ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 61, 2015-10-21 09:00

דוד אמסלם: בוקר טוב לכולם.

דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא חיזוק בטחון הפנים בישוב מרחבים ובישובי עוטף עזה.

דוד אמסלם: קיבלתי פנייה משי ומערן בנושא הזה, גם עשיתי שם סיור אצלם והייתי מבקש להעביר להם את זכות הדיבור ואחרי זה נשמע את יורם ונסכם מה שנסכם.

דוד אמסלם: בבקשה, שי.

<שי חגג': בוקר טוב.

<שי חגג': אני קודם כל מודה לך על הדיון הזה.

<שי חגג': אני רוצה לפתוח דווקא בכמה מילים טובות לחברה פה, כחולי המדים, גם על הימים שהם עוברים בימים אלה, וגם הרגשתי קצת לא נוח עם קיום הדיון בימים האלה ובלהטריח את האנשים האלה, אבל זה כבר נקבע.

<שי חגג': חשוב לי להגיד שהדיון הוא לא נגד משטרת ישראל.

<שי חגג': אנחנו מאותו צד.

<שי חגג': בסופו של דבר, אנחנו רוצים שיהיה ביטחון אישי לתושבים שלנו.

<שי חגג': בכמה מילים רקע: המועצה האזורית מרחבים, תפתחו בדפים שחילקנו, בדף השני יש מפה.

<שי חגג': אנחנו בעצם מוקפים ביישובים שהם ישובים של בני מיעוטים.

<שי חגג': השטח של מועצה אזורית מרחבים הוא 580,000 דונם, שטח ענק שנמצא באחריותי.

<שי חגג': יש את רהט, אבו בסמה, שבט טראבין, והכי גרוע זו הגדר הפרוצה באזור חברון, שכולם יודעים עליה ונכנסים משם 2,500 עד 3,000 שב"חים מדי שבוע.

<שי חגג': זה נתונים של המשטרה.

<שי חגג': צרפנו פה גם נתונים על העבירות, גם משנת 2014 ומשנת 2015 זה עד ספטמבר 2015.

<שי חגג': עכשיו תבינו, אנחנו גרים במושבים.

<שי חגג': במושבים, כשיש פריצה, הילד שיורד מההסעה באוטובוס הצהוב לא נכנס הביתה.

<שי חגג': הוא פוחד.

<שי חגג': הוא יושב בתחנת האוטובוס.

<שי חגג': אני יכול להראות לכם עשרות דוגמאות.

<שי חגג': אם תפתחו בהמשך תראו כתבה בעיתון של מושב קלחים לדוגמא, שכל בית שני נפרץ שם.

<שי חגג': פשוט מדהים.

<שי חגג': זה מעיתון ידיעות אחרונות.

<שי חגג': עכשיו תגידו לי איך אנחנו יכולים להמשיך להתנהל בצורה הזאת?

<שי חגג': אני מבין שלמשטרה אין כוח אדם.

<שי חגג': הכי גרוע, עכשיו גייסו 16 פלוגות של מג"ב, העלו את כולם לירושלים ולערים.

<שי חגג': את הסיור הכפרי שלי העלו לירושלים, שזה בסדר, אבל בפועל השאירו אותי חשוף.

<שי חגג': גם אצלי יש קבלנים שבונים, בני מיעוטים שבונים, בתי ספר שנבנים, גני ילדים.

<שי חגג': בסופו של דבר אני צריך לבצע את הפעולות האלה בחוסר משאבים.

<שי חגג': ומה שחשוב להבין זה, שבמקומות שהצלחנו לשים מרכיבי ביטחון, רמת הפשיעה ביישובים האלה ירדה לאפס.

<שי חגג': כשאני מדבר על מרכיבי ביטחון, אני מדבר על שערים, אני מדבר על מצלמות, על גדרות או טרסות, וגם אנשי המשטרה יגידו לנו שבעצם הפריצה היא זו שקוראת לגנב.

<שי חגג': היישובים שלנו פרוצים.

<שי חגג': אנחנו לא נחשבים קו עימות.

<שי חגג': אנחנו שבעה קילומטר ומאה מטר מהעודף וכמובן שמה שהעוטף מקבל אנחנו שמחים על כך ומגיע להם, אבל אנחנו 100 מטר משם, לא מקבלים שום תקציב שקשור לעניין של מרכיבי ביטחון.

<שי חגג': אז אני לא יודע איך, אבל מדינת ישראל צריכה לתת את הדעת על זה.

<שי חגג': מועצה אזורית מרחבים היא מועצה קטנה, שלא יכולה לתת פיתרון מתקציבה השוטף, ולכן אני חושב שהמשרד לביטחון פנים צריך להיות פה ולמצוא את הפתרונות ולתת לנו כלים להתמודד עם המצב הזה.

דוד אמסלם: שי, המיגון של היישובים עצמם מתבצע מאיזה תקציב היום?

<שי חגג': מה שביצענו למשל במבועים, שהייתה שם איזו שהיא בעיה בשנה שעברה, ביצענו מתקציב שוטף, וזה כסף שאין לנו.

<שי חגג': ממש ככה.

<שי חגג': עכשיו תראו, אני יכול להשקיע בחינוך, אני יכול להשקיע בכיכרות, בתשתיות.

<שי חגג': בסופו של דבר, אם אין ביטחון אישי לתושבים, לא עשינו כלום.

דוד אמסלם: בוודאי.

דוד אמסלם: אנחנו רוצים לפתח את האזור, לקדם אותו, שאנשים יבואו לגור ולרצות לגור אצלנו, אבל אם מטר ממני יושבת טראבין ואני לא סוגר לפחות את היישובים, או רהט, או אבו בסמה, או חברון, אז זה פשוט בדיחה רעה.

דוד אמסלם: אני באמת חושב שהמפתח נמצא במשרד לביטחון פנים.

דוד אמסלם: הוא צריך להכניס אותנו לתכנית עיר ללא אלימות, הוא צריך לתקצב אותנו במיידי, בדברים שיכולים לתת לנו פתרונות, וזה לא הרבה כסף.

דוד אמסלם: מצלמות, שערים, זה לא בשמיים.

דוד אמסלם: שער ליישוב עולה 70,000 שקלים.

דוד אמסלם: זה לא בשמיים.

דוד אמסלם: חלק מהיישובים כבר מיגנו.

דוד אמסלם: באמת, אם יש כוונה טובה, אפשר בתקציב לא גדול לפתור לנו את רוב הבעיה.

דוד אמסלם: שי, תודה רבה.

דוד אמסלם: תמיר, בבקשה.

<תמיר עידאן: אני לא אחזור על דברים שנאמרו, אני אוסיף בקצרה.

<תמיר עידאן: קודם כל באמת הקשר שלנו עם משטרת ישראל ועם מג"ב הוא קשר הדוק, אדוני יושב הראש, ממש.

<תמיר עידאן: הוא קשר חברי, של משפחה.

<תמיר עידאן: אנחנו עובדים כל הזמן בשיתוף פעולה, לא רק במלחמות.

<תמיר עידאן: במלחמות כולם ככה באו והיה מאד נחמד, אבל זה נגמר.

