ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 64, 2015-10-20 09:30

מירב בן ארי: מתחילת המושב קודם, בתחילת כניסתי לכנסת אני מתעסקת עם מענק לימודים.

מירב בן ארי: אני אגיד מה אנחנו מתכוונים לעשות ואחרי זה נשמע כמובן גם את חבר הכנסת ברושי ואת נציגי הארגונים שכאן.

מירב בן ארי: בעיקרון, הוגשה כבר הצעת חוק פרטית שתעלה ביום ראשון לוועדת שרים לענייני חקיקה: להגדיל את מענק הלימודים מי' עד י"ב לחד-הורית.

מירב בן ארי: רק לחד-הורית.

מירב בן ארי: אני יודעת שא' עד ו' זה גם להבטחת הכנסה, אבל עם הסכום שקיבלתי, או שאם מגזר מסוים ירוויח או שאף אחד לא מקבל, כמו שאומרים.

מירב בן ארי: כלומר, מענק לימודים שאנחנו מתכננים להעביר ייקח זמן, אבל אנחנו מתחילים את התהליך והוא יהיה לכל המשפחות החד-הורית, כמובן ללא הגבלה של מספר הילדים.

מירב בן ארי: הוא ישולם עבור ילדים מגיל 15 עד 18.

איתן ברושי: אנחנו מדברים על זה במסגרת יום העוני?

מירב בן ארי: כן.

מירב בן ארי: או.

מירב בן ארי: קיי.

מירב בן ארי: זה עניין רווחה, צודק חבר הכנסת ברושי אנחנו דנים על נושא של מענק לימודים במסגרת יום העוני שמציינת הכנסת בכל שאר וועדות הכנסת.

מירב בן ארי: ההצעה שלנו היא להרחיב את הזכאים לקבוצות גיל 15 עד 18.

מירב בן ארי: בעצם היא תביא למצב שעוד – לפי הנתונים שקיבלתי מהמוסד לביטוח לאומי, אני אתן לכם את המספר כדי שיהיה לפרוטוקול – עוד 55 אלף ילדים במדינת ישראל יזכו לקבל מענק לימודים מ-י' עד י"ב.

מירב בן ארי: זו הבשורה של הוועדה הזאת.

מירב בן ארי: כמובן זה תהליך, כמובן שהוא מתחיל רק ביום ראשון, אבל הוא תהליך שנעשה ביחד עם האוצר.

מירב בן ארי: עשינו הרבה פגישות, לא הצעתי את הצעת החוק הפרטית הזאת בלי שיתוף פעולה.

מירב בן ארי: כמובן שהמספרים יבחנו ויבדקו.

מירב בן ארי: כרגע ההצעה שלי היא 5.5% מהסכום הבסיסי בעד ילד של הורה עצמאי שביום הקובע מלאו לו 14 ולא מלאו לו 18 שנה.

מירב בן ארי: זו ההצעה.

מירב בן ארי: תעשו את החשבון, זה יוצא כמעט 500 שקל לאם חד-הורית כל שנה מ-י' עד י"ב.

מירב בן ארי: <קריאה:> עבור כל ילד.

מירב בן ארי: בוודאי.

מירב בן ארי: מה שנקרא, בנימה אופטימית זו, חבר הכנסת ברושי אתה רוצה להתחיל או שאתה רוצה לשמוע את הארגונים החברתיים?

מירב בן ארי: מה שתחליט.

איתן ברושי: זה הדיון היחידי שלנו בנושא ביום העוני?

איתן ברושי: רק לאימהות חד-הוריות?

מירב בן ארי: לא.

מירב בן ארי: הם ביקשו דיון על מענק הלימודים.

מירב בן ארי: אם אנחנו במענק הלימודים נראה לי שנכון וראוי, במיוחד שביום ראשון זה עולה לוועדת שרים, לציין את זה בפתיחת דברי הוועדה הזאת.

מירב בן ארי: נשמע את "פתחון לב", מי מכם שרוצה לדבר על מענק הלימודים מוזמן בבקשה.

<אילנה קייסי: אני אילנה קייסי ואני מנהלת פרויקטים חינוכיים ב"פתחון לב".

<אילנה קייסי: אני רציתי לשאול, הגענו לוועדה הזאת ממש בדקה ה-90.

<אילנה קייסי: רציתי לשאול, את אומרת שמעלים את זה ל-500 שקל לילד.

מירב בן ארי: כ-500 שקל לילד.

<אילנה קייסי: לילד בתיכון.

<אילנה קייסי: עד עכשיו בתיכון לא היה?

מירב בן ארי: עד עכשיו, מ-א' עד ט'.

איתן ברושי: צריך לזכור שכיתה י' זה עוד "חוק חינוך חובה".

איתן ברושי: י"א עד י"ב כבר לא בחוק.

איתן ברושי: יש כאן הבחנה.

איתן ברושי: "חוק חינוך חובה" חל עד כיתה י' כולל.

מירב בן ארי: גם י"ב.

איתן ברושי: לא.

איתן ברושי: התשובה היא לא.

מירב בן ארי: לפי הצו של שר החינוך.

איתן ברושי: אני לא יודע את הצו, אני מדבר על החוק.

מירב בן ארי: יש צו.

מירב בן ארי: יש את החוק עצמו ובכל שנה מאריכים את הצו.

מירב בן ארי: שמענו את זה בפתיחת שנת הלימודים.

איתן ברושי: אין הבדל בעלויות מבחינת המדינה?

מירב בן ארי: אין הבדל.

<אילנה קייסי: אני מכירה את זה, אני הייתי מנהלת בית ספר.

איתן ברושי: גם אני עסקתי בזה.

איתן ברושי: אני זוכר את ההבדל.

איתן ברושי: במועצה האזורית היה לנו יותר קל לשלוט על המיפוי של ילדים עד כיתה י"א-י"ב.

איתן ברושי: בזה הייתה יותר גמישות לכל צד.

איתן ברושי: אבל את אומרת שאין הבדל בעלויות בין י', י"א, י"ב.

<אילנה קייסי: יכולים להיות הבדלים, זה משתנה ממקום למקום, מבית ספר לבית ספר, מעיר לעיר.

<אילנה קייסי: ב-י"ב בדרך כלל ההוצאות הן יותר גדולות.

