריית ירושלים מקבלת את הסכומים האלה.

דוד אמסלם: היא צריכה לקבל יותר.

דוד אמסלם: גם לטעמי בעיר הזאת יש שני מרכיבים שחשובים לעיר, בכל אופן זו עיר הבירה של מדינת ישראל ויש לה ערך גם היסטורי וגם לאומי, זה בפן הראשון.

דוד אמסלם: בפן השני, מתגוררים פה כמעט 800 אלף איש שהם גם אזרחים.

דוד אמסלם: הם קמים בבוקר, הם גרים פה וצריך לתת להם גם שירותים כמו תל אביב, כמו חיפה וכמו באר שבע.

דוד אמסלם: לכן ירושלים בעיקרון, אגב מזה בא "מענק הבירה", בעיקר מהנושאים הלאומיים.

דוד אמסלם: תושבים יש בכל מקום במדינת ישראל, בירושלים דווקא הדגש הוא על זה.

דוד אמסלם: אנחנו באמת בעמדה שיש הרבה מה לפתח בירושלים.

דוד אמסלם: כמו שאמרתי, ראש הממשלה, אתה זוכר שמוליק, בשנים 1997-1998, שנתיים הוא הזרים במצטבר באופן אישי למזרח ירושלים באותה נקודת זמן, כ- 350 מיליון שקל לטיפול בתשתיות במזרח ירושלים.

דוד אמסלם: אני זוכר שכל העירייה זזה כמו תזזית כדי להוציא את הכספים האלה.

דוד אמסלם: באמת הייתה השקעה בכבישים, במדרכות, בקירות תמך ובאמת בדברים שחבל על הזמן.

דוד אמסלם: באמת כמו שחבר אורי מקלב אמר, אני מתחבר לזה, ירושלים באמת, ואני לא צריך לדבר עליה הרבה ובוודאי כל לב יהודי יש לו עניין לפתח את העיר.

דוד אמסלם: אלא מאי, יש לנו מספר דברים, אחרי שהכסף מגיע לעיר יש שתי שיטות.

דוד אמסלם: כשהוא מגיע לרשות לפיתוח ירושלים לרל"י (רשות לפיתוח ירושלים) הוא צבוע, הוא צבוע לתשתיות, הוא צבוע לתאורה, הוא צבוע לפסטיבל כזה או אחר.

דוד אמסלם: כשזה נכנס, 450 מיליון שקל, וזה לא 2 מיליון, לתוך איזו מדמנה ואנחנו מסתכלים עליה מהצד ומי שגר פה בסביבה, גר בעיר וראה את ההתנהלות העירונית הוא יודע לאן הכסף הולך.

דוד אמסלם: כמה שאלות שאני רוצה לשאול אותך ולכן אמרתי שאתה השליח.

דוד אמסלם: פעם אמר לי הבוס שלי הקודם: 'כשמרביצים לנער שבא לבית הספר, זה לא שלזה שבא לו אין בכלל מה להרביץ, אז היות ואתה הוא השליח אנחנו מתייחסים אילך.

דוד אמסלם: אני רוצה לתת מספר נתונים, בשנת 2008 כידוע לכם, מי שמנהל מערכות מהסוג הזה מבין שההצעה הכי כבדה והכי פחות אפיצה, הכי פחות גמישה במערכות הציבוריות זה כוח אדם.

דוד אמסלם: קלטת עובד, הוא נהייה קבוע, מסמר בלי ראש נשאר לך ואתה תקוע אתו - - - <קריאה:> בירושלים זה מאוד חזק.

דוד אמסלם: היות ובעצם הרשויות הן עתירות כוח אדם, כפיר תקשיב קצת לנאום שלי, הן עתירות כוח אדם.

דוד אמסלם: תבדקו אותי, תראו שכמעט בכל הרשויות מרכיב השכר זה הכי גדול בתקציב העירייה.

דוד אמסלם: אנחנו, עיריית ירושלים נקלעה בשנת 2006 למשבר כלכלי קשה.

דוד אמסלם: למה היא נקלעה?

דוד אמסלם: אני ספר לכם, זה לא שהפרמטרים השתנו, העירייה אז קיבלה 150 מיליון שקל במענק הזה, היא לא קיבלה 450 שקל, זה היה לשוטף.

דוד אמסלם: החלטנו על תכנית הבראה.

דוד אמסלם: שלוש שנים אנחנו הפרשנו מעיריית ירושלים כאלף עובדים.

דוד אמסלם: מי שמימן את זה, זו הייתה תכנית של העירייה ביחד עם האוצר.

דוד אמסלם: האוצר שיפה את העירייה גם בהוצאות של העובדים.

דוד אמסלם: בכל אופן כשאתה מוציא עובדים, כשאתה מכין תכנית הבראה, אז אתה נותן סל צ'ופרים, סל פרישה.

דוד אמסלם: האוצר השתתף עם העירייה על מנת להוציא בעצם את העובדים ונחתם ההסכם.

דוד אמסלם: מצבת כוח העובדים בעיריית ירושלים, אל תיפלו, אחרי אותה תכנית הבראה שהייתה מ-2006 ועד 2008, עמדה על 6,700 עובדים.

דוד אמסלם: דרך אגב, מיד אחרי זה התחלף ראש עיר.

דוד אמסלם: ראש העיר הנוכחי קיבל את מצבת כוח אדם בירושלים עם 6,700 עובדים.

דוד אמסלם: היום מצבת כוח אדם עומדת על 9,200 עובדים.

דוד אמסלם: העיר כמעט לא גדלה, כמעט אותם מספר תושבים, לא התחדשו שכונות חדשות.

דוד אמסלם: אני מכיר את כל השכונות, אני מכיר את כל הבניינים שנבנו פה.

דוד אמסלם: אני יכול להגיד לכם שרוב העובדים שהתווספו הם לא התווספו לניקיון, לא שיפור פני העיר לגנים, פקידים.

דוד אמסלם: <קריאה:> יש שם אבטלה סמויה איומה.

דוד אמסלם: <קריאה:> איפה משרד הפנים?

דוד אמסלם: אני מסביר, פקידים.

דוד אמסלם: אני רק אספר לכם נתון קטן.

דוד אמסלם: דקה, שמוליק, אני ארצה את התשובות שלך גם לגבי הנושא של גידול כוח אדם.

דוד אמסלם: למשל מתקציב העירייה, אני אוחז תקציב עירייה, זה לא התקציב שלנו, זה תקציב רשמי של הספרים.

דוד אמסלם: תקן כוח האדם שעמד בלשכת ראש העיר בשנת 2008 על-7.5 תקנים.

דוד אמסלם: זה לפי ספרי העירייה.

דוד אמסלם: זה צילום של ספר תקציב העירייה.

דוד אמסלם: ספר התקציב העירוני, בתקציב 2015 התקן עומד על 17 עובדים ועוד שניים שעתיים.

דוד אמסלם: זאת אומרת, 19 תקנים.

דוד אמסלם: תזכרו, זו אותה עיר, לא גדלה שום שכונה בעיר, לא נבנתה שכונה בסדר גודל של: רמות, גילה וכדומה.

דוד אמסלם: הייתה התפתחות, בכלל ההתפתחות ב-8 שנים האחרונות היא מאוד איטית בלי שום קשר לכלום.

דוד אמסלם: לכן בעצם יש פה גידול לא סביר.

דוד אמסלם: מבחינה תקציבית איך זה מתורגם – 1.914 מיליון לשנת 2008 ל-6 מיליון ב-2015.

דוד אמסלם: <קריאה:> עבור מה?

דוד אמסלם: אמרתי, עובדים.

דוד אמסלם: לשכה, עובדים.

דוד אמסלם: זה לשכת ראש העיר בלבד.

דוד אמסלם: כנ"ל סעיפי יועצים.

דוד אמסלם: דרך אגב, עכשיו הכנתם תכנית עם "פורטר", סתם מעניין אותי כמה שילמתם לו.

דוד אמסלם: הצגתם לממשלה תכנית, הבאתם איזה מישהו מאמריקה.

דוד אמסלם: כנראה בארץ לא יודעים להכין בתכנית אז שילמתם לו, הבנתי איזה סכום עצום.

דוד אמסלם: הייתי רוצה לדעת כמה כסף אתם שילמתם למר פורטר כדי שיכין לכם תכנית.

דוד אמסלם: <קריאה:> וקדמה לזה נסיעה של - - -

דוד אמסלם: בבקשה לא להפריע לי.

דוד אמסלם: לכן בעצם, תראו אנחנו באים מהזווית הזו.

דוד אמסלם: אנחנו בעצם מתכוונים לשמוע ניתוח מהעירייה כדי להבין לאן ה-450 מיליון שקל הלכו.

דוד אמסלם: כמו שאמרתי מדוע בעצם התקנים גדלו בהיקפים האלה, בגלל שזה הכסף המרכזי.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני מעריך ש-1,200 איש בערך זה הגידול הזה, או 450 מיליון שקל, אני מעריך ש-1,200 או 1,500 איש זה בערך התקציב שלהם ברמת השכר וזה מתקרב לזה.

דוד אמסלם: לכן שמוליק אני הייתי רוצה לדעת ממך כמה פרטים ברשותך: כמה כיתות לימוד חסרות בעיריית ירושלים?

דוד אמסלם: כמה ילדים לומדים בקרוואנים ובמכולות?

דוד אמסלם: ואני מתכוון עכשיו גם לחינוך הלא רשמי, כמה כסף בעצם הושקע בריבוד הכבישים בשכונות?

דוד אמסלם: כמה כסף מושקע בגנים הציבוריים הלא בטיחותיים, כמה כסף מושקע בתשתיות במזרח ירושלים וכמה בעצם עובדים נוספו למחלקת הגינון ולאגף התברואה בעיר.

דוד אמסלם: בבקשה הבמה אליך.

<שמוליק זליגמן: יש פה סדרה שלמה של שאלות.

<שמוליק זליגמן: בסדר.

<שמוליק זליגמן: אני רוצה להתחיל בדקה להסביר על תקציב העירייה.

<שמוליק זליגמן: קודם כל למי שמעניין אותו, תקציב העירייה מפורסם באינטרנט, שקוף, סעיף סעיף, דברי הסבר, אפשר לעשות חיתוכים של אקסל, יש שם תת ערכים מתקדם.

<שמוליק זליגמן: תבדקו, באתר עיריית ירושלים אפשר לקבל את כל המידע.

<שמוליק זליגמן: "מענק הבירה" – קודם כל חשוב חבר הכנסת אמסלם, קצת קשה לי להגיד, אבל בסדר - - -

דוד אמסלם: תקרא לי דודי.

<שמוליק זליגמן: דודי - - -

אורי מקלב: גם לו קשה, הוא כל הזמן אומר "אנחנו עשינו, אנחנו פעלנו" גם לו קשה וזה בסדר.

<שמוליק זליגמן: "מענק הבירה", קודם כל זה בתקציב השוטף.

<שמוליק זליגמן: חבר הכנסת מקלב תכף נדבר על כיתות לימוד ודברים שקושרים לתשתיות.

<שמוליק זליגמן: "מענק הבירה" בא לפתור מצוקה בתקציב השוטף של עיריית ירושלים.

<שמוליק זליגמן: בתקציב השוטף, אתם יודעים שכל שנה אנחנו נמצאים כמו הרבה רשויות, אבל ירושלים במיוחד, אנחנו בונים את תקציב ההוצאה, תקציב ההכנסה – יש פערים אדירים.

<שמוליק זליגמן: למה יש פערים אדירים, חלק גדול בגלל המדינה.