<תמיר עידאן: גם ברמות הכי גבוהות, כמו יורם, אנחנו באמת בקשר מאד הדוק ואומרים תודה רבה על מה שהם עושים.

<תמיר עידאן: אצלי המועצה, כמו שאתה יודע, עושים את הגדר באמצע, שמונה יישובים יושבים שם ומקבלים את כל מרכיבי הביטחון – גדר, שער, תאורה, דרך, מצלמות, 101%, ושמונה יישובים שיושבים פה, בשולחן המליאה, מקבלים אפס.

<תמיר עידאן: ואז אתה עושה סדר עדיפויות.

<תמיר עידאן: בא אלי מושב שיבולים ואמר לי תקשיב, אני לא רוצה גן משחקים, לא רוצה הצללות, לא רוצה כלום.

<תמיר עידאן: אני רוצה שערים.

<תמיר עידאן: אמרתי לו – נשתדל שיהיה גם וגם.

<תמיר עידאן: עשינו איזה מטצ'ינג, עשינו להם שערים.

<תמיר עידאן: ביישוב הזה היו פריצות כמעט כל יום בשעות הצהריים, לא בלילה.

<תמיר עידאן: בשעות הצהריים.

<תמיר עידאן: משאית נכנסת ברוורס.

<תמיר עידאן: באמצע היום אתה רואה משאית.

<תמיר עידאן: אתה חושב מישהו עובר דירה.

<תמיר עידאן: ראינו את המשאית, אבל לא האמנו, בשתים עשרה בצהריים מרוקנים בית.

<תמיר עידאן: מרוקנים בתים.

<תמיר עידאן: שמנו שני שערים.

<תמיר עידאן: אפשר להיכנס ליישוב.

<תמיר עידאן: אפס גניבות.

<תמיר עידאן: אפס גניבות.

<תמיר עידאן: באו היישובים מסביב ואמרו – גם אנחנו רוצים שערים.

<תמיר עידאן: אמרתי להם תראו, אבל זה מטצ'ינג מהיישוב, זה במקום.

<תמיר עידאן: לא מעניין אותם.

<תמיר עידאן: אז עשינו עכשיו עוד שער פה ושרשרת, עוד שער פה, אבל אנחנו מוצאים את עצמנו באיזה שהוא מבול כזה של בקשות, עם מבול של גניבות, והתקופה שיש היום היא עוד מוסיפה אש על המדורה, כי פועלים מסתובבים בתוך השכונות.

<תמיר עידאן: יש פועלי בניין, פועלים שבונים גני משחקים, אז איפה שאפשר, ככה עשינו את המיונים שצריך, אבל אנחנו לא מצליחים להשתלט.

<תמיר עידאן: במלחמה, ואני חוזר למלחמה, היה משרד ביטחון הפנים אצלנו לא פעם ולא פעמיים והעלינו את הסוגיה הזאת.

<תמיר עידאן: זה היה מאד נחמד אז להגיד, תראה, על כמה מדוע?

<תמיר עידאן: אמרתי לו תראה, לפי האומדן שלי, טרסות, לא רוצה גדר, דרך, תאורה.

<תמיר עידאן: טרסה מסביב ליישוב ואדמה, שער בכניסה ומצלמה, לכל היישובים ביחד 700,000 שקלים, 600,000 שקלים ואני מוכן להשתתף.

<תמיר עידאן: זה הכל?

<תמיר עידאן: כן.

<תמיר עידאן: זה הכל.

<תמיר עידאן: מיד, אנחנו נסדר.

<תמיר עידאן: נגמרה המלחמה, ויורם שמע חלק מהדברים, נגמרה המלחמה גם נגמרו ההבטחות.

<תמיר עידאן: רצתי, מאז אני מחפש, כותב מכתבים, אפילו לא מקבל תשובות.

<תמיר עידאן: הוא היה בפגישה.

<תמיר עידאן: לא רציתי להגיד שהוא היה, אבל אולי הוא יספר לך בעצמו.

<תמיר עידאן: בסוף נשארו עם מצב שהוצאנו מהשוטף ועשינו פה שער, שם שער.

<תמיר עידאן: מוכח שאיפה ששמים זה נגמר, אבל מישהו חייב לבוא לעזור לנו.

<תמיר עידאן: מאד מאד קשה לנו כרשויות קטנות, בלי הרבה אמצעים.

<תמיר עידאן: כי אם היה לי כסף, אדוני יושב הראש, לא היינו באים לפה.

<תמיר עידאן: אנחנו לא רוצים להתחנן על הקטנות האלה, וזה קטנות.

<תמיר עידאן: היינו עושים, גומרים ומתקדמים קדימה.

<תמיר עידאן: ואנשים כתבו לי וגם כתבו לשי, תעזוב אותנו, גם לא רוצים חינוך.

<תמיר עידאן: סגור את היישובים.

<תמיר עידאן: סגור את היישובים קודם כל.

<תמיר עידאן: אז תשקיעו לא בתרבות, לא במסיבות, לא רוצים כלום.

<תמיר עידאן: אתה יודע, כשאתה רוצה להביא אנשים לדרום, לפריפריה ולמטר מהעוטף ולהגיד כל הזמן צמיחה דמוגרפית ולא לתת להם ביטחון אישי אפילו, אני חושב שאנחנו קצת נופלים בדבר הזה.

<תמיר עידאן: העניין שאמר שי לגבי מג"ב הוא נכון.

<תמיר עידאן: גם אצלי הפלוגה עברה לירושלים.

<תמיר עידאן: יש פה עוד אנשים חוץ מירושלים.

<תמיר עידאן: צריך לראות איך פותרים גם את הסיפור הזה.

<תמיר עידאן: אז תודה על ההזדמנות להשמיע את הדברים.

<תמיר עידאן: אני מדבר פה גם בשם ראשי רשויות אחרים שנמצאים באזור ולא נמצאים פה וחבל שהם לא פה להשמיע את הקול, ואני חוזר על הבקשה שביקש שי, שהמשרד לביטחון הפנים, כמו שבמלחמה הוא ידע להגיד שיש כוונות טובות.

<תמיר עידאן: ויותר מזה אדוני, אמרו שמכינים תכנית עכשיו לכל הארץ, של לטפל בדבר הזה.

<תמיר עידאן: אבל עם תכניות אנחנו יודעים, עם כל הוועדות האלה – ועדות היגוי ותכניות וזה, הדברים לוקחים 400 שנה ובינתיים התושבים עוזבים את האזור.

<תמיר עידאן: תודה.

<שי חגג': ברשותך, אני רק רוצה לקרוא SMS שקיבלתי השבוע מתושבת וצרפתי את זה, רק כדי להבין את התחושה של התושבים (זה נמצא בסוף): "שי ערב טוב.

<שי חגג': שנית זנזורי מניר עקיבא.

<שי חגג': הבנתי שהייתה לך ישיבה היום בכנסת" (היא חשבה שביום ראשון הייתה הישיבה).

<שי חגג': "במושב פרצו הלילה שוב לשכנים, כשהם בבית עם ילדים קטנים.

<שי חגג': מדובר בערבים.

<שי חגג': בתקופה כזאת אין לדעת מה עוד יכול לקרות מעבר לגניבת רכוש.