איתן ברושי: אני יודע ולכן אני שואל אם אין מקום לחלוקה בתשלום ולא אחיד.

<אילנה קייסי: ב-י"ב העלויות הן הרבה יותר מאשר ב-י'.

<אילנה קייסי: השאלה אם יש מקום להפוך את זה למדרגי בין י' לבין י"א- י"ב ולעלות את זה ב-י"ב מול הסכום של 550 שקל לילד.

מירב בן ארי: כ-500 שקל לילד.

מירב בן ארי: כנראה שזה פחות מ-500.

מירב בן ארי: אין אפשרות לעשות כי גם כך זה סכום נמוך.

מירב בן ארי: זה לא שיש לי 1,000 ואז אני אומרת אוקיי אני אתן 300.

מירב בן ארי: התקציב גם כך נמוך.

מירב בן ארי: זה משהו שהבאנו מן הגורן ומן היקב.

מירב בן ארי: לאור העבודה שגם ככה כל משרדי הממשלה, אתם יודעים שהם עברו קיצוץ של 3 מיליארד, לבוא ולהביא את מענק הלימודים מתוך מחשבה שיש עדיין תלמידים שנמצאים לאימהות חד-הוריות ולא מקבלים סיוע.

מירב בן ארי: בואו לרגע, איך אני אומרת 'זה רגל בדלת'.

מירב בן ארי: אם אנחנו נצליח להרחיב ל-י' עד י"א כמובן שנגדיל את סכום המענק.

מירב בן ארי: זו תחילת הדרך מבחינתנו.

<אילנה קייסי: יש לי שאלה נוספת, הסכום - -

מירב בן ארי: שאלת אותי שאלה לפני כן.

מירב בן ארי: מ-6 עד 11 מקבלים 18% מהסכום הבסיסי, זה כ-1,500 שקל.

מירב בן ארי: בגילאי 11 עד 14 זה 10% מהסכום הבסיסי- וזה קרוב ל-850 שקל.

מירב בן ארי: מתקנים אותי כאן שזה 865 שקל.

מירב בן ארי: שאלות?

מירב בן ארי: יש לכם עוד משהו לשאול?

<אילנה קייסי: יש לי עוד שאלה.

<אילנה קייסי: הסכום שמיועד האם הוא סכום מוגבל לתשלום בית הספר?

<אילנה קייסי: כלומר, זה עובר ישירות לבית הספר?

מירב בן ארי: ממש לא.

מירב בן ארי: שנת הלימודים, ההורים מקבלים מהמוסד לביטוח לאומי.

<אילנה קייסי: דרך הביטוח הלאומי הם מקבלים.

<אילנה קייסי: מתי?

מירב בן ארי: מה זאת אומרת?

מירב בן ארי: בתחילת שנת הלימודים.

<זיוה אסייג בנהיון: אני אוכל להגיב?

<זיוה אסייג בנהיון: אני זיוה מוועדת היגוי בעיריית ירושלים.

<זיוה אסייג בנהיון: ועדת היגוי למשפחות עצמאיות חד-הוריות.

<זיוה אסייג בנהיון: אני כאם חד-הורית הצטרפתי מהמקום להביא באמת שינוי במענק הלימודים.

<זיוה אסייג בנהיון: אני אימא לילד בן 14, השנה כבר לא קיבלתי את מענק הלימודים - - -

מירב בן ארי: למה?

<זיוה אסייג בנהיון: כי מבחינתנו זה הסתיים.

<זיוה אסייג בנהיון: הוא בכיתה ט' ולא מגיע לנו מענק לימודים.

<זיוה אסייג בנהיון: אני יודעת איך אתם הולכים לעשות את זה, אבל אני חושבת שההוצאות בגיל ההתבגרות וההוצאות בלימודים בגיל החטיבה והתיכון הן הרבה יותר גבוהות מהיסודי.

<זיוה אסייג בנהיון: מבחינתי כל הנושא הזה הוא קצת דומה לתקופת המנדט שהיו מסיימים ללמוד בגיל 14 ומאז לא דנו בזה.

<זיוה אסייג בנהיון: אם אפשר קצת לדון אחרת מבחינת מענק ומה שאנחנו כאימהות חד-הוריות – 500 שקל, הרי אתם יודעים שזה לא מגיע אפילו לחצי מעלות הספרים.

מירב בן ארי: נראה לי שהגעת לפה כנראה כדי לדבר על מענק לילדי כיתות י' עד י"ב.

מירב בן ארי: בפתח דבריי אמרתי שאנחנו הולכים לקדם את זה.

מירב בן ארי: נכון, זה לא הרבה כסף, אבל זה קרוב ל-27 מיליון, 26 מיליון ליתר דיוק, שכרגע לא נותנים אלא מקצצים.

מירב בן ארי: כמו שאמרתי בתחילת דבריי, זו תחילת הדרך.

מירב בן ארי: אני יודעת שזה לא מספיק.

מירב בן ארי: בתוך עמי אני חיה, אבל זו התחלה.

מירב בן ארי: אני מאוד מקווה שבשנת 2016 נוכל להגדיל את זה.

מירב בן ארי: זה ממש ההתחלה.

<זיוה אסייג בנהיון: על זה אני רוצה להודות לך, בהזדמנות זאת על כך שלקחת את הכפפה ונגעת במקום שלא נגעו הרבה זמן.

<זיוה אסייג בנהיון: תודה.

מירב בן ארי: תודה.

<יהודית אייזנר: ומה קורה עם גילאי 14?

<יהודית אייזנר: היא טוענת - - -

מירב בן ארי: מקבלים.

מירב בן ארי: מקבלים.

מירב בן ארי: עד ט' מקבלים.

<יהודית אייזנר: כי לפי הדברים הבנתי שזה י'-י"ב, ט' לא מקבלים.

<זיוה אסייג בנהיון: עולים לט' לא מקבלים.

<זיוה אסייג בנהיון: זה מניסיון של עכשיו ממש.

<זיוה אסייג בנהיון: עולים ל-ט' לא.

<זיוה אסייג בנהיון: את יכולה לבדוק את זה.

<זיוה אסייג בנהיון: עולים ל-ח' זה נכון, עולים ל-ט' זה כבר לא נכון.