<שמוליק זליגמן: מה זה המדינה, העלו את שכר המינימום, אם העלו את הסכמי השכר, אם העלו את היטל ההטמנה שעכשיו יש בג"צ לבטל אותו, אבל לא ניכנס לזה.

אורי מקלב: זה לא במיוחד לירושלים, זה לכולם.

<שמוליק זליגמן: נכון, אבל בירושלים זה מתורגם לסכומים אדירים.

<שמוליק זליגמן: אנחנו מגיעים למצב, ארנונה, אתם מכירים את הארנונה בירושלים, יש הנחות רבות בארנונה.

דוד אמסלם: כמה אתם גובים על מטר ארנונה בירושלים בממוצע?

<שמוליק זליגמן: תלוי אם זה לדיור, לעסקים - - -

דוד אמסלם: לדיור.

<שמוליק זליגמן: 70-80, לא זוכר סכום מדויק.

דוד אמסלם: לדעתי זה גובה הארנונה הכי גבוה בארץ.

<אתי ירדן: אני ירושלמית חדשה, זה בסביבות 9 שקלים למטר, זה מטורף, זה חסר תקדים.

דוד אמסלם: אני רוצה להגיד שאני עושה עבודה על הארנונה, עוד מעט תראו.

דוד אמסלם: על פניו אני אומר לך שאחד מהתעריפים הגבוהים בארץ זה בירושלים.

<שמוליק זליגמן: נכון.

<שמוליק זליגמן: חבר'ה אל תשכחו דבר אחד, לא נרחיב על זה שיש שיטות מדידה שונות.

<שמוליק זליגמן: אנחנו מודדים נטו, אתה גר מעלה אדומים אתה עובד עם ברוטו.

<שמוליק זליגמן: תבדוק את הפערים תראה שהפערים הם הרבה פחות.

דוד אמסלם: אני עושה על זה עבודה.

<שמוליק זליגמן: מעולה, באמת הגיע הזמן.

<שמוליק זליגמן: בכל מקרה יש הנחות רבות.

<שמוליק זליגמן: אוכלוסיית ירושלים היא לא אוכלוסיות - -

אורי מקלב: מה אחוז ההנחות מסך כל החיובים?

אורי מקלב: 2.5% - - -

<שמוליק זליגמן: לא.

אורי מקלב: אלו נתונים - - -

דוד אמסלם: שמוליק, דבר מאוד חשוב.

דוד אמסלם: אני אומר שבסוף כשאנחנו מדברים על התושבים תזכור שבסך הכול רוב הבעיות שיש בירושלים יש אותן בדימונה, בצפת וכדומה.

דוד אמסלם: זאת אומרת שגם שם יש אנשים עם הנחות, גם שם מדדים, שכר המינימום עולה כנראה גם שם.

דוד אמסלם: אז בוא נייחד את הסיפור של הירושלמים, מה קורה דווקא בירושלים.

דוד אמסלם: אגב, הם לא מקבלים שום מענק.

<שמוליק זליגמן: קודם כל הם מקבלים מענקי איזון.

דוד אמסלם: לא כולם.

<שמוליק זליגמן: הרשויות שדיברת עליהן הן מקבלות.

<שמוליק זליגמן: אני לא בא לייצג רשויות אחרות.

<שמוליק זליגמן: אני מדבר על ירושלים.

<שמוליק זליגמן: ירושלים גם העיר החרדית הגדולה ביותר, העיר הכללית הגדולה ביותר והעיר עם האוכלוסייה הערבית הגדולה ביותר - - -

אורי מקלב: כל תושב בבני ברק ובמודיעין עילית ובביתר מקבל סל תרבות שהוא הרבה יותר מעיריית ירושלים.

אורי מקלב: אתה משתמש בילדים האלה, אתה בא לממשלה ואומר יש לי כך וכך ילדים בחינוך החרדי ואתה לא נותן להם שום דבר.

<שמוליק זליגמן: כשאנחנו בונים את התקציב אנחנו נמצאים בשוקת שבורה, בחוסר של סכומים אדירים שאנחנו לא יכולים לגשר עליהם.

<שמוליק זליגמן: מה שעוזר לנו לגשר זה "מענק הבירה".

דוד אמסלם: בעבר איך גושר הנושא?

<שמוליק זליגמן: תמיד היינו מגרדים.

<שמוליק זליגמן: היו שנים שהיינו מקצצים, אתה זוכר שהיו שנים, בימי אולמרט להזכירך, אתה דיברת על 130 מיליון – היה גם מענק איזון שעיריית ירושלים קיבלה – סה"כ היה 270 מיליון.

<שמוליק זליגמן: ביטלו לנו את מענק האיזון, אנחנו עומדים בנוסחאות של גדיש שכתוב במפורש 'ירושלים מעבר לכל נוסחה אפשרית' וזה נכון.

<שמוליק זליגמן: לכן החליטו "מענק הבירה" יהיה המענק של עיריית ירושלים.

<שמוליק זליגמן: לכן אני אומר רובו ככולו של "מענק הבירה", קודם כל הוא נותן לנו לגשר על החוסר בין תקציב של ההכנסות לבין תקציב ההוצאות.

<שמוליק זליגמן: אם נשארה יתרה היא מחולקת.

<שמוליק זליגמן: זה בדיוני תקציב כמו בכל מקום מסודר.

<שמוליק זליגמן: זה מגיע לדיוני וועדת כספים, מועצת העיר - - -

דוד אמסלם: את זה הבנו, שמוליק.

דוד אמסלם: תראה אני אגיד מילה אחת, עד עכשיו הכול בסדר.

דוד אמסלם: גם אם ניתן לעיריית ירושלים עוד שני מיליארד אז תמיד ההוצאות תהיינה בסוף מאוזנות- - -

<שמוליק זליגמן: לא, כי אם תיתן לי שני מיליארד אתה תבוא תבקש ממני: 'מה תעשה עם השני מיליארד דברים חדשים' וזה בסדר.

<שמוליק זליגמן: חשוב לי להגיד לכם ש"מענק הבירה" זה חלק מתקציב ההכנסות.

<שמוליק זליגמן: בסיס הכנסות עיריית ירושלים, כמו שאמרת: יש לי ארנונה, יש לי הכנסות מחינוך, מרווחה ו"מענק בירה" – זה לא אחד צבוע כנגד זה.

<שמוליק זליגמן: זה לא עובד כך.

<שמוליק זליגמן: יש תקציב הכנסות שהסעיף המרכזי בו הוא "מענק הבירה" - - -

דוד אמסלם: ברור שעיריית ירושלים התרגלה שזה תקציב הכנסות שלה.

דוד אמסלם: אנחנו מבינים.

<שמוליק זליגמן: המדינה הבינה את המשמעות של זה.

דוד אמסלם: אין לי בעיה.

דוד אמסלם: להפך, אמרתי שאני בעמדה להגדיל את המענק איפה שצריך.

דוד אמסלם: אני עכשיו שאלתי שאלה פשוטה 'לאן המקורות'.

דוד אמסלם: אני אומר שמשנת 2007 כשהיית תכנית ההבראה העירייה תפקדה וגם לפני כן, שנים.

דוד אמסלם: עיריית ירושלים לא התחילה לפני 7 שנים.

דוד אמסלם: אז בעצם הבאנו את העירייה לאיזון תקציבי.

דוד אמסלם: תראה, תכנית הבראה באה כתוצאה מזה שלא היה איזון תקציבי.

דוד אמסלם: הייתה אז תכנית שבעצם התחלנו אתה, גררנו אותה שלוש שנים, הבאנו אותה לאופטימום שלה ובזה התכוונו להתקדם קדימה.

דוד אמסלם: יש גידול של מעל 1,500 עובדים.

דוד אמסלם: אתה יכול להסביר לנו לאן?

דוד אמסלם: לאיפה?

<שמוליק זליגמן: אני אסביר.

<שמוליק זליגמן: קודם כל אני רוצה להגיד לכם משהו, יסכימו אתי גם חבריי בשלטון המקומי - - -

דוד אמסלם: טעיתי ב- 1,000, 2,500 נוספו.

<שמוליק זליגמן: אני אסביר.

<שמוליק זליגמן: רק לפני כן, חבר'ה, לאזן תקציב זה הכי קל, אפשר לקזז את כל תקציב העירייה.

<שמוליק זליגמן: אפשר להיות מאוזנים.

<שמוליק זליגמן: בלי לתת שירות לתושב, אני אומר שאפשר להיות מאוזנים.

<שמוליק זליגמן: לשבת רגל על רגל במשרדים, לא לנקות, לא לעשות פעולות ספורט, לא תרבות ונהייה מאוזנים ונקבל את פרס מנכ"ל משרד הפנים.

<שמוליק זליגמן: זה אפשרי.

דוד אמסלם: אני רוצה להסביר משהו.

דוד אמסלם: אתה מדבר עם בנאדם שמכיר את העירייה.

דוד אמסלם: ברור לך לחלוטין למה הורדנו בעצם את מצבת כוח אדם.

דוד אמסלם: יכולנו אגב לגבות ארנונה, לתת לאנשים רק משכורת ולהגיד לתושבים 'חבר'ה אין לנו כסף, נגמר הכסף'.

דוד אמסלם: אנחנו בעצם רצינו לשחרר כסף לפעולות, הרי זו הבעיה ולכן קיצצנו את הסיפור הקשיח שזה כוח אדם, הורדנו אותו.

דוד אמסלם: אגב, זה לב העניין.

דוד אמסלם: אתה יודע, אם הוא עשה פורמולה כן או לא עוד 4 מיליון, זה פחות מעניין אותי.

דוד אמסלם: אני בא אל לב העניין, סיפור של גידול 2,500 עובדים במצבת כוח אדם זה דבר שלדעתי לא קרה במדינת ישראל מעולם.

דוד אמסלם: אין גוף שאני מכיר שגדל, בטח לא ציבורי ששום פרמטר לא השתנה סביבו.

דוד אמסלם: זה לא שעיריית ירושלים קלטה עוד חצי מיליון עולים.

דוד אמסלם: פחות או יותר זו אותה אוכלוסייה.

דוד אמסלם: אמרתי, רשת הכבישים פחות או יותר אותו דבר, השטח המוניציפאלי אותו דבר, לא גדל.

דוד אמסלם: בוודאי ש-450 מיליון האלה שאם לא היה אותם, אם היו 300 אני מניח שלא היו 2,500 עובדים אלא היו 1,000.

דוד אמסלם: אנחנו חושבים שהכסף מנותב, הציבור בארץ.

דוד אמסלם: ראש הממשלה מתוקף תפקידו בעצם מייצג את כלל הציבור במדינת ישראל, הוא מזרים כסף לירושלים בהנחת עבודה שעיריית ירושלים לוקחת למקומות הנכונים.

דוד אמסלם: לאן, לפי תפיסתי אלא אם תסביר לי שזה לא ככה, מבנה חינוך וגם אם זה - - -

<שמוליק זליגמן: אגב זה - - -

דוד אמסלם: לא קשור, אתה יודע שגם מהשוטף מותר לך להשתמש בהשקעות.

דוד אמסלם: אין בעיה.

דוד אמסלם: להפך, זו המצאה איך לא להשתמש, אבל הפוך.

דוד אמסלם: אני אומר, יש ריבוד כבישים שאפשר להשתתף בשוטף, יש הרי ימבה של צרות בעיר הזאת.

דוד אמסלם: מה עושים, מקבלים 450 מיליון, מגייסים 2,500 עובדים שרובם לא עובדי ניקיון ולא עובדי תברואה ולא עובדי שפע, אין מושג, אלו רק פקידים שמסתובבים אי אם.