<שי חגג': מאז הפריצות אצלי אני חולה ולא מצליחה לחזור לתפקוד נורמאלי.

<שי חגג': כולם במושב כבר הבחינו שאני בהסגר ולא יוצאת מהבית.

<שי חגג': תוך יומיים מהפריצה בניתי גדרות, שערים, מצלמות, אזעקה וגם רועה גרמני ועדיין אני רועדת בלילות ולא מתפקדת בעבודה.

<שי חגג': הבנים שלי, שניים, ישנים איתי מאז ועד היום במיטה.

<שי חגג': עברו כבר חודשיים וחצי.

<שי חגג': בזמן שאני משתדלת להבריא, המצב במדינה מחמיר וכל לילה-".

<שי חגג': אני פשוט צילמתי את זה מהווטסאפ.

<שי חגג': אני אמשיך: "אני לא יכולה להמשיך ככה.

<שי חגג': עשיתי והבאתי כל מה שאני יכולה כדי למגן, אבל השביל - - -".

<שי חגג': בקיצור, "אם לא ניצור שום תעלה באדמה או לא נייצר גבעה שתמנע את הכניסה למושב בקלות כזאת, כי גם כשהשער יהיה סגור, כשזה יקרה, זה לא יקרה עליהם כלל, כי הכניסה דרך השביל אל ביתי קלה והבריחה ממנו כן.

<שי חגג': אני מבקשת, מתחננת, לא יכולה להמשיך ככה יותר.

<שי חגג': תעשה משהו מיד כדי לסגור ולהגביל את הגישה.

<שי חגג': הייתי נוהגת לרוץ מדי ערב, הספורט חלק בלתי נפרד ממני ועכשיו אני לא מסוגלת לצאת.

<שי חגג': שי, אשמח להראות לך פיזית כמה קל - - -".

<שי חגג': אני פשוט מדלג: "השמירה של התושבים הופסקה.

<שי חגג': לא עמדו בזה.

<שי חגג': חייב להתייחס לביטחון התושבים לפני כל מסיבה, חוג, או רווחה אחרת".

<שי חגג': זו תושבת מניר עקיבא, השבוע.

<שי חגג': אני אראה לך את זה בווטסאפ שלי.

<שי חגג': ויש לי כאלה, אם תיכנסו לפייסבוק שלי, עשרות של תושבים שמתחננים לסיפור הזה.

<שי חגג': תודה.

דוד אמסלם: מאה אחוז, שי.

<תמיר עידאן: אדוני יושב הראש, שי גנב עוד מילה.

<תמיר עידאן: ברשותך אפשר עוד מילה אחת?

דוד אמסלם: כן, בוודאי.

דוד אמסלם: אנחנו מדברים פה בדיון פתוח.

<תמיר עידאן: לפני שלושה שבועות קיבלתי הודעה שיש כנראה רצח באחד הבתים.

<תמיר עידאן: הגענו למושב שרשרת, מצאנו בכניסה לבית שלולית דם ענקית ואישה צורחת לשמיים.

<תמיר עידאן: לא הבנו.

<תמיר עידאן: אתה יודע.

<תמיר עידאן: כל הקירות מכוסים בדם.

<תמיר עידאן: מתברר בסוף שניסו לפרוץ, הכלב בא, שחטו אותו בכניסה לבית.

<תמיר עידאן: שחטו אותו.

<תמיר עידאן: מצאנו אותו מאחורי הבית תלוי על איזה-, זרקו אותו שם.

<תמיר עידאן: אבל הפס הראשוני היה – רצח.

<תמיר עידאן: זאת אומרת, אתה יודע, מי חושב ששחטו כלב?

<תמיר עידאן: כל הבית מלא דם.

<תמיר עידאן: הקירות, שלולית ענקית של דם.

<תמיר עידאן: זה גרם להיסטריה מטורפת.

<תמיר עידאן: אחרי זה מה שקרה עם זה, זה ששבועיים היה מכבש לחצים עלינו, ואנחנו סופגים את הכל, אבל זה רק ממחיש עד כמה הדברים הם באמת רגישים וכואבים.

דוד אמסלם: תודה תמיר.

דוד אמסלם: חיים, אתה רוצה לומר כמה מילים לפני שאני מעביר ליורם את זכות הדיבור?

חיים ילין: כן.

חיים ילין: אני חושב שגם הם הולכים לוועדת כספים.

חיים ילין: יש לו"ז צפוף.

חיים ילין: קודם כל ברוכים הבאים למקום העבודה החדש שלי, ותודה על הדיון, דוד, באמת.

חיים ילין: לעניין.

חיים ילין: אין לי יותר מדי מה להגיד, כי אנחנו מכירים את האזור מצוין.

חיים ילין: רק דבר אחד בסופו של דבר צריך לעשות.

חיים ילין: אני זוכר שכל פעם שהיו עושים מבצעים באשכול ובאזור צאלים, אז הפשיעה הייתה יורדת למקום אחר.

חיים ילין: זאת אומרת אין לך עקום בדבר הזה.

חיים ילין: כאילו, זה צריך מנגנון סגור ואיכפתיות מכל מפקדי התחנה, שבסופו של דבר השילוב יחד עם מג"ב שם יכול לעשות את הדברים.

חיים ילין: תראו, אני התרעתי על זה כבר תקופה מאד ארוכה, עוד כשהתחילו לבנות את הגדר במצרים.

חיים ילין: אמרתי בסוף הגדר הזאת מצד אחד תביא הרבה ביטחון, אבל היא גם תוריד את ההכנסות של המבריחים ושל כל הפשיעה במיליוני שקלים, לא יעזור כלום, והם יחפשו אפיקים אחרים.

חיים ילין: ואת האפיקים האחרים אנחנו רואים איפה הם מוצאים.

חיים ילין: מקולטי שמש, והנגב מלא בתחליפי חשמל, באנרגיה ירוקה.

חיים ילין: אז זה כניסה לבתים ותחושת ביטחון.

חיים ילין: אני לא מדבר על הטרור, בסדר?

חיים ילין: עזבו.

חיים ילין: אנחנו מערבבים וזה יוצא עכשיו והדיון הזה כבר מזמן היה צריך להתקיים.

חיים ילין: אבל תחושת הביטחון בתקופה כזאת היא מכופלת.

חיים ילין: גם הטרור וגם התחושה שכל אחד יכול להיכנס הביתה.

חיים ילין: אני יודע איזו עבודה אתם עושים, המשטרה.

חיים ילין: אין לי בכלל ספק, אבל פה צריך לצאת מהקופסא.

חיים ילין: אי אפשר שמסביב לכל יישוב אנחנו נבנה ונעשה חפירות בשביל שלא ייכנסו.

חיים ילין: דרך אגב, החפירות האלה אחרי זה מביאות מחלות.

חיים ילין: היום זה כבר הוכח, שאחד הטפילים והנברנים מגיעים לתוך המחילות האלה, בתוך התעלות שאנחנו עושים ואחרי זה פוגעים גם בתושבים.

חיים ילין: אנחנו גם למדים מהדבר הזה במיוחד באורים ובסביבה.

חיים ילין: זהו.