<זיוה אסייג בנהיון: את יכולה לבדוק את זה.

<זיוה אסייג בנהיון: אני גם בדקתי את זה אישית.

מירב בן ארי: אני אבדוק את זה.

איתן ברושי: מי אחראי על חלוקת ה- - -

<זיוה אסייג בנהיון: המוסד לביטוח לאומי.

איתן ברושי: דרך הביטוח לאומי?

<זיוה אסייג בנהיון: בוודאי.

מירב בן ארי: אין בעיה, אנחנו נעביר ונבדוק את זה.

מירב בן ארי: זו הערה נבונה וחשובה מאוד.

מירב בן ארי: הילד שלך עלה לכיתה ט' השנה, הוא עבר את גיל 14 באוגוסט.

מירב בן ארי: אני, בתפיסת העולם שהם הציגו לי, מענק הלימודים ניתן על פי כיתות ואז זה מ-א' עד ט', 9 כיתות.

מירב בן ארי: את אומרת לי שנותנים לפי גיל.

מירב בן ארי: זו הערה נבונה ולקחתי אותה לתשומת לבי ואטפל בה.

<יהודית אייזנר: הגיוני שזה לפי כיתות כי אם ילד נשאר בעברו הרחוק כיתה - - -

מירב בן ארי: אני מסכימה.

מירב בן ארי: זה גם מה שהוצג לי.

מירב בן ארי: הגיל לא רלוונטי והכיתה כן רלוונטית.

מירב בן ארי: גם לפי הכסף שהם מקבלים מהאוצר זה אמור לתשעה מחזורים, תשע כיתות.

מירב בן ארי: משרד החינוך, אתה רוצה להתייחס?

מירב בן ארי: לא.

מירב בן ארי: משרד האוצר, יעל?

מירב בן ארי: בסדר, אנחנו מדברות ומתקדמות.

מירב בן ארי: מי עוד מעוניין להתייחס.

מירב בן ארי: בבקשה חבר הכנסת ברושי.

איתן ברושי: אני לא יודע מה האחריות של משרד החינוך.

איתן ברושי: לפי דעתי יש כאן בעיה מבנית של הממשלה.

איתן ברושי: אני מכיר את זה גם ממקומות אחרים.

איתן ברושי: כשזה מגיע לתוספת תקציבית או לשינוי הכול תלוי בפקידי האוצר.

איתן ברושי: אני חושב שלא נכון שמשרד החינוך לא יהיה אחראי.

איתן ברושי: אנחנו נתונים לאוצר עודף כוח, ואז מירב מנהלת את הדיון הזה עם שר האוצר או פקידיו במקום עם שר החינוך או יועציו.

איתן ברושי: אני חושב שמי שאחראי על ביצוע "חוק חינוך" הוא משרד החינוך.

איתן ברושי: משרד החינוך הוא השני בגודלו בתקציבי המדינה.

איתן ברושי: אין כמעט שנה – ממה שאני מכיר מהעבר, את בנט עוד לא – שלא מחזירים כסף לאוצר כי יש כספים שלא מממשים אותם.

איתן ברושי: יש התחייבות שלא --- מי שלא יודע, הדבר הכי לא טוב לממשלה או לרשות זה שחוזר כסף לאוצר.

איתן ברושי: חוץ ממשרד הביטחון שיכול להוציא מה שהוא רוצה מתי שהוא רוצה, רוב משרדי הממשלה מחזירים עודפים לאוצר.

איתן ברושי: מי שנהנה מהם, בדרך זה הגדלת תקציב הביטחון על חשבון עודפים שלא נוצלו על ידי המשרדים האחרים בלילה האחרון של השנה.

מירב בן ארי: אבל זה לא תקציב של משרד החינוך.

איתן ברושי: אני רק רוצה להגיד שזה לא תקין.

איתן ברושי: זה לא תקין שלא שר החינוך אחראי על זה.

איתן ברושי: זה לא תקין שזה עובר בין האוצר לביטוח הלאומי כאילו לחינוך אין אחריות.

איתן ברושי: אני מכיר את זה גם מנושאים אחרים.

איתן ברושי: אני אתן דוגמה, נזקים לרכבת הקלה, חושבים שלזה אחראי משרד האוצר.

איתן ברושי: מי שאחראי לנזקים ברכבת הקלה זה ישראל כץ, חברי במקרה זה.

איתן ברושי: הוא, הפרויקט של הרכבת הקלה צריך לממן גם את הנזקים אם יש כאלה.

איתן ברושי: כמו כשהייתי במשרד הביטחון והיו צריכים לבות ממ"דים (מרחב מוגן דירתי) אז כולם חשבו שמשרד הביטחון בונה בבתי כנסת ובבתי התעשייה.

איתן ברושי: למה לא משרד הכלכלה בונה ממ"ד למפעל כמו שהוא נותן לו מכונה?

איתן ברושי: כמו שמשרד החינוך אחראי על החוק הוא אחראי גם על החוליות החלשות של החברה הישראלית ואין חינוך חובה בלי ילדי החד-הוריות.

איתן ברושי: לכן הנימוק, שבכלל דיון חברתי כזה מתנהל עם פקידי אוצר שחלקם לא תשתית לקיים דיון כזה.

איתן ברושי: אלו בכלל אנשים שגורמים נזק גדול למדינה בהרבה החלטות, אבל מעולם לא שילמו על זה כלום.

איתן ברושי: הם פשוט עברו מתפקיד לתפקיד.

איתן ברושי: אני רואה את זה גם בתחומים אחרים.

איתן ברושי: לכן אני חושב שהדיון צריך להתנהל עם משרד החינוך.

איתן ברושי: משרד החינוך צריך לעזור מתקציבו ולא לומר 'תגמרו את זה עם האוצר'.

איתן ברושי: למה כשבונים בתי ספר או גנים או חינוך עצמאי, מוכר או שלא מוכר וכל הסיפור הזה, זה הכול מתקציב משרד החינוך?

איתן ברושי: לא חסר לו כסף.

איתן ברושי: הבעיה בכלל לא בתקציב, זה לא כמה יש לך אלא איך אתה מחלק אותו.

איתן ברושי: בתקציב תמיד חסר, אבל השאלה מה סדר העדיפויות.