דוד אמסלם: כל מנהל גדול צריך גם פקידה, צריך עוד כמה פקידות וצריך פה וצריך שם וככה בעצם כל העסק הזה מתנפח.

דוד אמסלם: בסוף אומרים לנו: 'חבר'ה, אין לנו כסף לפעולות'.

<שמוליק זליגמן: דודי, בוא נדבר על כוח אדם.

<שמוליק זליגמן: קודם כל הנתונים שיש לך, אני לא יודע מאיפה יש לך 6,700.

<שמוליק זליגמן: צריך להבדיל בין תקנים לעובדים.

<שמוליק זליגמן: עובדים, יש עובדים בחצי משרה.

<שמוליק זליגמן: צריך להשוות - - -

דוד אמסלם: כמה עובדים יש לנו היום בעירייה?

<שמוליק זליגמן: מה שנתת, 9,000 – זה סדר גודל, אבל תקנים בעירייה יש היום 8,000 תקנים.

<שמוליק זליגמן: ה-6,700 שאתה משווה, קודם כל זה לא מול 9,000.

<שמוליק זליגמן: זה מול – יופי.

אורי מקלב: כמה היה בשנת 2009?

<שמוליק זליגמן: 6,700.

אורי מקלב: וכמה עובדים?

<שמוליק זליגמן: אני לא יודע להגיד לך, אבל תקנים, אל מול תקנים.

<שמוליק זליגמן: אל תבדוק עובדים כי זה משתנה.

<שמוליק זליגמן: עכשיו נסביר מאיפה הגידול.

<שמוליק זליגמן: חברים, אני רוצה להגיד לכם, כל שנה אנחנו גדלים במעבר, בתחילת שנת הלימודים.

<שמוליק זליגמן: עכשיו התחילה שנת לימודים לפני כחודשיים, משרות ייעודיות של מורים בעל יסודי, סייעות לגננות, שרתים, סייעות שאתם מכירים – שמקבלים חלק מהתקצוב – גדלנו ב-350 משרות, תקנים.

<שמוליק זליגמן: 350, שנה אחת.

<שמוליק זליגמן: זה דבר שחוזר על עצמו כל שנה.

<שמוליק זליגמן: אתם לא מצפים שאנחנו לא נפתח גנים, אתם לא מצפים שאנחנו עכשיו לא נפתח בתי ספר במזרח העיר.

אורי מקלב: יש ירידה דרמטית - - -

<שמוליק זליגמן: רגע.

<שמוליק זליגמן: רגע.

<שמוליק זליגמן: שנייה אני אדבר על מזרח ירושלים.

<שמוליק זליגמן: עיקר הגידול זה תקנים ייעודים בחינוך, קצת ברווחה ואיפה שהוספנו, את זה אתה מכיר, זה בתברואה.

<שמוליק זליגמן: בתברואה, כדי לשפר את רמת הניקיון הוספנו בשנים האחרונות קרוב ל-200 עובדים – זה עובדים במימון עירוני מלא.

<שמוליק זליגמן: אבל עיקר הגידול בתקנים זה תקנים ייעודיים.

<שמוליק זליגמן: אין מצב שאנחנו לא קולטים תקנים ייעודיים.

<שמוליק זליגמן: לא ברווחה ולא בחינוך, אין מצב כזה.

<שמוליק זליגמן: זה לא היה גם בתכנית ההבראה ובטח לא היום.

<שמוליק זליגמן: הרב מקלב, עכשיו אני מדבר על החינוך החרדי.

<שמוליק זליגמן: החינוך החרדי זה זרם מוכר שאינו רשמי.

<שמוליק זליגמן: אני לא אתן לך הרצאות, אתה מכיר את זה עוד מהימים שהיית אצלנו.

<שמוליק זליגמן: אנחנו לא מעסיקים את המורים.

<שמוליק זליגמן: אנחנו מתקצבים, אנחנו תומכים, אנחנו שוכרים מבנים, אנחנו משפצים.

<שמוליק זליגמן: אנחנו לא מעסיקים אנשי הוראה.

אורי מקלב: אז איך יש גידול בתקנים?

<שמוליק זליגמן: אנחנו מסבירים.

<שמוליק זליגמן: אם נפתחו עכשיו בתי ספר חדשים במזרח העיר, ואם עכשיו נפתחו 40 כיתות חדשות גם במגזר החרדי.

<שמוליק זליגמן: בגנים אתה יודע שאנחנו מעסיקים את הסייעות.

<שמוליק זליגמן: אם נפתח בציבור הכללי עוד 20 גנים ובחינוך המיוחד עוד 20 גנים - - -

אורי מקלב: מעסיקים או לא מעסיקים?

אורי מקלב: עכשיו מנסים לפטר 120 סייעות.

אורי מקלב: אתה יודע שהיה דיון על זה.

אורי מקלב: פעלנו מאוד מאוד כאן בכנסת בשיתוף פעולה משולב של כמה ועדות, גם שר החינוך וגם יושב ראש וועדת החינוך וגם גורמי חברי הכנסת שפעלו.

אורי מקלב: עדיין הם נמצאים, אבל אתם מבחינת

אורי מקלב: כם שלחתם מכתב פיטורין.

אורי מקלב: רציתם להעביר למקומות אחרים שהם לא עבדו עשרות שנים.

<שמוליק זליגמן: בעניין של המוכר שאינו רשמי, נמצאת כאן היועצת המשפטית של השלטון המקומי, אתה זוכר את זה עוד מימי "חוק נהרי" וזה חזר, זה אופרציה.

<שמוליק זליגמן: לו היו הם רשמיים הייתי קולט את כולם ומוסיף מאות עובדים.

<שמוליק זליגמן: לכן אני אומר, סייעת שנייה – נכון שאתם אישרתם סייעת שנייה.

<שמוליק זליגמן: אני רוצה - - -

דוד אמסלם: אני שואל שאלה פשוטה, בוודאי שלא חשבתי שכל התקנים, לפחות שרשומים אצלי כאן, 9,200.

דוד אמסלם: אמרתי, גם שם זה 6,700 עובדים אז תעשה את הפרופורציות, אבל בגדול הייתי רוצה לקבל ממך נתונים.

דוד אמסלם: לא עכשיו, אין לך אותם.

דוד אמסלם: קח שבוע, שלח לנו.

דוד אמסלם: לפני שאנחנו מצביעים על התקציב בעניין תיתן לנו בעצם את מצבת כוח האדם משנת 2008.

דוד אמסלם: אנחנו רוצים איזה קטע יחסי, קטע השוואתי של 2007 מול 2015 שזה יהיה מוחלק לפי ייעודי, מה לא ייעודי ומאיפה בא הגידול הלא ייעודי.

דוד אמסלם: הייעודי, עזוב.

דוד אמסלם: איך אני אומר, 'הממשלה משלמת קח'.

<שמוליק זליגמן: הלוואי, אם היא הייתה משלמת לי 100%.

<שמוליק זליגמן: היא משלמת וחשוב שתדעו את זה - -

דוד אמסלם: משלמת 80%, 70%, 90% - לא חשוב.

דוד אמסלם: אני אומר בגדול.

דוד אמסלם: הממשלה משלמת, העירייה מוסיפה matching אין לי בעיה.

דוד אמסלם: אני לא פה מדבר על התקציב, כרגע אני מדבר על העובדים.

דוד אמסלם: מה שייעודי אין בעיה.

דוד אמסלם: לנו חשבו לדעת מספר מצבת כוח האדם הלא ייעודית שהייתה אז מול הלא ייעודית עכשיו ולאן הלכו התקנים.

דוד אמסלם: הרי ברור שחלק מהתקנים שהקראתי, למשל עשרה תקנים בגידול, זה 7 מול 19, 12 תקנים – זה פי שלוש - -

<שמוליק זליגמן: נסביר את זה.

<שמוליק זליגמן: המשרות בלשכת ראש העיר, זה בדוק ונביא לכם גם אסמכתאות, לא גדלו ולו בתקן אחד.

<שמוליק זליגמן: מה שקרה, היו תקנים שישבו בלשכת ראש העיר שהיו ביחידה אחרת שנקראת "מזכירות כללית" – אתה מכיר את ה"מזכירות הכללית" בעירייה – בשנת 2008-9 עשינו סדר, העברנו את התקנים.

<שמוליק זליגמן: זה כתוב בספר, אפשר לראות, זה כתוב שחור על גבי לבן וגם הצגנו את זה למשרד הפנים.

דוד אמסלם: לא הבנתי.

<שמוליק זליגמן: כשאתה רואה היום גידול של עשרה תקנים בלשכת ראש העיר, זה מה ששאלת, אלו תקנים שהיו בעבר והיו מתוקצבים ביחידה אחרת, יחידת תקציב שנקראת "מזכירות כללית".

<שמוליק זליגמן: עשינו את הסדר הנכון כי הם יושבים בלשכת ראש העיר והעברנו אותם.

דוד אמסלם: אתה אומר שמספר היועצים שיש היום זה אותו מספר שהיה לאורי, זה אותו דבר?

<שמוליק זליגמן: עובדי עירייה.

דוד אמסלם: כן, עובדי עירייה.

<שמוליק זליגמן: אותו דבר.

<שמוליק זליגמן: אנחנו נביא לך את הרשימות.

<שמוליק זליגמן: משרד הפנים שאל אותנו - - -

דוד אמסלם: אני מכיר את האנשים בשמות.

<שמוליק זליגמן: דודי, אנחנו נביא לכם.

<שמוליק זליגמן: ביקשת שנביא לך בעוד שבוע-שבועיים, נביא לך רשימות לאורך השנים.

דוד אמסלם: אתה מפתיע אותי בגלל שאני מכיר את הדמויות.

<שמוליק זליגמן: גם אני מכיר, לא רק מכיר אני יודע מה מסתתר אחרי, מי זה הבנאדם.

<שמוליק זליגמן: יכול להיות שיש אנשים שהיו אצל לופוליאנסקי אבל הם היו כנראה "דני דין", לא ראינו אותם ואתה יכול לראות ואנחנו ניתן לך את הנתונים.

<שמוליק זליגמן: יותר מזה, למשרד הפנים, למנהלי המחוז לדורותיהם הצגנו כל שנה.

<שמוליק זליגמן: תמיד נשענו - - -

דוד אמסלם: אתה יודע מה, אני אלך הפוך.

דוד אמסלם: למה, בא לי שאלה יותר.

דוד אמסלם: לשכת ראש העיר היא אותו גודל או שגם פה אני טועה?

<שמוליק זליגמן: הלשכה עצמה?

דוד אמסלם: כן.

<שמוליק זליגמן: עברה שיפוץ וגדלה.

דוד אמסלם: שאלתי אם גדלה במטרז', בכמה לדעתכם?

<שמוליק זליגמן: גדלה.

דוד אמסלם: בכמה, פי שלוש, פי ארבע?

<שמוליק זליגמן: פי שתיים.

דוד אמסלם: פי שתיים?

דוד אמסלם: לדעתי פי שלוש לפחות.

דוד אמסלם: עכשיו, יש שם חדרים, יושבים שם אנשים.

דוד אמסלם: לפני כן איפה האנשים האלה ישבו?

דוד אמסלם: לא הייתה?

דוד אמסלם: הייתה לשכת ראש עיר עם ארבעה חדרים, היום יש בה חמישה עשר חדרים.

<שמוליק זליגמן: לא.

<שמוליק זליגמן: אתה שוכח שהקומה לא השתנה.

<שמוליק זליגמן: גודל הקומה לא השתנה.

<שמוליק זליגמן: גודל הקומה בכיכר ספרא לא השתנה.

<שמוליק זליגמן: - - -

דוד אמסלם: הוציאו חמישה סגנים שישבו באותה קומה, העבירו אותם קומה או שכרו להם כנראה מבנים אחרים והשתלטו על הקומה.