חיים ילין: כל מה שאני יכול להגיד, שבתקופה כזאת של טרור, כשהמשטרה כולה מגויסת במאה אחוז, אז פתאום הדיון הזה נראה – חברה, מה אתם רוצים מהחיים שלנו?

חיים ילין: אבל בסוף תחושת הביטחון זה תחושת הביטחון.

חיים ילין: הטרור, יהיה שקט כמו הגל, הפשיעה תישאר, ואת זה אנחנו צריכים לנסות לראות איך מנטרלים אותם, למרות כל התחנות החדשות והכל.

חיים ילין: צריך את האומץ בסוף להיכנס לתוך אותם כפרים שאנחנו מכירים אותם, כמו שאתם עושים.

חיים ילין: לעשות את זה יותר, עם מודיעין ולהוריד להם את הראש.

חיים ילין: הם מבינים את השפה הזאת והם מבינים את הנחישות של ראשי מועצות יחד, בשילוב עם המשטרה ומג"ב, לנסות להוריד את זה.

דוד אמסלם: תודה חיים.

חיים ילין: אני מאחל לכם באמת הצלחה, למען התושבים.

חיים ילין: זה מה שחשוב.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: יורם הלוי, מפקד המחוז, בבקשה.

<יורם הלוי: בוקר טוב.

<יורם הלוי: אנחנו מכירים למעשה את מה שנאמר פה, מכירים באופן אישי.

<יורם הלוי: תראה, בעבר, אולי בעבר הרחוק, הייתה הבחנה בין פלילי לביטחוני.

<יורם הלוי: אנחנו כבר לא עושים את ההבחנה הזאת.

<יורם הלוי: זה ברור לנו שכל מרכיב ביטחוני מסייע לפלילי וההיפך, ובטח ובטח באזור הזה, בדרום.

<יורם הלוי: ועוד יותר, בטוח, כשהוא יותר קרוב לקווי התפר.

<יורם הלוי: אז בהיבט הפלילי, נמצא בפניך חומר שאני יכול להציג אותו ולעבור שלב אחר שלב ותוכלו לקבל אותו גם מבחינתנו.

<יורם הלוי: יש לנו הרבה מאד ירידות בתחום העבירות הפליליות.

<יורם הלוי: במקביל יש לנו תפיסות יפות של חוליות.

<יורם הלוי: אם תסתכל, היה לנו פיק באזור אוגוסט.

<יורם הלוי: אנחנו הקמנו צוות וכוח משימה ואתה רואה את הירידות במהלך החודשים שלאחר מכן.

<יורם הלוי: יש לנו עלייה בהתפרצות לדירה ותיכף אני אתמקד גם, כפי שנאמר פה, בקלחים.

<יורם הלוי: באזור מרחבים, סך הכל מספר העבירות לא השתנה בשנה האחרונה.

<יורם הלוי: בשנים הקודמות היו מספרים הרבה יותר גבוהים, כולל בהתפרצות לדירה, ואני מדבר על כל האזור, מרחבים.

<יורם הלוי: המיקוד השנה הוא באמת בקלחים.

<יורם הלוי: יש 30 עבירות כאלה של התפרצות לדירה.

<יורם הלוי: תפסנו שלוש חוליות כאלה של בדואים.

<יורם הלוי: להזכיר, שנה שעברה המיקוד היה בשדה צבי ולפני שנתיים היה במבועים.

<יורם הלוי: זאת אומרת יש מדי פעם איזה שהוא פיק שמתמקד באזור מסוים.

<יורם הלוי: יכול להיות שאותן חוליות מגלות את החולשה של האזור הזה.

<יורם הלוי: אולי הוא יותר פרוץ, יותר קל לגניבות ואז הם מתמקדים.

<יורם הלוי: צריך לזכור שהכמות של העבירות במקום אחד, לא מצביעה על זה שכל יום יש התפרצות אחת.

<יורם הלוי: לעתים זה דאבלים ושלשות.

<יורם הלוי: יש כבר הזדמנות, אז חוליה אחת נכנסת לכמה בתים, וזה כבר מעלה את ה - - -

דוד אמסלם: זאת אומרת באותה משאית כבר מעמיסים כמה דירות.

<יורם הלוי: בדיוק.

<יורם הלוי: אם כבר, אז כבר.

<יורם הלוי: גניבות חקלאיות, אתה תראה שיש לנו ירידה מתמשכת במהלך השנים האחרונות.

<יורם הלוי: אם נדבר, לא ארחיק דרך לשנת 2009, אבל תראה את הנתונים עד לשנת 2015.

<יורם הלוי: אני אתן לכם את זה אחר כך, לגבי הגניבות החקלאיות.

<יורם הלוי: התמקדנו בנושא השב"חים בעיקר, כי האזור הזה בתוכו, אבל לא הלכנו על השב"חים הקלאסיים, כי בזה אין טעם להתעסק.

<יורם הלוי: אנחנו יודעים מה המשמעות של בתי משפט, הם מגיעים, האנרגיה שאנחנו משקיעים, הם משתחררים לפני שאנחנו עוזבים את בית המשפט.

<יורם הלוי: לכן אנחנו מתמקדים בעיקר – אנחנו קוראים לזה שלושת המ"ם – זה מסיעים, מלינים ומעסיקים.

<יורם הלוי: אלה המוקדים ויש לנו פה עלייה די משמעותית בכמות התיקים לתחומים האלה.

<יורם הלוי: מעבר לזה, יש לנו הרבה מאד נושאים שאנחנו מתעסקים איתם בהיבט הפלילי, שמשפיעים בכלל על כל האזור.

<יורם הלוי: כוחות משימה שונים כמו כוח משימת תשתיות.

<יורם הלוי: ידענו שבמהלך השנים האחרונות הייתה גניבה של תשתיות.

<יורם הלוי: הכוונה היא כל מה שאפשר לתלוש אותו, לקחת אותו, לחתוך אותו – הם היו עושים את זה.

<יורם הלוי: הייתה לנו תקופה של תשתיות חשמל, הם היו חותכים כבל – סתם כדוגמא לכולם – חותכים כבל של קילומטר שניים ומניחים אותו על הרצפה.

<יורם הלוי: לא לוקחים אותו.

<יורם הלוי: ואז מגיעים אחרי שבוע והם לוקחים אותי כמציאה.

<יורם הלוי: הנה, מצאו אותו.

<יורם הלוי: לך תוכיח עכשיו שהם אלה שחתכו.

<יורם הלוי: וגם פה, מול חברת חשמל עשינו כמה מהלכים שבהם כל דבר אנחנו לוקחים אותו.

<יורם הלוי: חברת חשמל הייתה באה, מתקנת, משאירה את הכבל הישן שם.

<יורם הלוי: אז זה סוג של קושי.

<יורם הלוי: התעסקנו בקווי צינור דלק, גניבות דלק בצינורות.

<יורם הלוי: גם פה הקמנו כוח משימה והיו לנו תפיסות יפות בעניין הזה.

<יורם הלוי: הנושא של השריפות.

<יורם הלוי: לכאורה זה נראה משהו קל, אבל כוח שהתעסק יחד עם כיבוי אש – והצגנו את זה לפני כחודש פה בכנסת בעניין הזה – הרבה מאד בתחום של עבירות איכות חיים.