איתן ברושי: בצורה הזאת שהאוצר מנהל כל שקל והוא יכול להגיד לך 'כן תיתן לא תיתן' היא חולשה שלנו בכנסת.

איתן ברושי: אני מתכוון לטפל בזה על ידי ניסיון להגיש הצעת חוק שתגביל את סמכויות הרפרנטים ותגדיר מחדש שיש לכל משרד שר ומנכ"ל והם נבחרו כדי לנהל את זה ולא כדי לקבל הוראות מהפקידים.

איתן ברושי: במקרה הזה אני גם לא בטוח שלפקידות יש לה את הכלים להתמודד עם כל שאלה כזאת.

איתן ברושי: לכן אני מציע לומר שצריך לשקול כאן את התוספות.

איתן ברושי: אני חושב שכיתה י"ב זו כיתה יותר יקרה תרתי משמע.

איתן ברושי: דיברה איתי קודם גם פרופסור דינה רווה, אני אומר שיש בעיה עם חד-הורית וגם עם היכולת של הילדים שלהן להפוך לעצמאיים.

איתן ברושי: משום שזה יהיה "דור לדור יביע אומר".

איתן ברושי: כלומר, אנחנו מגדלים את הדור הבא של העוני או של הקשיים.

איתן ברושי: זאת אומרת שאנחנו לא פוטרים את הדור הזה, כי אנחנו לא רואים את התמונה.

איתן ברושי: אנחנו כבר יוצרים את הבעיה לדור הבא כי אנחנו לא עונים על הצרכים האמתיים.

איתן ברושי: צריך להחליט מה רוצים פה.

איתן ברושי: לפי דעתי, השאלה הזאת נשאלת גם בשאלה של התעסוקה אחרי הצבא.

איתן ברושי: השירות בצבא הוא חובה לכולם, גם פה יש קשיים.

איתן ברושי: אני יודע שהצבא רגיש לשאלות כאלה ואולי גם קצת עוזרים, אולי יעלו גם את המשכורת של החיילים בסדיר.

איתן ברושי: אבל, מי שיגמור בגרות ואפילו במתמטיקה 5 נקודות, השאלה מה עושים אחר כך.

איתן ברושי: אם הוא לא יכול ללמוד וגם לא יכול להתקבל גם כסטג'ר לעבודה, ייקחו עובד קבלן במקומו כי המדינה לפעמים הראשונה שהיא לא בסדר, אז אנחנו מחליטים שגם הדור הבא יהיה מאוד חלש.

איתן ברושי: היום זה יום העוני וצריך לצמצם ולעשות הכול שלא יהיו פה עניים.

איתן ברושי: אני חושב שהשרשרת נבחנת כמו תמיד בחוליות החלשות שלה.

איתן ברושי: אני מציע להעביר את המסר הזה למשרד החינוך ולהפסיק להתנות את ההחלטות החברתיות בידי שר האוצר ופקידיו.

איתן ברושי: מי שאחראי על החינוך צריך לטפל גם בחד-הוריות.

איתן ברושי: מי שאחראי על יציאה ממעגלי העוני והמצוקה צריך לחשוב גם על הדור הבא.

מירב בן ארי: תודה רבה לחבר הכנסת ברושי.

מירב בן ארי: יש עוד התייחסויות?

<אילנה קייסי: יש לי שאלה.

<אילנה קייסי: אני חושבת שלפני שנתיים עלה רעיון ששכר הלימוד בתי הספר יעבור דרך ביטוח לאומי.

<אילנה קייסי: מה שקורה, זו יוזמה מבורכת וזה מבורך, המשפחות החד-הוריות במצוקה מאוד מאוד גדולה.

<אילנה קייסי: יש להם קשיים עצומים והסכום שהן תקבלנה יכול להיבלע במצוקות האחרות שלהן ולא להגיע לייעודו.

<אילנה קייסי: אני מבינה שה-500 שקל או סכום כזה אמור להיות לחינוך.

מירב בן ארי: איך את מוודאת?

מירב בן ארי: תשמעי, מה שאת אומרת עכשיו זו גישה שונה, מה שנקרא 'נישה חברתית'.

מירב בן ארי: יש את הגישה הפטרנליסטית שאומרת 'אנחנו ניתן את הכסף ישירות, מה שנקרא, למוסדות.

מירב בן ארי: או הגישה שהיא חברתית-סוציאלית 'אנחנו ניתן לאימא או לאבא והם יחליטו מה לעשות עם הכסף'.

מירב בן ארי: אלו גישות.

מירב בן ארי: יש כל הזמן התנגשויות בין הגישות האלה.

מירב בן ארי: אני חושבת שלאם חד-הורית, זה בערך 97% ממשקי הבית בישראל, או אב חד-הורי לצורך העניין, שכן מקבלים צריך לתת להם את היכולת להחליט לאן להתוות את הכסף.

מירב בן ארי: נכון שלפעמים יש בחירות אחרות, אבל בעיני זו גישה שהיא מעין פטרנליזם.

מירב בן ארי: אני חושבת שהם מספיק אחראיים.

מירב בן ארי: נכון, לא כל ההורים החד-הוריים מנווטים את הכסף בדיוק, אבל רובם כן.

מירב בן ארי: לכן אני חושבת שהאחריות היא אחריות הורית ואנחנו צריכים לתת את הכסף להורה ושההורה יחליט.

מירב בן ארי: אנחנו נותנים פה איזה אימון בהורה שידע לנווט את הכסף לטובת הלימודים של הילד שלו.

<אילנה קייסי: אני מסכימה עם זה, אני רק מעלה בעיה שאני יודעת שהיא בשטח.

מירב בן ארי: אני יודעת, אני מסכימה, אמרתי.

מירב בן ארי: את מייצגת גישה קיימת, חיה ומה שנקרא 'שומעים את דבריה' הרבה.

מירב בן ארי: אגב, יש היום מענקים שהם מוכוונים, אבל במקרה של מענק לימודים אנחנו צריכים לאפשר באמת להורים לנצל את הכסף לטובת הלימודים ולסמוך עליהם שזה מה שהם עושים.

<דינה רווה: למעשה כשבחרתי את הישיבה הזאת אני חשבתי שמדובר במלגות עבור האימהות החד-הוריות, כי יש עכשיו כמה מכללות שמציעות לאם עצמה שתצא ללימודים לעלות את איכות התעסוקה שלה.