דוד אמסלם: זה הוא זה.

<שמוליק זליגמן: ביקשתם תוך שבוע.

<שמוליק זליגמן: אנחנו ניתן לכם נתונים.

<שמוליק זליגמן: <קריאה:> בלשכת המנכ"ל יש מקלחת ושירותים - -

<שמוליק זליגמן: סליחה, מי את?

<שמוליק זליגמן: אני לא מכיר אותך.

<שמוליק זליגמן: <קריאה:> אני תושבת ירושלים חדשה.

<שמוליק זליגמן: בוא נתקדם.

<שמוליק זליגמן: את ראית של מנכ"לים של רשויות אחרות במה הם יושבים?

<שמוליק זליגמן: כנראה שלא ראית.

<שמוליק זליגמן: חבר'ה, אנחנו בעיר הבירה.

<שמוליק זליגמן: אנחנו עוסקים בלשכת מנכ"ל בעיר הבירה, הוא מארח שם - - -

דוד אמסלם: זה לב העניין.

דוד אמסלם: דרך אגב, מדובר בכספי ציבור.

דוד אמסלם: זה לא כסף פרטי של אף אחד.

<שמוליק זליגמן: נכון, אלה נבחרי ציבור.

דוד אמסלם: לשכת ראש הממשלה לא נראית כמו לשכת ראש עיריית ירושלים.

דוד אמסלם: אני הייתי אתמול בדימונה.

דוד אמסלם: אני מכיר את לשכת המנכ"ל הזאת, ביליתי בה מאות שעות, אלפי שעות - - -

<שמוליק זליגמן: בעיריית ירושלים?

דוד אמסלם: כן.

דוד אמסלם: בוודאי לפני השיפוץ.

דוד אמסלם: אני היום בכנסת, אין לנו לשכה כזאת, אתה מבין, עוד לפני השיפוץ.

דוד אמסלם: אני הייתי אצל ראש עיריית דימונה, הייתי בשוק מהלשכה שלו.

דוד אמסלם: - - -

<שמוליק זליגמן: מה, שהיא מפוארת?

דוד אמסלם: עזוב, אני לא מצפה שאתה תיתן לי את התשובה הזאת.

דוד אמסלם: אני מכיר את הלשכה.

דוד אמסלם: אני חושב שאם היו משפצים את לשכת שר התחבורה עכשיו במיליון שקל כל המדינה הייתה עומדת על הרגליים.

דוד אמסלם: היו מביאים את כל הטלוויזיות לשם אם הוא היה מחליף רק שטיח.

דוד אמסלם: אתה מדבר איתי על שיפוץ של כמעט מיליון וחצי שקל ואתה מספר לי שהלשכה הייתה עלובה.

דוד אמסלם: זה בניין חדש בין עשרים.

דוד אמסלם: רוב הבניינים אגב הם בני חמישים-שישים.

דוד אמסלם: בואו נתקדם.

<אתי ירדן: ולשכת המנכ"ל ב- - -

דוד אמסלם: עזבי, לא משנה.

דוד אמסלם: זה משהו אחר.

דוד אמסלם: בואו נתקדם.

<אתי ירדן: זה אותה דבר.

<אתי ירדן: זו אותה זחיחות.

<אתי ירדן: הזחיחות בעיריית ירושלים - - -

דוד אמסלם: שמוליק, בוא אני אגיד לך משהו.

דוד אמסלם: בסוף הדברים הם בקטנות האלה.

דוד אמסלם: הציבור, איך אמרת, מערבבים אותו בתקנים, הוא לא יודע.

דוד אמסלם: מורחים לו את זה כשהוא רואה שיפוץ לשכה, כשהוא רואה פורמולה, כשהוא רואה גידול בתקני ראש העיר.

דוד אמסלם: הרי שם אתה בודק את הדברים.

דוד אמסלם: אתה לא בודק את זה כל כך באגף התברואה אז אתה אומר לא מוצדק.

דוד אמסלם: מדובר בכסף גדול שמוזרם לעסק ציבורי.

דוד אמסלם: אני חושב שזה לגיטימי ומאוד מתבקש.

דוד אמסלם: דרך אגב, בכל נושא כשאנחנו עושים בו פה דיון שיש דבר כזה, אנחנו עושים עליו דיון.

דוד אמסלם: כסף ציבורי, עיריית ירושלים כשמישהו בא ונותן כסף פרטי מה אכפת לנו, כסף ציבורי שמוזרם צריך להיות עליו פיקוח לאן הולך.

דוד אמסלם: לא יכול להיות שיש איזה בור, זורקים עליו בפנים 450 מיליון שקל ואומרים תערבב, לא משנה.

דוד אמסלם: לא יכול להיות, אני לא מכיר דבר כזה באף מקום במדינה.

דוד אמסלם: דרך אגב, אין משרד ממשלתי אחד, אני מספר לך, שר התחבורה ישב כאן קודם, הוא רוצה להחליף כיסא הוא לא יכול, הוא רוצה להביא עוד רבע מזכירה – אין דבר כזה.

דוד אמסלם: צריך להתקשר לחשב והחשב מתקשר לנציבות שירות המדינה.

דוד אמסלם: 450 מיליון שקל נזרקים ואתה עונה לה 'ראית לשכה, מיליון שקל'.

דוד אמסלם: זו תשובה, זה נשמע לך הגיוני?

<שמוליק זליגמן: אתה ביקרת בלשכה, דודי?

<שמוליק זליגמן: לא היית בלשכה החדשה.

דוד אמסלם: אני מכיר את הלשכה, לא היית צריכה שום שיפוץ.

<שמוליק זליגמן: תבקר את החדשה ותגיד אם זה משהו - - -

דוד אמסלם: בכסף.

דוד אמסלם: הושקע שם כמעט מיליון שקל לפי מה שקראתי בעיתון.

דוד אמסלם: זה נשמע לך סביר?

<שמוליק זליגמן: פחות.

דוד אמסלם: 900 אלף, אני אומר לך שיותר, אבל לא חשוב.

<שמוליק זליגמן: פחות.

דוד אמסלם: אני שואל שאלה פשוטה.

דוד אמסלם: נשמע סביר והגיוני שפקיד שככל שיהיה משפץ את לשכתו במיליון שקל?

דוד אמסלם: צריך מזגנים, מקלחות, אללה ועבדאללה?

דוד אמסלם: אני לא מכיר לשכות ראש עיר בכלל עם מקלחת.

דוד אמסלם: הרי אני מסתובב, עכשיו בוועדה אני הולך.

דוד אמסלם: כל שבוע יש לי ראש עירייה אחר שאני הולך אליו.

דוד אמסלם: דרך אגב, הייתי בקריית שמונה, הזדעזעתי איפה יושב ראש העיר ואיפה יושבת המליאה.

דוד אמסלם: אני הייתי בשוק.

דוד אמסלם: לא חשוב, אני מספר לך מה מפריע בקטע הציבורי.

דוד אמסלם: בסוף קטע הציבורי אלה הדברים שמפריעים.

דוד אמסלם: בבקשה שמוליק.

<שמוליק זליגמן: הרב מקלב דיברת על כיתות לימוד.

<שמוליק זליגמן: כיתות לימוד לא שייכות לתקציב הרגיל, זה תקציב פיתוח.

<שמוליק זליגמן: ראש העיר הקים עכשיו מינהלת בחברת מוריה, בטח אתה מכיר את זה.

<שמוליק זליגמן: עכשיו המטרה שלה בשנים הקרובות היא לבנות 2,000 כיתות לימוד גם מגזר הערבי.

דוד אמסלם: כמה חסרות?

דוד אמסלם: א', אני עניתי לך לגבי הסיפור של הפיתוח.

דוד אמסלם: אני עניתי לך.

דוד אמסלם: עיריות עשירות- - -

<שמוליק זליגמן: אנחנו לא עירייה עשירה.

דוד אמסלם: הסברתי, עירייה עשירה לוקחת את זה מהשוטף, היא לא צריכה לקחת את זה הלוואה מהבנק.

דוד אמסלם: בשביל מה היא צריכה הלוואה?

דוד אמסלם: היא משלמת עליה ריביות, היא משלמת עליה.

דוד אמסלם: עיריית ירושלים ועוד עיריות לוקחות הלוואות מהבנקים, זה - - -

<שמוליק זליגמן: במקרה הזה זה מימון ברובו של משרד החינוך.

דוד אמסלם: אנחנו מסכימים.

דוד אמסלם: אני שואל שאלה, דרך אגב מותר לעירייה והיא גם צריכה להפנות חלק מהמשאבים מעבר למה שהממשלה נותנת גם לנושאים האלה.

דוד אמסלם: אם ילד לומד בקרוואן, הוא לא צריך ללמוד בקרוואן.

<שמוליק זליגמן: נכון.

דוד אמסלם: אם הוא לומד בקונטיינר, אגב אני ראיתי ילדים שלומדים בקונטיינרים, לא קרוואנים.

דוד אמסלם: קונטיינרים מהנמל שעשו להם רק חלונות.

דוד אמסלם: ילדים קטנים - -

אורי מקלב: בשתי קומות.

דוד אמסלם: למה קרוואנים?

דוד אמסלם: כמה קונטיינרים יש בעיר ירושלים שאתה מכיר?

<שמוליק זליגמן: אני לא יודע.

<שמוליק זליגמן: אני לא יודע קונטיינרים.

<שמוליק זליגמן: מבנים ניידים יש הרבה.

אורי מקלב: מכולות.

<שמוליק זליגמן: אני לא יודע.

דוד אמסלם: זה נקרא מבנים ניידים.

דוד אמסלם: חלק ככה וחלק ככה.

<שמוליק זליגמן: אנחנו מודעים, ובאמת נעשה מאמץ אדיר בשנתיים האחרונות.

<שמוליק זליגמן: זה לא פשוט לבנות 2,000 כיתות לימוד, זה פרויקט לא פשוט ואני לא מדבר מבחינה תקציבית.

<שמוליק זליגמן: מבחינה תקציבית: משרד החינוך, הרשאות.

<שמוליק זליגמן: זו סוגיה אחרת ואני לא נכנס אליה.

<שמוליק זליגמן: אבל מבחינת שטחים, ותב"עות, אלו דברים שלוקחים גם הרבה זמן.

<שמוליק זליגמן: זה אחד מהדברים הראשונים אצל ראש העיר לחסל את החוסר של 2,000 כיתות.

דוד אמסלם: תגיד לי שמוליק, היה תקציב בחינוך שעמד על 80 מיליון שקל - - -

<שמוליק זליגמן: תקציב למה?

דוד אמסלם: לחינוך.

דוד אמסלם: משרד החינוך העמיד דרך "תקנת ירושלים" 80 מיליון שקל.

<שמוליק זליגמן: 80?

דוד אמסלם: כן.

דוד אמסלם: לכל מיני פרויקטים.

דוד אמסלם: בעצם העירייה כמה כסף ניצלה מהתקציב הזה?

<שמוליק זליגמן: נמצאת כאן תמי ויצמן ממשרד החינוך, אנחנו כל שנה מנצלים את הכסף.

<שמוליק זליגמן: בסוף כל שנה אנחנו מעבירים דיווחים.

<שמוליק זליגמן: משרד החינוך מאשר, יש קריטריונים שהם "תקנת ירושלים לחינוך" שתעמוד השנה קרוב ל-100 מיליון ואולי יותר.

<שמוליק זליגמן: אנחנו, אחרי אישור הקריטריונים שאמור להיות בימים הקרובים, אנחנו מעבירים, משרד החינוך - - -

דוד אמסלם: זה נכנס ל-450 - -

<שמוליק זליגמן: לא.