<יורם הלוי: אני מסכים שהגדר היא נקודת חולשה של כולנו ואני יכול להגיד עכשיו שזה באחריות צה"ל ואני לא יכול להתעלם מזה.

<יורם הלוי: פתחת רמדין, סנסנה, יש שם מתחם שכולם נכנסים משם.

<יורם הלוי: אגב, המחבל מקריית גת, שחטף את הנשק ורץ למעלה, הגיע משם.

דוד אמסלם: דרך אגב, מה אורך הפרצה שם?

דוד אמסלם: מה אורך הקטע הזה?

<יורם הלוי: יש שם כמה קילומטרים.

<יורם הלוי: אין גדר בכלל.

<יורם הלוי: זאת אומרת זה סוג של גדר טיפשה, נמוכה כזאת גם, שעוברים שם בכמויות.

<יורם הלוי: אגב, עשינו שם פעילות יפה, בכלל בכיוון אחר.

<יורם הלוי: הלכנו על המסיעים עצמם.

<יורם הלוי: פגענו בכלי הרכב שלהם, הלכנו לכיוון עסק לכל דבר, עם רשות המיסים.

<יורם הלוי: עד היום אנחנו מחזיקים כלי רכב שבהחלטה שיפוטית של מע"מ, הם יכולים להחזיק אותם שנה ללא שום משפט, ואנחנו פשוט הבאנו להם את התשתית העסקית והם פשוט לקחו.

<יורם הלוי: אז כך שגם בתחום הזה טיפלנו, אבל זה לא נגמר, זה לא משהו שיכול להיגמר.

<יורם הלוי: אני יכול להגיד כאן שצוק איתן הבליט את הצורך בהגנה על היישובים הללו.

דוד אמסלם: דרך אגב, הסיפור של הפירצה, הצבא לא מפחד מקטע פח"עי?

<יורם הלוי: הוא מפחד.

<יורם הלוי: הצבא מתעסק בהגנה מתוך איו"ש, הוא לא מתעסק מחוץ לאיו"ש.

<יורם הלוי: זאת אומרת ההגנה שלו היא בגדר, אבל בחלק הפנימי.

<יורם הלוי: אבל אם מישהו חושב שיש פריסה וסגירה, אז ממש לא.

<יורם הלוי: ממש לא. ויש גם הרבה תחלופה של צה"ל.

<יורם הלוי: אני לא נכנס באמת, זה לא תחום אחריותי.

<יורם הלוי: תחום אחריותי הוא בדיוק מעבר לגדר, אז שם הבעיה.

<יורם הלוי: נכון שגויסו 16 פלוגות.

<יורם הלוי: אנחנו קיבלנו אחת, אגב, בעיקר בשל האירוע האחרון, כי אם זה לא היה קורה ולא הייתה רגישות, אז גם זה לא היה.

<יורם הלוי: אנחנו מעבים את ירושלים, כמו כל שאר משטרת ישראל, כל שאר המחוזות ואנחנו לוקחים נתח גדול.

<יורם הלוי: זה פוגע באופן כללי בכולם.

<יורם הלוי: זה המחיר.

<יורם הלוי: האוכלוסייה הבדואית אכן מייצרת הרבה מאד עבירות פליליות.

<יורם הלוי: אנחנו מנסים לפרוש את היכולת שלנו במגזר, גם להקים יותר נקודות משטרה, למשל בטראבין.

<יורם הלוי: בטראבין יש כוח משימה שמתעסק רק בזה.

<יורם הלוי: להגיד לך שזה מספיק?

<יורם הלוי: זה לא מספיק.

<יורם הלוי: לא מספיק.

<יורם הלוי: מדובר על אוכלוסייה של מאות אלפים והיא לוקחת נתח די גדול בתחום הפלילי.

<יורם הלוי: הגשנו תכניות לפרישה של מש"קים, לפחות שנוכל לדעת מה קורה.

<יורם הלוי: בשורה התחתונה, אני בפירוש חושב שצריך לתמוך בצורך הזה של ההגנה על היישובים הללו.

<יורם הלוי: אני לא יודע באיזו שיטה – תעלות לא תעלות – אבל ברור לי שגדר טובה ושער נכון ותאורה מתאימה, אלה הדברים הבסיסיים שיכולים לתת פה מענה לנו.

<יורם הלוי: קודם כל לנו ואחר כך בטח ובטח בתחום הביטחוני.

<יורם הלוי: צריך לדעת לשלב בין הגנת היישוב, שלא נהפוך אותו לאיזה שהוא מבצר שבסוף אנחנו נהיה בתוך – אנחנו, אני מדבר על מי שנמצא ביישוב – לבין החופש.

<יורם הלוי: אנשים באים לגור שם בחופש, פתאום הם בין חומות.

<יורם הלוי: צריך איזה שהוא שילוב בין צה"ל לבין משטרת ישראל, לבין התושבים לבין ההנהגה.

<יורם הלוי: אני משוכנע שזה לא עולה הרבה.

<יורם הלוי: אני חושב שזה באמת סכומים- - -.

<יורם הלוי: אני הייתי בדיונים האלה - - -

חיים ילין: זה 180,000 שקלים קילומטר.

דוד אמסלם: מה, הגדר?

<שי חגג': בואו נתחיל בגדר, מצלמות ושער כניסה ואולי רק את הכניסה, כדי להראות ש - - -

<יורם הלוי: תשמע, הגדר של עוטף ירושלים, קילומטר זה משהו כמו 10 מיליון שקלים.

חיים ילין: לא, אני אומר מה עושים ביישובים בעוטף, אז לבוא ולהגיד את זה, זה 180,000 שקלים בערך לקילומטר.

חיים ילין: כביש, תאורה, עוד 180,000 שקלים וגדר 180,000 שקלים.

חיים ילין: זה פחות או יותר מה שפק"ר יודעים לעשות ברמה שלנו.

חיים ילין: שלושה עד ארבעה קילומטר זה היקף של יישוב ממוצע.

חיים ילין: תעשה חשבון, זה לא כסף.

<יורם הלוי: אם היו שואלים את עמדתנו, אני אומר בפירוש חובה כבר לעשות את זה.

<יורם הלוי: אנחנו כמשטרה, נהיה - - -

דוד אמסלם: דרך אגב, היישובים בתחום העוטף, מי מממן את כל העסק?

חיים ילין: פק"ר.

<יורם הלוי: צה"ל.

דוד אמסלם: יורם, המשטרה לא מתעסקת עם - - -

<יורם הלוי: היא לא מתעסקת עם - - - הביטחון.

<יורם הלוי: היא גם אולי גוף קצת שממליץ, אבל יש את הגוף, זה משרד הביטחון, שהוא יודע בהגנת היישובים.

<יורם הלוי: הבעיה היא, תראה, זה בדיוק כמו שנאמר פה.

<יורם הלוי: יש לך יישוב, אז הוא לא נכלל בטווח, אבל גדר נושקת ליישוב עצמו.

<יורם הלוי: אז צריך לקבוע מה הוא באמת הקו, מה הוא המרחק הביטחוני הזה שצריך לשלב.