<דינה רווה: אז רציתי לחזק את המגמה הזאת של העלאת איכות התעסוקה של האימהות החד-הוריות.

<דינה רווה: אם מדובר במלגות, אני עברתי למשל - - -

מירב בן ארי: בואי נתמקד, לא מדובר על מלגות לאימהות חד-הוריות.

<דינה רווה: אומנם יש כאלה - -

מירב בן ארי: כן, אבל זה לא הדיון.

מירב בן ארי: אני שמחה שהגעת.

מירב בן ארי: הדיון הוא על מענק לימודים לילדי משפחות חד-הוריות.

מירב בן ארי: אני מודה לך שבאת ושזה היה לך חשוב, כמובן את תישארי.

מירב בן ארי: הנושא עכשיו הוא הילדים.

מירב בן ארי: זה הזמן שלהם.

<יפעת סולל: שלום, אני יפעת סולל "רבנים למען זכויות אדם".

<יפעת סולל: אנחנו עוסקים הרבה מאוד בנושאים של אוכלוסיות מוחלשות, אנשים שחיים בעוני.

<יפעת סולל: אנחנו חלק מהמארגנים של היום, של המאבק למען העוני בכנסת.

<יפעת סולל: אנחנו מודים לוועדה על הדיון הזה.

<יפעת סולל: אני חושבת שהאבסורד היום בסיפור של מענק הלימודים הוא בדיפרנציאציה בין הגילים השונים.

<יפעת סולל: זאת אומרת, יש פה מצב שכאשר ילד נמצא בבית ספר יסודי ובחטיבת הביניים מקבלים עליו יותר כסף מאשר בכיתות הגבוהות יותר, כשההוצאות הן יותר גבוהות בכיתות הגבוהות יותר.

מירב בן ארי: יופי, תמשיכי עם הקו הזה.

מירב בן ארי: תכף אשאל אותך שאלה.

<יפעת סולל: ואנחנו בהגדרות של גילים במקום בהגדרות של כיתות.

מירב בן ארי: את זה גילינו עכשיו פה.

מירב בן ארי: זה מעניין.

<יפעת סולל: זאת אומרת שבעצם, אפילו אם ילד ממשיך ללמוד הזכאות של ההורה שלו נעלמת.

<יפעת סולל: בעצם יש גם הצעות כאלה על שולחן הכנסת.

<יפעת סולל: מה שאנחנו באמת חושבים שצריך לקדם זה שהמענק יהיה בסכום קבוע והגיוני - - -

מירב בן ארי: אשאל אותך ותעצרי כאן, כי את בכיוון שלי וגם זיוה.

מירב בן ארי: אני רוצה לשמוע אותך גם.

מירב בן ארי: הייתה הצעה להפחית, רגע רגע אל תדאגו, הכול פה על השולחן, אני לא אפגע בחד-הוריות ותאמינו לי זה בליבי.

מירב בן ארי: הייתה מחשבה להפחית את א' עד ו' ל- 1,200.

מירב בן ארי: שוב, לא 500 אלא להוריד 200-300 ולהעמיס אותם על י' עד י"ב.

מירב בן ארי: אתם צריכים להבין, יש לי עוגה והעוגה הזאת זה הכסף שיש לי.

מירב בן ארי: יש לי 25-26 מיליון, מהאוצר כאן ואני בדיונים אתם, אותה אני צריכה לחלק לכל החד-הוריות.

מירב בן ארי: באו ארגונים של חד הוריות ואמרו לי" 'מירב, לפי הגישה שלך, תורידו, אתם יכולים לעשות את זה כי בשינוי חקיקה' – שוב, אנחנו מדברים על להוריד 200 – 'ותנו לנו את זה מ-י' עד י"ב'.

מירב בן ארי: אני, החשש שלי, אגיד לכם בכנות, זה שהארגונים החברתיים ואימהות חד-הוריות ישמיעו את דברם ולא לטוב.

מירב בן ארי: אני שבאתי לברך, את יודעת, אבל מצד שני את שומעת את זה כל הזמן.

מירב בן ארי: את שומעת אימהות שאומרות: 'יכול להיות שאם הייתי מקבלת כאן 1,200 ופה 900', ויחד עם ה-25 מיליון 'והתוספת זה היה יותר מסתדר לי כלכלית'.

מירב בן ארי: החשש שלי שהם יגידו לי כמו שזיוה אמרה: ' מה רק 500 תוסיפי לי'.

מירב בן ארי: אבל אני באתי ואמרתי: 'כרגע רגל בדלת, תהליך של שנה-שנתיים להגדיל'.

מירב בן ארי: השאלה, אם ב-1 בספטמבר 2016 אותה אם חד-הורית שהילד שלה נכנס לכיתה א' לא הייתה מקבלת 1,200 והייתה יודעת כשהוא יגיע לכיתה ט' היא תקבל עוד 800-900 שקל שזה יותר מה-500.

מירב בן ארי: תגידי את ואחר כך אשמע את ההתייחסות של זיוה.

<יפעת סולל: אני חושבת שאנחנו צריכים לדבר על סכום שהוא סכום שווה, אבל הוא הסכום הגבוה.

<יפעת סולל: זאת אומרת להגיד שעכשיו מורידים מפה ומעלים לשם - - -

מירב בן ארי: אבל אנחנו מעלים ומוסיפים.

מירב בן ארי: אל תתבלבלי, אני לא הייתי מורידה 300 ושמה את זה.

מירב בן ארי: אני לא בגישה הזאת, ממש לא.

מירב בן ארי: מראש היה לי בסיס.

מירב בן ארי: כשהלכתי לאוצר ניהלתי שיח על בסיס של כמה מיליונים ומשם אני מגיעה.

<יפעת סולל: קודם לקבל את הכמה מיליונים ואחר זה להמשיך הלאה.

<יפעת סולל: קודם לקחת עוד.

מירב בן ארי: אל תדאגי.

מירב בן ארי: זה, אנחנו שם.

<יפעת סולל: קודם לקבל עוד ואחרי זה להמשיך הלאה.

מירב בן ארי: תדעי לך, היא דיברה על זה ואני שמעתי.