<שמוליק זליגמן: לא.

<שמוליק זליגמן: זה משהו אחר, זה לחינוך וגם שם לא נשאר שקל אחד ממשרד החינוך.

<שמוליק זליגמן: הנה תמי ויצמן, היא תאשר את דבריי.

דוד אמסלם: אני הייתי מבקש לקבל ממך את הנתונים, כמה כיתות יבילות וקונטיינרים יש בירושלים בחינוך הרגיל, בחינוך שמוכר שאינו רשמי.

דוד אמסלם: הייתי רוצה לדעת מה סדרי הגודל שלו.

דוד אמסלם: בסדר?

<שמוליק זליגמן: בסדר גמור.

דוד אמסלם: לגבי הגנים הציבוריים, כמה גנים ציבוריים בלתי בטיחותיים יש ומה התקציב שמושקע כל שנה?

<שמוליק זליגמן: בשנים האחרונות, מלפני שנתיים אנחנו משקיעים בפיתוח 40 מיליון שקל כל שנה לשיקום גנים ציבורים.

<שמוליק זליגמן: אני לא יודע להגיד לך כמה מתוכם הם בתקן.

<שמוליק זליגמן: אני לא זוכר מספר מדויק, אם תרצה נעביר לך.

<שמוליק זליגמן: אבל יש תכנית חומש, כל שנה 40 מיליון שקל.

<שמוליק זליגמן: 2016 תהייה שנה שלישית שאנחנו משקיעים סכום אדיר, 40 מיליון שקל.

<שמוליק זליגמן: אתה זוכר מתקופתך שזה היה מיליונים בודדים.

<שמוליק זליגמן: 40 מיליון שקל לפיתוח גני משחקים כולל המתקנים.

<שמוליק זליגמן: ממש מ-א' עד ת', מחליפים את הכול – 40 מיליון שקל.

<שמוליק זליגמן: שאלת אותי גם על ריבוד כבישים, כן, ריבוד כבישים גם שנה חמישית שאנחנו משקיעים קרוב ל-50 מיליון שקל.

<שמוליק זליגמן: אתה מכיר את ההסדר שהיה עם כביש בגין, ה-matching – זה נמשך.

<שמוליק זליגמן: 50 מיליון שקל וזה גם סכומים פי חמישה ממה שהיה בעבר.

<שמוליק זליגמן: סכומים מכובדים והלוואי שהיינו יכולים להגדיל אותם, היינו שמחים, אבל עדיין אלו סכומים מכובדים מאוד.

דוד אמסלם: תצמצמו את כוח האדם ב- 1,000 אנשים ואת הכסף הזה תנווטו לפעולות.

<שמוליק זליגמן: אחרי שתראה את הנתונים על המשרות הייעודיות תגיד אם אפשר.

דוד אמסלם: אני עשיתי פה דיון לגבי הנושא של הסעות תלמידים לבתי ספר.

אורי מקלב: בחינוך המיוחד.

דוד אמסלם: גם בחינוך המיוחד.

דוד אמסלם: אבל כתוצאה מהחינוך המיוחד התייחסנו גם לתלמידים הרגילים.

דוד אמסלם: שאלתי את מר גיספן, 'תגיד, כרטיסיות לילדים אתם נותנים, מה התקציב?'.

דוד אמסלם: משרד החינוך אמר: 'אנחנו מעמידים 8 מיליון שקל ב-matching'.

דוד אמסלם: שאלתי מה הניצולת.

דוד אמסלם: אמרו: 'לא מחלקים'.

דוד אמסלם: אתה מכיר את הנושא?

<שמוליק זליגמן: כן.

<שמוליק זליגמן: בוא נעשה סדר קודם כל בנושא הסעות.

<שמוליק זליגמן: קודם כל בחינוך מיוחד אנחנו מסיעים שם על פי חוק, אנחנו מחויבים, עוד פעם, על פי קריטריונים של משרד החינוך ומקבלים שיפוי ממשרד החינוך וזה 50%.

<שמוליק זליגמן: לגבי החינוך הרגיל, החינוך הרגיל, הרשות המקומית, ולאו דווקא ירושלים, לא מחויבת להסיע.

<שמוליק זליגמן: יש קריטריונים של מרחק, 2 ק"מ עד כיתה ד' ומכיתה ה' זה 3 ק"מ.

<שמוליק זליגמן: אנחנו לא מחויבים להסיע.

<שמוליק זליגמן: אם אנחנו נסיע משרד החינוך יממן לנו 50%.

<שמוליק זליגמן: בבדיקה שעשינו לפני שנים רבות בעירייה, אם אנחנו נחליט להסיע בירושלים את כל תלמידי החינוך המיוחד שעומדים בקריטריונים, זה עשרות מיליונים.

<שמוליק זליגמן: מעבר, אני לא רוצה לחשוב מה יקרה בכביש, אבל כבר היום יש 1,500 כלי רכב של עיריית ירושלים שמסיעים את החינוך המיוחד.

דוד אמסלם: אני שואל לגבי כרטיסיות.

<שמוליק זליגמן: מה שהוחלט בזמנו עוד לפני הרבה שנים, לפני 15 שנה ואולי יותר, שעיריית ירושלים נותנת כרטיסיות בחינוך הרגיל לילדים שיש להם זכאות של הרווחה.

<שמוליק זליגמן: מי שבא עם אישור של הרווחה, יש תקציב של כמה מיליוני שקלים, 3-4 מיליון שקל.

<שמוליק זליגמן: הן בחינוך הרגיל והן בחינוך החרדי הם מקבלים כרטיסיות, כמובן מי שעומד בקריטריון של משרד הרווחה.

דוד אמסלם: למרות שיש matching של המדינה לתת אותה ואתה לא מנצלים.

<שמוליק זליגמן: אני אומר, כרטיסיות אנחנו נותנים רק למי שעומד בקריטריונים של רווחה.

דוד אמסלם: למה?

<שמוליק זליגמן: אני אומר, אם אנחנו נתחיל להסיע בעיר - -

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: כרטיסיות.

<שמוליק זליגמן: כרטיסיות זה לא משנה, כרטיסיות או הסעות לא משנה.

<שמוליק זליגמן: כרטיסיות גם עולות כסף.

<שמוליק זליגמן: כרטיסיות לתת לכל ילד שנוסע הלוך חזור זה כמו הסעה.

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: בעצם משרד החינוך מעמיד לטובת העניין.

דוד אמסלם: יש לו תקציב שהוא בעצם בא לעירייה ואומר: 'רבותיי, יש לנו matching, אנחנו 50/50.

דוד אמסלם: אני מעמיד לרשות

דוד אמסלם: כם תקציב, תעמידו עודX ותחלקו את הכרטיסיות.

<שמוליק זליגמן: אני עוד פעם אומר, אנחנו בחינוך לא מחלקים - - -

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: כשהיא צריכה להוציא X מהכיס אז היא מוותרת על כל הנושא.

<שמוליק זליגמן: קודם כל זה משהו, אני בעירייה 18 שנה, זה עוד לפני שאני באתי לעירייה.

<שמוליק זליגמן: הייתה התנגדות נחרצת לאורך השנים בחינוך הרגיל.

<שמוליק זליגמן: לממן כרטיסיות זה סכומים של עשרות מיליונים.

<שמוליק זליגמן: אם אנחנו נממן עכשיו את כל החינוך הרגיל, למי שעומד בקריטריונים, את החלק שלנו ועזוב את משרד החינוך, זה עשרות מיליונים.

<שמוליק זליגמן: עשרות מיליונים.

<שמוליק זליגמן: יותר מזה, זה מעודד את התלמידים.

<שמוליק זליגמן: כל אחד נוסע, הוא גר בפסגת זאב והוא לומד בבית וגן, שילמד במקום מגוריו ושלא ייסע.

<שמוליק זליגמן: אין עניין לנוסע לאורך כל העיר, כולם נוסעים ונוסעים.

<שמוליק זליגמן: זו סוגיה שאנחנו כל פעם מעלים אותה - - -

דוד אמסלם: בזמנו היה מה שנקרא אזורי רישום.

דוד אמסלם: עכשיו השאלה, אתם גם פתחתם את אזורי הרישום ואתם גם לא נותנים לילדים את ההסעה, אז איך אתה רוצה שהבנאדם ייסע?

<שמוליק זליגמן: אנחנו אומרים, שוב פעם, מי שיכול לנוסע ומי שיש לו בעיה ויש לו מצוקה הוא - - -

דוד אמסלם: מה זה מצוקה?

<שמוליק זליגמן: לו יש אישור מלשכת הרווחה.

דוד אמסלם: למשל בנאדם מרוויח 6,000-7,000 שקל הוא ואשתו ואין לו תיק ברווחה.

דוד אמסלם: יש לו ארבעה ילדים.

דוד אמסלם: אני קונה לבן שלי כרטיסיה, לדעתי אני קונה לו ב-150-200 שקל בחודש, ההורה צריך 600 שקל לנושא הזה.

דוד אמסלם: המדינה מכירה בזה, אומרת: 'צודק', אבל עושה matching עם העירייה.

דוד אמסלם: היא אומרת לעירייה 'אנחנו ניתן 50% אתם 50%' באה העירייה אומרת 'אני לא לוקחת את ה-50%, אני לא רוצה לחלק כי אני לא רוצה להביא את ה-50%'.

דוד אמסלם: זה נשמע לך הגיוני?

<שמוליק זליגמן: כן.

<שמוליק זליגמן: אני אסביר - - -

דוד אמסלם: אם נשמע לך הגיוני - - -

<שמוליק זליגמן: חבר'ה, אין סוף.

<שמוליק זליגמן: אין בעיה בואו נוסיף 50 מיליון שקל ניתן לכולם פה כרטיסיות - - -

דוד אמסלם: אני לא אומר אין סוף.

דוד אמסלם: יש סדרי עדיפויות.

דוד אמסלם: אתה אמרת לי שזה נשמע לך סביר - -

<שמוליק זליגמן: אני אומר, לארוך עשרות שנים בעירייה אנחנו התמקדנו - -

דוד אמסלם: תגיד לי כמה כסף אתם שמים, כמה עיריית ירושלים במסגרת כל התקצוב שאתם נותנים לעמותות בתמיכות.

דוד אמסלם: "רוח חדשה" כמה תמיכה היא מקבלת אצלכם?

<שמוליק זליגמן: לא מכיר, לדעתי הגוף הזה לא מקבל תמיכות מעיריית ירושלים.

<שמוליק זליגמן: זה למיטב ידעתי, אם תרצי אוכל לבדוק.

<שמוליק זליגמן: אני לא זוכר כל גוף וגוף, הם לא עומדים באיזה קריטריונים.

<שמוליק זליגמן: העירייה נותנת תמיכות למוסדות תרבות, למוסדות חינוך, אגודות ספורט - - -

אורי מקלב: מה התקציב של עיריית ירושלים לתרבות?

<שמוליק זליגמן: 17 מיליון שקל ויש תקציב שיושב במשרד התרבות.

אורי מקלב: מה סך הכול תקציב התרבות?

<שמוליק זליגמן: סך הכול מוסדות תרבות, אנחנו 17 ועוד 21.

<שמוליק זליגמן: סביב ה-40 מיליון משהו.

<שמוליק זליגמן: זה בסדר גודל כזה.

<שמוליק זליגמן: לא מוכר לי שאנחנו נותנים, אבל - - -

אורי מקלב: רק לסבר את האוזן אדוני היושב ראש, אתה מדבר על הסעות בחינוך המיוחד.