<יורם הלוי: וצריך כנראה לשלב עוד כמה יישובים, להכניס אותם טיפה למעגל הזה, בטח ברוח התקופה הזאת ובטח באזור הזה.

<יורם הלוי: זאת אומרת לא הייתי אומר את זה על יישובים במרכז, שלא מישהו יבוא אלי בטענות, אבל בתחום אחריותי בדרום אני חושב שזה משהו שהוא מתבקש.

<יורם הלוי: עד כאן.

דוד אמסלם: דרך אגב, איך אתה בעצם מציע?

דוד אמסלם: אנחנו יכולים לקבל מהמשטרה את תפיסת הביטחון הכוללת שלה, על מנת שבעצם אני אתחיל לקדם את זה קדימה מול המשרד לביטחון הפנים ויכול להיות שגם מול משרד הביטחון.

דוד אמסלם: זאת אומרת אני לא איש ביטחון, אבל כמו שאתה אמרת וגם החברים אמרו, אני מניח שההגנה על היישוב עצמו היא חלק, בוודאי בנתונים הקיימים היא מרכיב חשוב.

דוד אמסלם: אני גם לא מתייחס כרגע לתקופה, באמת יש חיזוק בירושלים ועוד שבועיים זה יהיה בסדר, ירדו.

דוד אמסלם: זאת אומרת זה משהו נקודתי, זמני, אז בואו לא נתמקד בו כרגע, הוא פחות חשוב מבחינתי.

דוד אמסלם: אבל אני גם קראתי באחד העיתונים, ראיתי איזה צילום שאיזה מישהו בא באחד המושבים שלהם, בלילה, או ביום, אני כבר לא יודע מתי זה קרה, אבל הוא קצר שדה חמניות ונסע הביתה.

דוד אמסלם: זה לא יאומן.

דוד אמסלם: אני פשוט לא האמנתי שזה-.

דוד אמסלם: אם לא הייתי מאמין, אז הייתי חושב שזו בדיחה מצחיקה באמת.

דוד אמסלם: עכשיו אני פוחד מזה שממשלת ישראל על כל מרכיביה, היא אמורה לספק ביטחון לתושבים שלה.

דוד אמסלם: אתה יודע, יש לי עכשיו ויכוח מאד קשה עם כל מיני ראשי רשויות לגבי אגרות שמירה כאלה ואחרות, ואני מרגיש כמעט בכל נושא שיש התנערות מהחובה לטפל באזרחים, בעיקר במרכיבים של ביטחון.

דוד אמסלם: זאת אומרת אומרים לך תשמע, אדוני, יש לך בעיה בעיר שלך?

דוד אמסלם: כבר אני ראיתי בעיר מסוימת שראש העיר אומר תשמע, יש לי ניידת אחת של המשטרה ושמונה ניידות שלי.

דוד אמסלם: אז אמרתי לו אז מה, בעוד שנתיים תקנה מסוק, שני טנקים וגם תביא לפה?

דוד אמסלם: בגלל שהצבא לא נותן לך?

דוד אמסלם: לא הצלחתי להבין את האירוע.

דוד אמסלם: התושבים בדרום ובכל מקום בכל מדינת ישראל, צריכים לקבל הגנה ממדינת ישראל, באמצעות בעיקר המשטרה, בגלל שהמשטרה היא הגורם שמטפל בביטחון הפנים.

דוד אמסלם: עכשיו, כמו שאמרנו, יש מרכיב של בעצם ביטחון בנושא של הסיורים וכו', שזה השוטרים, אבל יש גם נושא תשתיתי, שאתה צריך גם לטפל בו.

דוד אמסלם: ואני חושב שהמשרד לביטחון הפנים צריך לקחת את האחריות עליו בנושאים האלה, בגלל שאין מישהו אחר.

דוד אמסלם: הצבא לא אמור לטפל באיזה מושב שהוא מחוץ לגדר.

דוד אמסלם: איך אמרת?

דוד אמסלם: אני מהגדר פנימה, הם מהגדר החוצה.

דוד אמסלם: אז לכן זה נראה לי שהעסק הזה נופל בין הכיסאות, בוודאי ובוודאי כשהתחום של ההטבות הוא לא רלבנטי לתחום הביטחון.

דוד אמסלם: זאת אומרת יכול להיות – ואני לא נכנס כרגע לסוגיה אם באמת הם צריכים ללכת לוועדת כספים בגלל הסוגיה הזאת.

דוד אמסלם: איפה מגיע להם הטבות מס הכנסה, לא מס הכנסה.

דוד אמסלם: סיפור אחד.

דוד אמסלם: סוגית הביטחון היא לא רלבנטית לעניין.

דוד אמסלם: יכול להיות שמבחינת מיסוי אתה יכול לתת איזה סל הטבות ליישובים שאתה חותך אותם בקו כזה ולנושא ביטחון בקו אחר.

דוד אמסלם: זה לא חייב להיות משיק.

דוד אמסלם: לא חייב להיות שרק משני קילומטרים או שלושה קילומטרים או שבעה קילומטרים מהגדר, אז מעבר לזה הכל נעצר, גם הביטחון, גם זה.

דוד אמסלם: כמו שאתה אומר, הסיפור של הגידול.

דוד אמסלם: לכן כאן הייתי רוצה לקבל מכם איזו שהיא תפיסה מבצעית, כדי שאני אתרגם אותה לאופן אופרטיבי.

דוד אמסלם: אני לא איש מבצעי, אני לא איש צבא, אני לא איש משטרה.

דוד אמסלם: אז אם המשטרה, המחוז, יבוא וימליץ רבותי, ההמלצות שלי הן בתחום הפיזי כך וכך, ובתחום שלי, המבצעי שלי כך וכך, אז אני מפה יכול להתחיל להתקדם מול השר לביטחון הפנים או מול שר האוצר, ולהגיד להם עם החברה, לעשות דיון כזה אחר, שהוא לא כולל את המשטרה כמעט, או שהמשטרה היא זניחה בדיון, היא באה ומציגה את התפיסה שלה.

דוד אמסלם: ואז אני שואל רבותי, את הגדר מי עושה?

דוד אמסלם: למה המושב, מי שמגדל את העגבניות, צריך לשלם על הגדר?

דוד אמסלם: למה בכל יישוב אחר, ביישוב שלי – אני גר במעלה אדומים – אני לא משלם על הגדר, או בכל יישוב אחר כאן ביהודה ושומרון, לא משלמים על הגדר.

דוד אמסלם: ביטחון זה ביטחון.

דוד אמסלם: זה לא משנה איפה אתה נמצא.

<יורם הלוי: אני רוצה להשיב.

<יורם הלוי: אני אשלים את המשפט הראשון שאמרתי.

<יורם הלוי: זה עניין של הגדרה.

<יורם הלוי: האם התפיסה היא תפיסה ביטחונית, האיום הוא איום ביטחוני, אז יש מישהו שאחראי על הצד הביטחוני.

<יורם הלוי: אם הוא צד פלילי, אז ברור מי מתעסק בתחום הפלילי.

<יורם הלוי: מכיוון שהעניין הזה היום, במצב הדברים היום, לא ברגע זה, אלא הוא כבר לפני וכנראה יהיה גם אחרי.