מירב בן ארי: שמעתי אימהות.

<יפעת סולל: אני חושבת שאם זה הקו, אם מורידים למישהו זה ייצר את הסטנדרט.

<יפעת סולל: מהניסיון שלי וממדיניות כלכלית, ברגע שמורידים מייצרים סטנדרט שהוא יותר נמוך.

<יפעת סולל: צריך להעלות, להעלות איפה שאפשר ואף פעם לא להוריד, ולהיאבק על ההמשך בדרך.

<זיוה אסייג בנהיון: אני לא כלכלנית ואין לי מושג בתחום הזה.

<זיוה אסייג בנהיון: אני חיה את המציאות.

<זיוה אסייג בנהיון: אני חושבת שגם הורה שמקבל 4,000 שיורדים לו 3,000 ופתאום בבום יורד לו ל-1,000 שקל, אני חושבת שפה לפי הגילאים מבחינת הסכום שהם מקבלים, בהתחלה זה 1,500 ואחר כך זה יורד ל-800 ומשהו ואחר כך זה יורד לבום במקום לעלות.

<זיוה אסייג בנהיון: אני לא באה מהמקום של להוריד.

<זיוה אסייג בנהיון: אני חושבת שאם חד-הורית שמגדלת ילד בכיתה א' עד ד' או ה' שהוא מקבל והיא יודעת שגם בכיתה ט' היא תקבל סכום.

<זיוה אסייג בנהיון: אם מורידים?

<זיוה אסייג בנהיון: הרי לא מורידים, זה יחזור אליה.

<זיוה אסייג בנהיון: יורידו 250 או ל-200 שקל, אז יגדילו את זה להורים שהם עם ילדים בכיתה ט' שעולים לכיתה י'.

<זיוה אסייג בנהיון: אז במקום 500 יעלו להם את זה ל-800.

<זיוה אסייג בנהיון: כשהיא תקבל 800 או 750 זה עדיין שונה.

<זיוה אסייג בנהיון: אני רוצה להתייחס גם לחלוקה, כי אם יש הורה שמקבל את הספרים מחבר אז הוא מייעד את זה לבגדים לילד לחורף.

<זיוה אסייג בנהיון: זה לא משנה.

<זיוה אסייג בנהיון: למעשה מי שחי את החד-הוריות יודע שהכסף, אנחנו למעשה הרבה פעמים למענם.

<זיוה אסייג בנהיון: זה גם מסתכם.

<זיוה אסייג בנהיון: פה אני כן מתחברת, כי את מורידה, אבל את אולי מורידה אותו זמנית.

<זיוה אסייג בנהיון: היא תקבל את זה בכיתה ט'.

<זיוה אסייג בנהיון: אני כן בעד להגיע 1,200-1,250 – יורד לי 250-300 שקל ולהעביר את זה לתיכון, כי כל הילדים האלה יגיעו יום אחד לתיכון.

<יהודית אייזנר: הבעיה כשאתה מוריד, אתה לא מעלה.

<יהודית אייזנר: אני אומרת שנשאיר את זה נמוך - - -

מירב בן ארי: אני אסביר.

מירב בן ארי: יהודית תנוח דעתך.

מירב בן ארי: אני לא מורידה עכשיו בחוק.

מירב בן ארי: החוק החדש כשהוא יצא זה יהיה כתוב.

מירב בן ארי: שוב, אנחנו עושים כאן איזו מחשבה.

מירב בן ארי: יהיה כתוב שאם חד הורית לילד מ-ה' עד ו', לה יהיה 1,250, נזרום עם זה.

מירב בן ארי: מכיתה ז' עד ט' יהיה לה 900 שקל – זה בחוק, ומכיתה י' עד י"ב יהיה לה נגיד עוד 900 שקל.

מירב בן ארי: זה לא נעלם, זה בחוק.

מירב בן ארי: אז בכלל תבוא אם, כשנכנס החוק הילד שלה כבר ב-י"א ועכשיו היא מקבלת, היא מקבלת עכשיו 900 שקל.

מירב בן ארי: היא כבר קיבלה בעבר.

מירב בן ארי: ב-י' היא לא קיבלה כי לא היה חוק.

מירב בן ארי: כעת אנחנו שמים חוק חדש.

מירב בן ארי: עכשיו היא מקבלת.

מירב בן ארי: לא ירד ממנה, לא ירד.

מירב בן ארי: תביני, היא אומרת בצדק ומבחינתי זה כן חשוב לי לשמוע את השטח.

מירב בן ארי: אני אומרת במילים שלה, זה כמו אשראי.

מירב בן ארי: עכשיו לצורך העניין אני אקבל פחות אבל זה עומד לי.

מירב בן ארי: את יודעת, לא אשראי, זה קופת חיסכון.

מירב בן ארי: זה עומד וזה יחזור אליה.

מירב בן ארי: זה מעוגן חקיקתית.

מירב בן ארי: אני מבינה את החשש שלך 'ייקחו לי את הכסף'.

מירב בן ארי: אבל בפועל החוק יעגן את הזכות שלה לקבל כסף ולא לקבל פחות מ-500 שקל.

מירב בן ארי: היא תקבל הרבה יותר כסף, מבחינתה זו קופת חיסכון.

מירב בן ארי: זה לא ילך ממנה.

מירב בן ארי: שלום לחברת הכנסת סופה לנדבר.

<יהודית אייזנר: אני עדיין - - -

מירב בן ארי: את חוששת.

<יהודית אייזנר: אני גם אומרת שאם יש X לכיתות הנמוכות עד ט', למה שאני אקל על החיים של האוצר ואני הוריד להן ואוסיף להן.

<יהודית אייזנר: ברגע שאני מורידה אני לא מוסיפה להן, אני מחלקת את זה לכיתות היותר גבוהות.

<יהודית אייזנר: לא, אני רוצה את ה-500 שקלים האלה, את המענק ואני רוצה שתגדילו את המענק.

<יהודית אייזנר: אני לא רוצה שתגדילו על חשבון הצעירים יותר.

<יהודית אייזנר: זה הכול, כי הצעירים האלה לא יקבלו יותר.

<יהודית אייזנר: אין מצב שב-1,250 תחזירו להם את ה-300 שקלים.