אורי מקלב: בתאריך הזה, כשאנחנו נמצאים כבר חודשיים פלוס מתחילת שנת הלימודים, היו יושבות וועדות חריגים ודנות בהסעות בחינוך המיוחד כדי לאפשר לילד שהוא בגן הילדים או בכיתה א' כשהוא צריך והוא חורג ממה שמשרד החינוך מגדיר.

אורי מקלב: עד היום הם לא ישבו ועדיין אין להם הסעות והילדים נמצאים בבית.

אורי מקלב: עם כל הכבוד, שמוליק, אנחנו מאוד מעריכים את העבודה שאתה עושה, אבל אתה יודע שיש פערים גדולים בין ההסעות בחינוך המיוחד שהיו לפני כמה שנים והורעו בשנים האחרונות בעקבות תקציב שאנחנו לא יודעים לאן הוא הולך.

אורי מקלב: דוגמה, בזמני הייתי מחזיק תיק החינוך, בחינוך המיוחד היו מסיעים בקו אחד 4 ילדים.

אורי מקלב: זו דוגמה.

אורי מקלב: זה מספיק זמן שהיה לוקח לילד כשאוספים עוד ילד ועוד ילד.

אורי מקלב: היום על אותו קו אין כזה דבר כזה של 4 ילדים – זה 10 ילדים.

אורי מקלב: המשמעות היא שהילד נוסע שעה וחצי עד שהוא מגיע לבית הספר שלו, שעה וחצי בחינוך המיוחד.

אורי מקלב: אני לא מדבר על הרמה שהוא לא מגיע בזמן.

אורי מקלב: סיפרו לי הורים לילדים מיוחדים מה זה להחזיק ילד ככה במצב כזה ולחכות לתחבורה.

אורי מקלב: הוא אומר: 'הוא משיל מעצמו את הבגדים, הוא מתפרע, הוא צריך את המסגרת שלו'.

אורי מקלב: והכול למה, המכרזים שאתם נותנים זה במחירים מאוד זולים, מורידים את התקציב.

אורי מקלב: החברות שמתחרות נותנות שירות הרבה הרבה פחות טוב ולכן הן לא יכולות לעמוד בתקציבים, ביעדים או בחשבונות שאתם מייעדים לפי המכרז.

אורי מקלב: איך זה נקרא, אומדן.

אורי מקלב: חברה יכולה לעמוד באומדן או לזכות רק אם היא תצמצם והיא תפגע מאוד בשירות שהיא נותנת לילדים.

<שמוליק זליגמן: שתי תשובות.

<שמוליק זליגמן: קודם כל, עיריית ירושלים יוצאת למכרז, באים קבלנים שעובדים אתנו, באמת קבלנים שעובדים אתנו לאורך שנים ונותנים מחירי התאבדות.

<שמוליק זליגמן: נותנים מחירים נמוכים, לא אחד ולא שניים, עשרה קבלנים.

<שמוליק זליגמן: אני אפסול אותם?

<שמוליק זליגמן: איך אני אפסול אותם?

<שמוליק זליגמן: <תומר רוזנר:> בדיוק כפי שפסולים מי שמציע שכר שנמוך משכר המינימום.

<שמוליק זליגמן: אם אתה יודע, הלכה היא הלכה מושרשת בעניינים, אם אתה יודע שהמחיר שהוא מציע במכרז הוא מחיר בלתי סביר, לא רק שסמכותך אלא חובתך לפסול אותו.

<שמוליק זליגמן: בוא אני אתקן אותך.

<שמוליק זליגמן: אנחנו מזמנים קודם את כולם לוועדת מכרזים אצלנו.

<שמוליק זליגמן: כולם מסבירים כמה האומדנים שלנו גבוהים ואז הם עושים את זה.

<שמוליק זליגמן: איך הם עושים את זה, כנראה על ידי ציפוף.

<שמוליק זליגמן: דבר שני, אחר כך אנחנו באים למשרד החינוך, אגב הסעות, הוא רואה מחירים גבוהים ואומר 'חבר'ה מה זה המחירים הגבוהים האלה'.

<שמוליק זליגמן: לא מקובל עליו.

<שמוליק זליגמן: 'איזה מכרזים עשיתם, לא תקבלו 50% ממה שעשיתם.

<שמוליק זליגמן: קיבלתם מחירים גבוהים'.

<שמוליק זליגמן: חבר'ה, אנחנו פה במלכוד.

אורי מקלב: - - מכופף את משרד החינוך.

דוד אמסלם: אורי מעלה את הנושא.

דוד אמסלם: אנחנו עשינו פה דיון בהסעות.

דוד אמסלם: אנחנו מתכוונים לסגור אותו, לא ירושלים, ארצי.

דוד אמסלם: אני רוצה לשאול אותך שאלה ברשותך, משנת 2007 עד היום כמה אגפים גדלו בעירייה, כמה מינהלים וכמה אזוריים?

<שמוליק זליגמן: מינהלים, לא זוכר.

<שמוליק זליגמן: לדעתי היו שניים-שלושה.

<שמוליק זליגמן: האג'נדה של ראש הייתה לחלק את כל האגפים, לבנות מינהלים.

<שמוליק זליגמן: היום יש שמונה מינהלים בעירייה.

דוד אמסלם: וכמה אגפים גדלו?

<שמוליק זליגמן: יש שמונה מינהלים בעירייה.

דוד אמסלם: כמה היו בשנת 2007 אתה יודע?

<שמוליק זליגמן: לדעתי ארבע או חמישה.

<שמוליק זליגמן: חמישה אני חושב.

דוד אמסלם: כמה אגפים היו אז והיום?

<שמוליק זליגמן: לא יודע, לא זוכר, אבל נוספו אגפים.

דוד אמסלם: ואזורים?

<שמוליק זליגמן: רובעים?

<שמוליק זליגמן: אתה יודע, ראש העיר האג'נדה שלו לחלק את העיר לשבע רובעים.

<שמוליק זליגמן: יש שבעה מנהלי רובעים.

<שמוליק זליגמן: אתה מכיר את זה.

<שמוליק זליגמן: זו אג'נדה.

דוד אמסלם: הגידולים בכוח אדם, על אלה בדיוק אנחנו מדברים.

<שמוליק זליגמן: רובעים, אתה יודע יש מנהל רובע, יש לו מזכירה ומעבר לזה אין שום תוספת.

<שמוליק זליגמן: הכול הם עובדים עם האגפים כמו כשהיית: אגף שיפור פני העיר, אגף תברואה וכל אגפי התפעול.

<שמוליק זליגמן: לא הוסיפו לרובעים כוח אדם.

דוד אמסלם: זה לבד 15 תקנים.

<שמוליק זליגמן: בסדר, חבר'ה העירייה גדלה.

<שמוליק זליגמן: אתה דיברת על אחוז הגידול בעירייה.

<שמוליק זליגמן: מה היה מספר התושבים בשנת 2007 והיום?

<שמוליק זליגמן: דודי, כמה הוא היה?

דוד אמסלם: אתה מדבר אתי על מבנה ארגוני.

דוד אמסלם: אני טוען שרוב הגידול הולך על שינוי ארגוני שאין בקצה שום דבר.

דוד אמסלם: זה לא עובד - - -

<שמוליק זליגמן: דודי, יש נבחרי ציבור, ראש עיר נבחר, יש לו הנהלה, יש נבחרי ציבור – הם מנהלים את העיר.

דוד אמסלם: לא הבנת, אנחנו לא מלינים על זה.

דוד אמסלם: אנחנו רק שואלים: 450 מיליון שקל לאן הולך.

דוד אמסלם: אני מניח שכמו שאמרת קודם, כוונת המשורר כאן, מי שנותן את הכסף פה התכוון שישקיעו את זה בתשתיות, במקומות הנכונים.

דוד אמסלם: לא כדי לעשות שינויים ארגוניים.

דוד אמסלם: זו בדיוק הביקורת שלי.

דוד אמסלם: אגב, על זו הדרך, יקום ראש עיר אחר, יעשה שינוי ארגוני ויוסיף עוד 2,000 עובדים.

דוד אמסלם: הוא יצדיק את זה, הוא יעשה מצגות, קוביות, יסביר למה צריך פה וצריך שם.

דוד אמסלם: בסופו של דבר, איך תמיד אני אומר, בקצה בסוף יש איזה עובד, האם הוא הרים את הנייר כן או לא.

דוד אמסלם: הוא החשוב בסיפור.

דוד אמסלם: לכן שאלתי ואמרתי שאני רוצה לקבל את הדיווח של כוח אדם.

דוד אמסלם: אתה תראה את זה לבד במצגת שאתה תיתן לנו.

דוד אמסלם: אתה תראה כמה בעצם עובדים ירדו בקצה וכמה נוספו בגינון, בניקיון וכמה במטה כולל כל מה שאתה אומר, כולל השינויים הארגוניים.

דוד אמסלם: אגב, הכול האג'נדות, אנחנו מדברים על כוח אדם.

דוד אמסלם: הבקרה כאן היא לא למה ראש העיר עושה או שפלוני או אלמוני עושה ככה.

דוד אמסלם: אני אומר, אתה מקבל 450 מיליון שקל, גם לכנסת אתה צריך לתת דיווח מה אתה עושה עם זה.

<שמוליק זליגמן: בהחלט.

<שמוליק זליגמן: אני אתן לך מה שביקשת.

<שמוליק זליגמן: אני רק רוצה להגיד לך שכל שנה אנחנו יושבים עם פקידי האוצר, אגף תקציבים, מציגים להם את כל הנתונים.

<שמוליק זליגמן: אחד לאחד הם חופרים, כפי שאתם מכירים אותם הם עושים עבודה מדהימה אחד לאחד.

<שמוליק זליגמן: תשאלו אותם אם הם סומכים - - -

דוד אמסלם: דרך אגב שאלתי אותם.

<שמוליק זליגמן: מה הם אומרים?

דוד אמסלם: אני אספר לך.

דוד אמסלם: חלק מקיום הדיון זה גם הם.

<שמוליק זליגמן: באמת השקיפות על הנתונים מדהימה, פורסים בפניהם.

<דוד דהאן: כל התוצאה היא עבור התושב.

<דוד דהאן: מה נעשה עבור התושב מכל ההשקעות האלה?.

<דוד דהאן: התוצאה עבור התושב, תושב העיר.

<שמוליק זליגמן: הכול זה בשביל התושב.

<שמוליק זליגמן: אם אנחנו מוסיפים כל שנה 300 משרות ייעודיות זה עבור התושב.

<שמוליק זליגמן: מורים זה עבור התושב, שרתים זה עבור התושב, מנקים בתברואה זה עבור התושב.

<שמוליק זליגמן: חברים לא כל אדם זה מי שיושב במשרד כמוני.

<שמוליק זליגמן: אלה אנשים שנותנים שירות לתושב.

דוד אמסלם: הגידול במשרות הייעודיות זה לא כל שנה 300 - - -

<שמוליק זליגמן: כל שנה.

<שמוליק זליגמן: אני אביא לך ראיה שזה כל שנה 300.

<שמוליק זליגמן: לפי מה שאתה אומר זה צריך להגיע ליותר.

<שמוליק זליגמן: 3,000, הרי כל שנה 300 ואתה יודע שאם כל תחילת שנה, אתה יודע לאן נגיע.

<שמוליק זליגמן: אז הייתה שנה אחת שהיה 220.

<שמוליק זליגמן: אנחנו נביא לך.

<שמוליק זליגמן: זה מאוד פשוט, הכול שקוף, זה עובר אצלנו וועדנו.

<שמוליק זליגמן: דודי, אתה תקבל את הכול.

דוד אמסלם: אין בעיה, אני מכיר את העירייה.