<יורם הלוי: אין פה הבחנה ברורה בין צד פלילי לבין צד ביטחוני.

<יורם הלוי: זה משרת את זה והפוך.

<יורם הלוי: ולכן זה באמת ייפול בין הכיסאות, כל זמן שההגדרה לא תהיה ברורה לאיזה כיוון.

<יורם הלוי: כי אני יכול להגיד לך תשמע, אתה יודע מה, פלילי זה בסדר גמור, יש לי את הכוחות שלי, יש לי את האחריות שלי, אני יכול לבקש סיוע של התושבים, התנדבות ויהיו כוחות וכל הדברים הרגילים שאנחנו עושים אותם וזה חלק מתחום האחריות של התושבים.

<יורם הלוי: יבואו הצבא ויגידו תשמע, אני כרגע, על פי תפיסת המודיעין שלי, אין לי איום ביטחוני ולכן אני לא נותן פה שום דבר.

<יורם הלוי: זה קורה רק בקווי תפר קרובים וביישובים סמוכים, אז שם אני אתן ופה אני לא אתן.

<יורם הלוי: לכן כל זמן שההגדרה הזאת לא תהיה ברורה, שמישהו יבוא ויגיד זה צורך ביטחוני או צורך פלילי ויצטרכו להסביר את זה, או לשלב את שני הדברים האלה ביחד.

<יורם הלוי: שם יהיה המענה.

<יורם הלוי: כל זמן שזה לא יקרה, לדעתי אנחנו נמשיך עם הפינג פונג הזה בין צה"ל לבין - - -

דוד אמסלם: אני מסכים איתך, ולכן אני אומר, אני חושב שגם המשטרה-.

דוד אמסלם: אני מסכים איתך.

דוד אמסלם: כשיש צורך ביטחוני במדינת ישראל, יש כסף לכל נושא כמעט.

דוד אמסלם: זה יותר קל למכור את זה.

דוד אמסלם: אני גם חושב שנושא הפלילי, המטריד, הוא לא פחות, הוא גם יתגלגל מהר מאד לאיזה שהוא אירוע אלים.

דוד אמסלם: זה לא משנה.

דוד אמסלם: אחד כזה שמגיע לפרוץ ויש שם ילדים ומישהו קם עליו, אז הוא יכול להרוג אותו וללכת.

דוד אמסלם: אין שום בעיה.

דוד אמסלם: אז לכן אני חושב שגם למשטרה צריכה להיות תפיסה.

דוד אמסלם: כמו שלצבא יש את התפיסה שלו, המשטרה צריכה לפתח לדעתי תפיסה אזרחית כזאת.

דוד אמסלם: אתה אומר רק שנייה, גם אני יש לי בעיות, אני מנתחת את כל נושא הפשיעה במדינת ישראל, הפשיעה האלימה שיכולה להתדרדר לידי פגיעה בחיי אדם, ואני גם יש לי את התפיסה שלי.

דוד אמסלם: מעבר לבוא נעשה משמר אזרחי וכו' וכו'.

דוד אמסלם: זה גם הצבא יודע לעשות.

דוד אמסלם: אבל יש לי מקומות שאני רוצה להגן עליהם בצורה אלף, יש מקומות שאני חושב שצריכה להיות הגנה פיזית, בצורה ב'.

דוד אמסלם: אתם גם עושים איזו דיפרנציאציה.

דוד אמסלם: אז לכן אני אישית חושב שיישובים מהסוג הזה, שיש בהם פריצות שהן באמת בכמויות עצומות, אני גם לא יודע איך הם יכולים לסבול את זה.

דוד אמסלם: אני לא יודע איך כל היישוב הזה נחת פה בקפלן וישב פה מול המשרד ואומרים לו אדוני, מה זה, זה הביטחון שיש לי.

דוד אמסלם: דרך אגב, בן אדם שנכנס אליו הביתה מישהו, פורץ, זה טראומה.

דוד אמסלם: אני פעם פרצו לי הביתה, אני הייתי בהלם.

דוד אמסלם: בהלם.

דוד אמסלם: לא לקחו כלום, הייתי בהלם מעצם העניין שמישהו בא ומחטט לך בבית.

דוד אמסלם: ואשתי כמעט התעלפה בגלל שהיא אמרה לי וואלה, אם הילדים היו בבית, מה היינו עושים?

דוד אמסלם: זה טראומה למשפחה בצורה קיצונית.

דוד אמסלם: זה דבר שמי שלא חווה את זה, הוא לא מבין את המשמעות.

דוד אמסלם: עכשיו, לפעמים אתה אומר לעצמך, כמו שאני אמרתי, אם פורץ כזה, ילד בגיל 17 שבא לגנוב כמה דברים כדי לקנות לעצמו כמה דברים שחסרים לו ופתאום הוא רואה איזה ילד בגיל 10 שרואה אותו ויש לו מברג, יכול להיות שההוא צועק לו משהו, הוא יכול לרצוח אותו.

דוד אמסלם: אין שום בעיה עם זה.

דוד אמסלם: לכן אני אישית חושב שלי יהיה יותר קל לקדם דיון אופרטיבי, מעבר לקיטורים, להגיד רבותי, משטרת ישראל יש לה תפיסה והיא מתוקצבת, שוטרים, ניידות.

דוד אמסלם: זה לא גדרות ומצלמות.

דוד אמסלם: דרך אגב, כשעשינו את הסיפור בעיר העתיקה, אז גם היו מצלמות, אני מניח שזה היה מהמשטרה, אבל כאן אני צריך אתכם בעזרה הזאת.

דוד אמסלם: אני צריך אתכם בעזרה שאתם תביאו לי איזה שהוא מסמך שאומר אנחנו ישבנו דודי, ניתחנו את האירועים, אנחנו מבקשים לפחות, אנחנו חושבים שצריך ביישובים אלה ואלה, עם פרמטרים אלה ואלה, צריך גדר, צריך תעלה, צריך מצלמות, צריך רק מצלמות, צריך רק שער, לא יודע.

דוד אמסלם: ואז אני יודע לתרגם את זה לכסף ולשבת, ואז זה כבר לא אתם.

דוד אמסלם: אני יושב עם המשרד לביטחון הפנים, אני מזמן את שר האוצר לכאן, אני מזמן את משרד הביטחון ועושים דיון.

דוד אמסלם: יש פה אזרחים, המלצת דרג מקצועי, לא שלי.

דוד אמסלם: דרג מקצועי, שהוא אמון על הביטחון.

<יורם הלוי: בסדר גמור.

<יורם הלוי: אגב, אנחנו יכולים לתת מענה מיידי כמעט לכל יישובים.

<יורם הלוי: יש לנו תיקי שטח ועם אין שום בעיה.

<יורם הלוי: אני חושב שדווקא במקרה הזה, אם תגדיר, תנחה שהשילוב שלנו יחד עם הצבא, שיהיה שילוב של בין תפיסה ביטחונית לבין תפיסה פלילית, נוכל להביא משהו מוגמר, שהוא משלב את שני הדברים.

<יורם הלוי: כי אי אפשר לקחת צד אחד.

<יורם הלוי: אני אומר את זה פה לא כי אני לא יודע מה לעשות.