מירב בן ארי: זה המצב.

מירב בן ארי: מה זה אין מצב?

מירב בן ארי: זה חוק.

מירב בן ארי: אנחנו עוסקים בחוק, אנחנו לא עוסקים כאן בהשערות או בהיפותזה.

מירב בן ארי: יש חוק כתוב.

מירב בן ארי: תגיע הגברת ב-1 בספטמבר 2016 עם הילד שלה שיגיע בעז"ה לתיכון בהצלחה ותקבל כסף שהיא לא קיבלה.

מירב בן ארי: אני לא שמה כאן - - -

<יהודית אייזנר: אבל השאיפה שלך שה-500 יגדילו, אבל לא על חשבון הצעירים.

מירב בן ארי: איך אמרתי, זו העוגה וזה התקציב שהונח לפתחי.

מירב בן ארי: יכולתי או להגיד 'עזבו, זה חסר משמעות'.

מירב בן ארי: או לומר 'כן, אני יכולה לתת כאן לאם חד-הורית קרוב ל-500 שקל'.

מירב בן ארי: עשינו עוד חשיבה עם האוצר ועם הביטוח הלאומי ובאו אלי מהביטוח הלאומי ואמרו לי 'מירב, יש כבר בתוך החד-הורית גישה שבאה ואומרת' היא לא באה מחלל ריק, 'יש גישה אצל החד-הוריות שאומרת ש-,1,500-1,600- מכיתה ג' זה בסדר'.

מירב בן ארי: אפרופו הגישה של התערבות, התפיסה הפטרנליסטית, 'בסדר אם תורידו לי ותשמרו לי את זה לתיכון'.

מירב בן ארי: אפילו לחטיבה כי עד לפני דקה גם לא היה תיכון.

<יהודית אייזנר: זה הגינוי כי בתיכון ההוצאות הן הרבה יותר גדולות.

<אילנה קייסי: ברור שזה הגיוני.

<יפעת סולל: רוצים לייצר סטנדרט של מענק שיינתן מדי שנה.

<יפעת סולל: כאשר אנחנו מורידים מהסכום של הקטנים בחיים לא נגיע לסכום היותר גבוה בשום שלב.

<יפעת סולל: מה שאת אומרת הוא מאוד נכון בעיניי, שצריך להתחיל עם משהו ונמשיך בתהליך עד שנגיע למקסימום.

<יפעת סולל: ברגע שאת אומרת שהמקסימום הוא 1,250, לצאת מזה אחר כך בחזרה למעלה יהיה הרבה יותר קשה מאשר - - -

מירב בן ארי: את יודעת שכבר ז' עד ט' זה כמעט 900.

מירב בן ארי: אין לך, אין לך אפילו מ-ז' עד ט' 1,200.

<יפעת סולל: אני גם רוצה להציע לך משהו.

<יפעת סולל: אני מבינה שעשית משא ומתן עם האוצר - - -

מירב בן ארי: זה קרוב לשלושה חודשים.

מירב בן ארי: תאמיני לי.

<יפעת סולל: אני רוצה להציע משהו, אני לא יודעת אם זה יעבוד, אבל ברמת המתווה של התנהלות משא ומתן להציע מתווה על השוואת מענק שיהיה על פני כמה שנים.

<יפעת סולל: זאת אומרת, נותנים לך עכשיו 25 מיליון למשל לשנת 2016, בואו ננסה לייצר מתווה שאומר: 'אנחנו מעלים ב-2016 בעוד 100 שקל, ב-2018 עוד - - -

מירב בן ארי: זה לא יקרה.

מירב בן ארי: אני כבר אומרת לך.

מירב בן ארי: לא רק, יכול להיות שאני לא אהיה פה.

מירב בן ארי: תחשיבי על המציאות.

מירב בן ארי: אין לי זמן למה יהיה ב- 2018.

מירב בן ארי: אני חברת כנסת חדשה, יש כאן חברת כנסת ותיקה שראתה כל כך הרבה חברי כנסת מתחליפים, אני לא יודעת איפה אהיה ב-2018.

מירב בן ארי: עכשיו אני פה, יש לי כסף - - -

<יפעת סולל: אפשר לקבוע מתווה מעכשיו, סוללים דרכים וזה בסדר.

מירב בן ארי: אל תדאגי, אני שמה את הרגל בדלת.

מירב בן ארי: אני מבטיחה שאם אני אהיה כאן זה יהיה המשך המשא ומתן.

מירב בן ארי: כל עוד זה מה שיש לי כרגע אני רוצה שהיא תקבל.

מירב בן ארי: אני לא רוצה שאני אאבד את הכסף הזה.

מירב בן ארי: אתם יודעים, באוצר אם אתה - - -

<זיוה אסייג בנהיון: יפעת, אני מגיעה מהשטח.

<זיוה אסייג בנהיון: הבן שלי הולך לתיכון בעוד שנה, הוא רוצה ללמוד מוסיקה.

<זיוה אסייג בנהיון: עבור כל כלי מוסיקה אצטרך לשלם עבורו, זה לא ספרים ומחברות של כיתה א' עד ד'.

<זיוה אסייג בנהיון: רק כלי כזה עולה בסביבות 500 שקל.

<זיוה אסייג בנהיון: אני אומרת שה-500 שקל זה לכלי המוסיקה ובלי ספרים ובלי מחברות.

<זיוה אסייג בנהיון: זה כך ולא רק זה, גם מי שלומד תיאטרון ואמנות.

<זיוה אסייג בנהיון: בואו נבין על מה.

<זיוה אסייג בנהיון: אני הרי עברתי את כל הגילאים, הילד הצעיר היה בכיתה א' ואני עברתי את כל הגילאים, היום הוא עולה ל-ט'.

<זיוה אסייג בנהיון: אני יודעת עם שלושה ילדים מה קיבלתי ואיך זה עזר לי.

<זיוה אסייג בנהיון: אני חושבת שאם אני הייתי מקבלת עם שלושה ילדים 3,500 שקל והיום ממשיכה לקבל 2,000 שקל עבור שלושה ילדים בתיכון, נכון שזה עדיין לא אותו סכום שהיה, אבל זה הרבה יותר מעודד מאשר לקבל 1,000 שקל.

מירב בן ארי: אני חושבת ששמענו את הדעות.