דוד אמסלם: אני יודע לאן חלק מהמשרות הולכות.

דוד אמסלם: אני מכיר.

דוד אמסלם: אתי אתה מדבר עכשיו, לא עם פקיד האוצר שלא יודע מה קורה שם.

דוד אמסלם: אני מכיר את המשרות, מכיר את החדרים, אני יודע מי יושב בהם, מכיר את השמות שלהם.

דוד אמסלם: כשאתה אומר לי: 'אותה לשכה, אותו כוח אדם' אני כמעט נופל מהכיסא.

דוד אמסלם: אבל לא חשוב, עזוב.

דוד אמסלם: אני מכיר את האנשים ספציפית, כנראה שאתה קוסם.

דוד אמסלם: יכול להיות שאני לא יודע.

דוד אמסלם: כנראה שאני לא הייתי מספיק שנים בעירייה כדי להבין מה קורה.

דוד אמסלם: לא יודע, יכול להיות שאתה רוצה להראות לי הפלא ופלא.

דוד אמסלם: הרי אתה יודע את האמת גם בנושא של ההוצאות וכדומה, כל עובדי העירייה יודעים את האמת, רוב התושבים בעיר שחשופים לנושא יודעים את האמת.

דוד אמסלם: הם יודעים מה קורה בעירייה.

דוד אמסלם: בוודאי עובדי העירייה, הם מבינים שזה לא העירייה מלפני עשר שנים או שמונה שנים.

דוד אמסלם: קרה משהו בשבע-שמונה שנים האחרונות.

דוד אמסלם: הדיון הזה לא נערך לפני שבע שנים.

דוד אמסלם: גם אם ראש העיר אומר שזה אישי, אין לנו אתו שום דבר וחצי דבר.

דוד אמסלם: אני חושב שסכומי העתק שהעיר מקבלת עתה, אני חושב שזה מוצדק, אני חושב שזה צריך ללכת למקומות הנכונים.

דוד אמסלם: אני עוד פעם חוזר, היות ומדובר בכסף ציבורי צריכה להיות פה שקיפות מקסימלית בנושא.

דוד אמסלם: לכן אנחנו ביקשנו ממך, אגב אני צפיתי שמנכ"ל העירייה יבוא לפה, עזוב ראש העיר, אין לו זמן הוא עסוק פה בכנסת.

דוד אמסלם: דרך אגב, הוא מסתובב חצי מהזמן שלו פה כדי לתכנן את המהלכים הבאים שלו.

דוד אמסלם: אני מספר לך, אני רואה אותו כמעט כל יום פה.

דוד אמסלם: אני לא יודע אם הוא מנהל את העירייה או עובד בכנסת.

דוד אמסלם: בוא נעזוב את זה, אבל אני אומר בגדול, אני ציפיתי שגזבר העירייה יבוא לפה.

דוד אמסלם: הייתי בטוח שהוא יגיע לפה, הוא קיבל הנחייה לא לבוא - - -

<שמוליק זליגמן: ממש לא.

<שמוליק זליגמן: דודי, יש היום תכנית, ממש לא.

דוד אמסלם: לא חשוב.

דוד אמסלם: אנחנו עושים פה דיונים בכל מיני נושאים שקשורים לעיריית ירושלים.

דוד אמסלם: בין היתר עיריית ירושלים מזלזלת בדרג, זה לא חשוב, זה בכנסת.

דוד אמסלם: לא חשוב, זה לא בי, לא בי אישית, זה לא אני.

דוד אמסלם: לכן אני אומר לפני שאני מסכם את הדיון - - -

<דוד דהאן: ברשותך להאיר קצת את הנושא.

<דוד דהאן: אני הובלתי את הנושא לחקירה של מבקר המדינה בנושא הכללי, הבעיה הכללית בנושא של הרזרבות.

<דוד דהאן: כאן מדובר ברזרבות שכספים לא הולכים לייעודם, ליעד שנקבע להן מראש.

<דוד דהאן: מה שקורה כשנשארים, יש את החלטורה שכאן, זה עובר סירקולציה פשוט מתחת לשולחנות שלא יודעים מה נעשה איתן.

<דוד דהאן: גם כאן הנושא הוא יגיע בסופו של דבר למבקר המדינה כי מבקר המדינה עשה את החקירה שלו, את הבדיקה שלו בנושא של הרזרבות לפי המענקים שאתם קיבלתם.

<דוד דהאן: אם הוא יכנס כאן גם לסיפור של המענק שאין לזה מעמד, במה שקורה עם הכספים האלה של מענקים.

<דוד דהאן: אני חושב שלא כדאי שתחכו למבקר המדינה בנושא הזה.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: אני אסכם את כל הנושא.

<דוד דהאן: דוד דהאן, יושב ראש הארגונים החברתיים בכנסת.

אורי מקלב: איזה ארגון?

אורי מקלב: זה נשמע כמו "המשמר החברתי".

אורי מקלב: זה ארגון בפני עצמו, שלא יתבלבלו.

<דוד דהאן: לא.

<דוד דהאן: לא "המשמר החברתי" היה לפני ארבע שנים.

<דוד דהאן: שלושה חדשים סך הכול, אז עזבתי והקמתי את "הארגונים החברתיים" בכנסת.

אורי מקלב: אדוני אני עוד פעם אני רוצה להודות לך על קיום הדיון.

אורי מקלב: אני חושב שמתחילה של דיון הוכח לכולם שהדיון לא היה מיותר.

אורי מקלב: בסך הכול מדברים על תקציב של "מענק ירושלים" שהוא לא דבר סטנדרטי בכל קנה מידה.

אורי מקלב: אנחנו מחויבים גם לשאר הרשויות, אנחנו מחויבים לציבור, באופן כללי זה מחובתנו.

אורי מקלב: אנחנו יודעים שגם אחרי התשובות שקיבלנו, אנחנו מאוד מעריכים את התשובות ואת פעילותו של שמוליק, את היושר והיושרה שלו ועל המקצועית, אבל זה לא סותר.

אורי מקלב: אתה בסך הכול משקף את מדיניות העירייה.

אורי מקלב: זה לא סותר, שלא קיבלנו מענה על התקציב שהוא כל כך מיוחד וכל כך ייחודי לירושלים אל מול יישום התקציב ואל מול הצרכים.

אורי מקלב: אני חושב שבסופו של דבר התקציב הוא לא מושכל, הוא לא מאוזן, בוודאי מול הצרכים.

אורי מקלב: עוד נושא אחד חשוב מאוד שאפילו לא חידדנו אותו, הוא לא שוויוני.

אורי מקלב: יש העדפות של סקטורים וציבורים קטנים כאלה ובקיפוח ציבורים גדולים מאוד, בוודאי ובוודאי שהם על ציר שהם המחוללים את המענק.

אורי מקלב: מציגים את הנתונים שלהם כדי לקבל יותר כספים ובסופו של דבר מקפחים את אותו ציבור.

אורי מקלב: אני לא חושב שגם בנושא של הדיור, לא נגענו בנושא דיור, נעשים פעולות שלא רק שלא נותנים מענה לציבור, אלא ציבור שהעירייה כעירייה מונעת מהם לגור.

אורי מקלב: מביאה גופים אחרים ומטרפדת מהלכים בתוך משרד השיכון.

אורי מקלב: דברים שלא יאמן שעירייה מסוגלת להילחם בתושביה שמעוניינים לגור בה כשרוצים למנוע את ההגירה השלילית.

אורי מקלב: בנים של העיר הזאת, נכדים של העיר הזאת, נכדים של העיר הזאת שצריכים לרעות בערים אחרות ולא נותנים להם את המענה.

אורי מקלב: אני לא מדבר אתך, כפי שאמרנו, לא על התעסוקה ולא על הכבישים ולא על הקצאות ועל הפערים הגדולים בחינוך שעדיין קיימים ומתקבעים הרבה יותר.

אורי מקלב: ישב כאן בדיון הקודם, אני לא יודע אם אתה היית פה מר זליגמן, היה כאן סגן עיריית ראש לציון לשעבר.

אורי מקלב: היה נושא של שימוש חורג.

אורי מקלב: הוא אמר לי: 'על מה אתה מדבר שימוש חורג.

אורי מקלב: טיפת חלב בדירות, יש דבר כזה?

אורי מקלב: ' אמרתי לו: 'כן'.

אורי מקלב: 'אמר לי: 'אין גן ילדים אחד בשימוש בדירה'.

אורי מקלב: אמרתי לו: 'בירושלים יש עשרות, עשרות של גני ילדים שנמצאים בשימוש חורג בדירות'.

אורי מקלב: אנחנו גם לא יודעים את הכול, זה קיים רק פה במקום הזה.

<אתי ירדן: זאת מגמה, אתם רוצים את זה בירושלים.

אורי מקלב: בעניין הזה, אני לא חושב שהציבור צריך לשלם על מדיניות מעוותת של העירייה.

אורי מקלב: אני אביא לך דוגמה.

אורי מקלב: אתה דיברת על פתיחת שנת הלימודים, בין אם זה היה מתקציב תב"ר בין אם זה תקציב שוטף, בניתם עשר כיתות או תשע כיתות א' בחצר של בית ספר קיים.

אורי מקלב: אתם שומעים טוב מה שאני אומר, ללא תקדים, איך אמרת על מדינה, תשע כיתות א' במקום אחד.

אורי מקלב: ילדים מובאים בהסעות לא מהשכונה שלהם, הכול ממדיניות שיש שכונות ששמה אני לא נותן מענה לתושביה.

אורי מקלב: משם הם ייסעו למקום אחר.

אורי מקלב: מקריית יובל, שם גרים מאות ילדים, הם ייסעו כל פעם, ילכו ברגל, נבנה להם בחצר על חשבון חצר המשחקים.

אורי מקלב: עד שבא לעזרה ערוץ 2 או ערוץ 10, ערוץ 2 בכתבת תחקיר על סכנה בטיחות שיש בצפיפות כזאת גדולה.

אורי מקלב: 2,000 ילדים בבית ספר שהוא נבנה עבור 600 או 700 ועבור 800 מקסימום.

אורי מקלב: 2,000 ילדים, כמעט 2,000 בגלל מדיניות מעוותת.

אורי מקלב: מי צריך לשלם את הכסף הזה, מאיזה כסף אתם עושים את זה, על חשבון מה?

אורי מקלב: אני אומר לך שיש רבים בעיר הזאת, חיים בתחושה שמה שמעניין את העירייה זה קידום מרכז העיר.

אורי מקלב: זה מה שאנחנו שומעים, פסטיבלים, אירועים, פורמולות, אירועים בומבסטיים – זה משווק יפה בתקשורת, זה מאוד יפה, אבל לתושבים, לשכונות, לא מתייחסים לשכונה מבחינה פיסית, לנראות שלהן.

אורי מקלב: כאילו מדינת העולם השלישי.

אורי מקלב: קטסטרופה התחזוקה, הגנים וגני המשחקים, וגם לא מבחינת קידום העסקים.

אורי מקלב: יש עוד שכונות בירושלים חוץ ממרכז העיר.

אורי מקלב: אני נותן את כל הכבוד למרכז העיר, אבל לא המילה היא מרכז העיר.

אורי מקלב: בסופו של דבר אדוני היושב ראש, יש פערים גדולים מאוד, יש חסרים מאוד גדולים.

אורי מקלב: אני אומר לך עוד דבר שקורה בעיר בשנים האחרונות.

אורי מקלב: יש החרפה של הקיטובים בין הציבור.

אורי מקלב: זה דבר שכן מונח על העירייה.

אורי מקלב: העירייה צריכה לעשות, למנוע לצמצם את הקיטובים האלה.