<יורם הלוי: אני יודע בפירוש מה לעשות בכל יישוב, מה הם המרכיבים שאנחנו, כצד פלילי, צריכים לעשות.

<יורם הלוי: האם זה נותן מענה לצד הביטחוני?

דוד אמסלם: לא, אני אגיד לך יורם, אני מרגיש כאן באמת שאנחנו מסתובבים סביב עצמנו, בגלל שלדעתי, אני ככה רואה את זה, הצבא, כשיש לו אירוע חמור, אז יש לו את האמצעים.

דוד אמסלם: הוא מהר מאד מתחיל לעשות הגנה על היישוב.

דוד אמסלם: זה לא בעיה.

דוד אמסלם: הוא רשם, מחר מתקתק, מביא מצלמות, מביא את השופלים, טק, עושים את הסיבוב, עושים וזה באמת עוזר.

דוד אמסלם: הרי בסוף הסיפור אין לך 4,000 שוטרים סביב כל יישוב.

דוד אמסלם: מה, אתה לא תשים שוטר כל 20 מטר, תגיד לו תעמוד כאן, תראה אם ההוא בא.

דוד אמסלם: אז נכנסת ניידת, מקסימום עושה סיבוב, יותר ערנות, אבל בכאלה שטחים עצומים, עם קו גבול כזה פרוץ, גם אם תקבל 20,000 שוטרים זה לא יעזור.

דוד אמסלם: בסוף הצד הפיזי, כמו שאומר גם ראש המועצה, סגרנו את היישוב, הוא אמר, וירדו.

דוד אמסלם: באמת, הגנבים, גם הם בסוף מבינים שיש פה מצלמות, תשמע, יתפסו אותנו, יש פה איזה קו התרעה.

דוד אמסלם: מחר לא נכנסים פנימה, יכול להיות שיש פה איזו מערכת שישר, טיק-טק, עוד שלוש דקות המשטרה כבר פה.

דוד אמסלם: מזעיקים אותה.

דוד אמסלם: אני חושב שזה האמצעים שצריך לתת להם, אבל אני חושב שלא נותנים לך את הכלים.

דוד אמסלם: היה לך תקציב כזה.

דוד אמסלם: אני מניח שאם היה לך תקציב, גדרות, מצלמות, אז היית אומר להם חברה, עזבו, מה אנחנו צריכים לנסוע לירושלים?

דוד אמסלם: בואו אלי, נסגור, מחר נקבל הצעת מחיר, נעשה את זה ושלום על ישראל.

דוד אמסלם: אני בטוח שזה יוריד את זה בצורה דרמטית.

דוד אמסלם: אז לכן כאן אני צריך בעצם את תפיסת העולם שלכם.

דוד אמסלם: הרי אם אני אבוא ואגיד את זה, אז יגידו לי תשמע, דודי, אתה מבין בביטחון?

דוד אמסלם: למרות שאין פה מה להבין כל כך.

דוד אמסלם: לא צריך להיות כאן ראש הפנטגון כדי להבין את הרעיון.

דוד אמסלם: פה אני צריך אתכם שתיתנו לי איזה שהוא מסמך מקצועי, שאומר דודי, אנחנו צריכים, כדי לבלום את הבעיה בדרום, יש פה גם בעיית פשיעה ובעיית פח"ע, אבל עזוב פח"ע.

דוד אמסלם: בעיית פשיעה כזאת ואנחנו צריכים עוד תגבור בשוטרים.

דוד אמסלם: זה פחות חשוב לי בהיבט הזה.

דוד אמסלם: אני מניח שאתה יודע לעשות את המלחמה הזאת לא פחות טוב ממני.

דוד אמסלם: אבל בטח בצד הפיזי, שאתה לא יכול לדחוף אותו, אז אני אעשה את זה.

דוד אמסלם: אני אבוא, אני אגיד רבותי, יש לנו פה מסמך, אני קיבלתי מסמך, אני ביקשתי מסמך מהמשרד לביטחון פנים/מחוז המשטרה בדרום ששם הבעיה.

דוד אמסלם: הנפיקו לי איזו שהיא תפיסת עולם מבצעית שלהם, שכוללת גם נושאים של הגנה פיזית, גם נושאים של הגנה אחרת, ואז אני מתרגם את זה הלאה לנושא של כסף.

דוד אמסלם: בסדר?

דוד אמסלם: בגלל שרק כך אני מרגיש שאולי אני יכול להתקדם מעבר לתסכול איתו באנו.

דוד אמסלם: בסך הכל כולנו רואים את הדברים אותו דבר.

דוד אמסלם: אתה כמפקד המחוז רואה את זה בדיוק כמו שזה, ולדעתי לפעמים אתה גם נמצא במצוקה מסוימת, כשבא לך ראש רשות ואומר לך הנה, למשל אתה רואה את המייל הזה, זה עושה לנו לא טוב בבטן.

דוד אמסלם: בוודאי לך, שאתה אומר וואלה, זה באחריות שלי, הלוואי שהייתי תופס את ההוא, אני לא יודע איך הייתי מולק לו את הראש.

דוד אמסלם: לכן אני אומר, אנחנו צריכים רק לתרגם את זה, כדי לקדם את הביטחון טיפ-טיפה באזורים האלה, לפחות צעד קדימה.

דוד אמסלם: אני לא אומר שלא יהיו פריצות.

דוד אמסלם: אני לא אומר שמחר כל הכלבים יחיו בשלום שם ולא ישחטו אותם, אבל לפחות בואו נקדם את זה צעד, שנקשה על האנשים האלה ונוריד את זה.

<יורם הלוי: אז רק צריך להגדיר איזה יישובים.

<שי חגג': אפשר לעשות את זה יחד, לשבת לישיבת עבודה.

<יורם הלוי: בטח.

<יורם הלוי: ברור שנשב ביחד.

דוד אמסלם: אז בוא נסכם.

דוד אמסלם: אין בעיה.

דוד אמסלם: אני הרי לא מצוי שם.

דוד אמסלם: אני מציע שגם עידן ושי יישבו עם יורם, תשבו ותכינו לי איזה מסמך שאיתו אני אוכל להתקדם ואז אני אשחרר את המשטרה מהאירוע הזה, ואנחנו ניכנס מול הדרג הפוליטי יותר, היותר טכני, יותר כסף.

דוד אמסלם: הרי בסוף אנחנו נצטרך לדבר על כסף.

דוד אמסלם: זה מה שבשורה האחרונה אני מבין שיכול לפתור את העניין.

דוד אמסלם: אז בואו תשבו עם יורם, תסכמו, תביאו לי איזה מסמך כזה ואני אתחיל לגלגל את זה הלאה, אתכם ביחד, כדי לייצר להם תקציבים יותר גדולים לנושאים האלה.

דוד אמסלם: הרי בסופו של דבר התקציבים יוכנו אצלנו הרי.

דוד אמסלם: זה כל הרעיון.

דוד אמסלם: לדעתי הם לא צריכים להיות בישיבה אצל המשטרה.

דוד אמסלם: וככה נתקדם עם זה, בסדר?

<שי חגג': מאה אחוז.

דוד אמסלם: תודה רבה.