אורי מקלב: העירייה לא רק שהיא לא פועלת בעניין הזה, אלא מרחיבה את הקיטובים.

אורי מקלב: אנחנו רואים איך יש קיטובים בין ציבורים שונים.

אורי מקלב: תפקיד העירייה, דהיינו תפקידו של ראש העיר, לחזק, לקחת את הקיטובים האלה ולצמצם אותם בין אם זה תקציבית, בין אם זה מבחינות ערכיות.

אורי מקלב: מה שקורה הוא שקורה בדיוק הפוך.

אורי מקלב: אנחנו נמצאים היום על ציר של דיוני תקציב, אני חושב שמאחריותנו, מחובתנו לא לתת לדבר הזה רק להיגמר בדיון אחד.

אורי מקלב: אנחנו צריכים לעשות הכול כדי שכל מה שדיברנו עד היום יבוא לידי שינוי.

אורי מקלב: תודה.

דוד אמסלם: תודה, חבר הכנסת אורי מקלב.

דוד אמסלם: מישהו רוצה להוסיף משהו לפני שאני מסכם?

<מרדכי: קוראים לי מרדכי, אני תושב ירושלים.

<מרדכי: אדוני היושב ראש אני רוצה לשאול בקשר ל"תקנת ירושלים".

<מרדכי: כל הרזרבות שקיימות כתוצאה מאי מימוש התקציב, מה החוק אומר לגבי זה?

<שמוליק זליגמן: איזה מימוש, בעירייה או במדינה.

<שמוליק זליגמן: בעירייה?

<מרדכי: בעירייה, כן.

<שמוליק זליגמן: בעירייה אין.

<שמוליק זליגמן: למה הסקת שיש אי מימוש?

<מרדכי: אני לא אומר שזה קיים, אם - - -

<שמוליק זליגמן: למה לעלות דברים שלא קיימים.

<שמוליק זליגמן: המימוש הוא מלא.

<מרדכי: אני שואל שאלה תיאורטית.

<מרדכי: זו לא שאלה מעשית.

<מרדכי: אני יודע שזו לא שאלה מעשית.

<מרדכי: לו יצויר שכסף מ"תקנת ירושלים" לא ממומש - - -

דוד אמסלם: הוא חוזר לאוצר.

דוד אמסלם: אם הוא צבוע הוא חוזר.

דוד אמסלם: אם הוא לא צבוע הוא נבלע.

דוד אמסלם: רובו הוא לא צבוע.

<מרדכי: זה תחת פיקוח הדבר הזה?

דוד אמסלם: זה מה שאני רוצה לסכם עכשיו.

דוד אמסלם: רבותיי, אנחנו שמענו את הדיון.

דוד אמסלם: אני גם שמח על כך שעשינו אותו.

דוד אמסלם: האמת, אני הרבה זמן רוצה לעשות אותו בגלל שאני מסתובב עם התחושה הזאת כמה שנים, קרה משהו בשנים האחרונות בניהול של עיריית ירושלים.

דוד אמסלם: זה קשור לא לפקידים, זה קשור לתפיסת העולם של ראש העיר.

דוד אמסלם: אבל כמו שאמרת אם זה היה מסתכם בזה שהעירייה גובה את הארנונה שלה וכו', הוא נבחר ציבור שיעשה עם הכסף מה שהוא חושב והכול בסדר.

דוד אמסלם: היות ובעצם מדינת ישראל, ובצדק, מזרימה סכומי עתק לעיר ירושלים היא גם צריכה לוודא שהוא הולך למקומות שאנחנו אנשי הציבור חושבים שלשם הם היו צריכים ללכת, בקטע שהכנסת, עם ישראל - - - ולא רק העיר ירושלים.

דוד אמסלם: היות ולנו אין הכלים לעניין הזה, אני מכיר את זה ברמה האישית, אבל זה לא עוזר בוויכוח.

דוד אמסלם: אני שאלתי את השאלות וענית את התשובות ואני גם לא מצפה שפקיד יענה תשובות אחרות.

דוד אמסלם: אני גם יודע איך זה עובד בעירייה כשהוא נותן תשובה לא טובה למישהו שמבין שהתשובה לא טובה.

דוד אמסלם: אני יודע מה גורלו של אותו פקיד, גם ולכן אני לא שם וגם אין לנו את הכלים.

דוד אמסלם: לי כוועדה אין את הכלים לבחון את הנושא.

דוד אמסלם: אני מסכים עם אורי.

דוד אמסלם: כאן אני מבקש לאה שזה יהיה הסיכום שלי לעניין.

דוד אמסלם: יש פה גידול בלתי סביר בחמש השנים האחרונות.

דוד אמסלם: אנחנו חיינו בעירייה כמעט 25 שנה.

דוד אמסלם: אנחנו מכירים את האבולוציה, אנחנו מכירים את ההתפתחות.

דוד אמסלם: הקפיצה שקרתה פה בשש השנים האחרונות היא בלתי סבירה.

דוד אמסלם: עם הייעודיים בלי הייעודים, תמיד היו מורים בעיר, תמיד היו עובדים סוציאליים בעיר, האוכלוסייה של העיר נשארה פחות או יותר אותו דבר.

דוד אמסלם: אני מתפלא שם.

דוד אמסלם: אני אומר שיש קפיצה תמוהה מאוד.

דוד אמסלם: לפי חשבוני ואולי אני טועה בנתונים שאספתי, מדובר ב-2,500 איש, העירייה כאילו השלישה, 30% יותר וזה משהו שהוא לא נתפס.

דוד אמסלם: אגב, גם בממשלה אם היה גידול כזה המדינה הייתה קורסת.

דוד אמסלם: אני אומר את זה חד-משמעית.

דוד אמסלם: יש את הנושא שהעלה אותו חבר הכנסת מקלב.

דוד אמסלם: הכספים כנראה גם לא מתפזרים נכון באוכלוסיות.

דוד אמסלם: הרבה פעמים הם לא מושקעים, כמו שאמר חבר הכנסת מקלב העיר היא לא רק לב העיר, יש שכונות.

דוד אמסלם: אגב, אנשים לא גרים בלב העיר, הם גרים בשכונות.

דוד אמסלם: התשתיות נמצאות במצב מאוד קשה.

דוד אמסלם: לא פשוט הכבישים, המדרכות.

דוד אמסלם: אני מסתובב בעיר כל הזמן ואני רואה מה קורה.

דוד אמסלם: לכן בכספים האלה, בגידול הזה, דרך אגב, יש גידול של 200 מיליון שקל מלפני שלוש שנים.

דוד אמסלם: העיר התנהלה עד לפני שלוש שנים בסדר.

דוד אמסלם: ה-200 מיליון האלה ציפיתי שהם יבואו לנקודות: לניקיון 50 מיליון, לריבוד כבישים 100 מיליון, להחלפת הקרוואנים חוץ ממשרד החינוך, עוד 50 מיליון.

דוד אמסלם: לשם אתה לוקח את הכסף ולא לעשות רובעים גם אם זו התפיסה שלי.

דוד אמסלם: התפיסה שלי, אם זה בחינם אין בעיה, אבל כשזה עולה כסף התפיסה נעלמת בגלל שבסופו של דבר אני צריך להביא את התוצרת למטה והיא לא מגיעה.

דוד אמסלם: לכן אני אומר שגם בנושא של כיתות הלימוד יש בעיה קשה מאוד.

דוד אמסלם: לדעתי גם בנושא של התשתיות, גם בנושא של הגנים הציבוריים, אני מדבר על גני המשחקים הציבוריים שנמצאים בתת תקצוב, גם בנושא ההסעות לבתי הספר עליהם דיברנו וכן הלאה וכן הלאה.

דוד אמסלם: היות ואין לנו את הכלים והיות ויש לו תחושה קשה בנושא הזה, הוועדה בעצם מפנה את המכתב, את הסיכום למבקר המדינה שיכנס לנושא.

דוד אמסלם: יש לו מספיק כלים לבחון את הנושא.

דוד אמסלם: אם הוא, מה שנקרא יסיר את התחושה שלי אני אשמח מאוד, להפך אני אהיה יותר רגוע וגם אדע שהמדינה מזרימה כספים למקומות הנכונים וצריך גם לתגבר אותם, וברוך ה' לא צריך לעשות פיקוח והכול בסדר.

דוד אמסלם: אנחנו נבקש ממבקר המדינה להיכנס לתמונה בנושאים האלה, לבחון את כל תקציב העירייה ובעיקר בנושאים שפירטנו אותם.

דוד אמסלם: הייתי מבקש ממנו, אנחנו נעשה עוד דיון בעוד מספר חודשים, ניתן לו חמישה-שישה חודשים לעבוד ואז נפנה אליו שוב כדי לקבל דיווח לגבי הביקורת שלו ומה בעצם הממצאים שהוא העלה בביקורת.

דוד אמסלם: כמובן שאנחנו מצפים בעזרת ה' שהכול יהיה בסדר.

דוד אמסלם: אין ספק שהעיר ירושלים, כמו שאמרתי היא לא שייכת לראש העיר, היא שייכת לכלל עם ישראל.

דוד אמסלם: בכלל היא שייכת לכל היהודים בעולם ובוודאי לעם ישראל שחי במדינת ישראל.

דוד אמסלם: היא יקרה לליבי לא פחות, לא רוצה להגיד לך יותר, אבל לא פחות.

דוד אמסלם: כנ"ל ראש הממשלה.

דוד אמסלם: דרך אגב, מי שמוביל את הסיפור התקציבי, הגידול הזה זו החלטת ראש הממשלה.

דוד אמסלם: זו לא החלטה של שר, זו לא החלטה של פקיד, זו לא החלטה של חבר כנסת.

דוד אמסלם: כשאני קורא כאן: "ראש הממשלה צריך להפסיק לדבר ויותר לעשות" – אני חשבתי שהבנאדם לא מבין את הסיטואציה.

דוד אמסלם: ראש הממשלה בסוף תפקידו להזרים את הכסף, לתת את המשאבים.

דוד אמסלם: לדעתי מה שקרה בשלוש השנים האחרונות הוא חסר תקדים בירושלים ואני שמח על כך.

דוד אמסלם: צריך לנתב אותו כמו שאמרנו למקומות הנכונים.

<שמוליק זליגמן: שמחתי לבוא.

דוד אמסלם: כמו שאמרנו, אם נצטרך לעשות דיון כתוצאה מהממצאים נעשה עוד דיון בוועדת הפנים.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: לגבי הנתונים, אני הייתי מבקש שתיתן, תעביר לנו את הנתונים של כוח האדם כי חשוב.

דוד אמסלם: כמו שאמרנו המשרות הייעודיות או הלא ייעודיות, פילוח לפי אגפים וגם את התקנון של לשכת ראש העיר בגלל שאני אעשה כאן דיון נוסף בעוד שבוע, לדעתי בנושא תקנון לשכות ראשי ערים, סגנים וחברי מועצה.

דוד אמסלם: לא קשור רק לירושלים, אבל כל הארץ כדי להסדיר את הנושא הזה.

דוד אמסלם: כמובן שזה בא מירושלים בגלל מה שאמרתי עד עכשיו, זה מתחבר.

דוד אמסלם: צריך לעשות סדר בנושא הארצי ולתקנן אותם.

דוד אמסלם: מי שירצה אחרי זה שינוי מהתקן שיבוא לבקש מנציבות שירות המדינה.

דוד אמסלם: יש פה גם תקציב של יועצים בשכר, גם פה יש גידול של 400 אלף שקל.

דוד אמסלם: גם מעניין אותנו התקציבים הללו.

דוד אמסלם: תודה רבה רבותיי.