מירב בן ארי: בבקשה תציגי את עצמך.

<טובית לייכטר: טובית לייכטר, עובדת סוציאלית קהילתית, לשכת רווחה אזורית צפון ירושלים.

<טובית לייכטר: מרכזת מרכז מיצוי זכויות.

<טובית לייכטר: יחד עם נעמה אנחנו מרכזות קבוצה של נשים חד-הוריות בתחום של שינוי מדיניות.

<טובית לייכטר: אתם יודעים, יש המון שינויי מדיניות בתחום חד-הוריות.

<טובית לייכטר: אני מברכת על הוועדה ותודה לך.

<טובית לייכטר: אנחנו רואים את האישה החד- הורית שצורכת שירותים במגוון התחומים.

<טובית לייכטר: כל תחום וכל משרד צריך לעשות את התפקיד שלו.

<טובית לייכטר: בעניין הזה אני מאוד מסכימה עם הנושא של משרד החינוך ומקווה שיהיה שיתוף פעולה כדי לשנות את זה.

<טובית לייכטר: מה אנחנו רוצות לדעת, מה ההמשך מבחינת המתווה ותוך כמה זמן אפשר להעביר את החוק הזה מבחינתך.

מירב בן ארי: בעיקרון כל העניין מול האוצר, שזה הכי חשוב, כבר סודר.

מירב בן ארי: ביום ראשון בעז"ה זה יעלה לוועדת שרים לחקיקה.

מירב בן ארי: השרים יאשרו את זה, זה יבוא למליאה להצבעה טרומית, אחרי הטרומית יגיע לדיונים בוועדה.

מירב בן ארי: זה מאוד חשוב ואומנם זה כסף לבית ספר, אבל זה תקציב שמגיע לביטוח לאומי וזה ענייני רווחה ולכן זה יגיע לוועדת הרווחה והעבודה של הכנסת שאני חברה בה.

מירב בן ארי: אנחנו נעשה את הדיונים, נעשה את השיפוצים.

מירב בן ארי: תבואנה המשפחות החד- הוריות, חלק יגידו 'תורידי' וחלק 'תעלי'.

מירב בן ארי: יהיה דיון ולאחר מכן נחליט על המתווה.

מירב בן ארי: מה שאת יכולה להבטיח לנשים הוא שאני מאוד מקווה שעד ספטמבר 2016 ילדים לחד-הוריות גם בתיכון יוכלו לקבל כסף לטובת הלימודים שלהם.

מירב בן ארי: זו הבשורה וחשוב שהם ידעו ששמנו את זה לפתחנו, אני במיוחד כי זה חשוב לי.

מירב בן ארי: בתיכון לא נעלמות ההוצאות אלא להפך הן מכפילות את עצמן.

מירב בן ארי: את יכולה להעביר את הבשורה מפה.

מירב בן ארי: עוד מישהו רוצה להעיר משהו?

מירב בן ארי: אני אסכם כי יש לי גם את זכויות הילד עכשיו, גם שם יש לנו חד-הוריות וגם שם צריך לטפל.

מירב בן ארי: בואו איתי ונדבר שם על למה חד-הוריות לא מקבלות קצבה אם הן יוצאות לעבוד.

מירב בן ארי: גם זה דבר שאני הולכת לטפל בו - - - <קריאה:> לא מקבלות את הגמלה של המזנות אם הן יוצאות לעבוד.

מירב בן ארי: אל תדאגי, גם בנושא הזה והקיזוז, גם שם אני בעניינים.

מירב בן ארי: סיכום הוועדה.

מירב בן ארי: ראשית אני מודה לכם שהגעתם, גם פורום מצומצם ואיכותי עדיף לפעמים לעשות כי אתה בו באמת אתה שומע מאשר פורום רחב שאתה לא תמיד מקשיב לאנשים שטרחו ובאו במיוחד לוועדה.

מירב בן ארי: היום הוא יום העוני.

מירב בן ארי: הוא מצוין בכנסת.

מירב בן ארי: מבחינתי הדבר היותר חשוב ביום הזה הוא לא רק לדבר אלא גם לצאת אם בשורות לציבור.

מירב בן ארי: אנחנו יודעים, לצערי שכאתה מגיע ואתה שואל איך מתקדמים, אני דווקא שמחה שביום כזה יוצאות בשורות, לא רק מפה אלא גם מוועדות אחרות.

מירב בן ארי: יוצאות בשורות לציבור, כסף לציבור ובטח לנושא חד-הוריות.

מירב בן ארי: לצערן לעיתים הן נכנסות למלכודת העוני למרות שהן בכלל לא התכוונו להיות שם, אבל מציאות החיים הביאה אותן לשם.

מירב בן ארי: לכן גם ועדת החינוך ושאר ועדות הכנסת שמו היום לנגד עיניהן באמת את נושא העוני, הוא מורכב.

מירב בן ארי: ביניהם היה גם הנושא של החד-הוריות.

מירב בן ארי: היה חשוב לי לנהל היום את ועדת החינוך הזו כדי לבוא ולהציג באמת בפניכם את הנושא החשוב הזה.

מירב בן ארי: הצעת החוק תעלה ביום ראשון.

מירב בן ארי: מהצעת החוק יהיה מתווה מסוים, ישבו כאן הארגונים החברתיים, תשבנה כאן האימהות החד-הוריות, יבואו ובשיתוף פעולה ביחד אנחנו נקבע את המתווה.

מירב בן ארי: מה שחשוב כהגדרה הוא שמדינת ישראל מבינה שאם חד-הורית צריכה לקבל כסף לילדים שלה מ-י' עד י"ב.

מירב בן ארי: מכאן תתחיל הקונסטלציה, האם אנחנו נוריד האם נשמע את הדעות.

מירב בן ארי: בסוף, כרגע יש כסף, קרוב ל-25 מיליון לטובת כיתות י' עד י"ב.

מירב בן ארי: איך הוא יתחלק, איך זה יעבוד, כמה כסף?

מירב בן ארי: אני לא יודעת להגיד לכם עכשיו.

מירב בן ארי: אני אוכל לומר לכם שתהייה כאן ועדה, זה יפורסם לציבור ותהייה גם לכם הזדמנות לבוא להשמיע את דעתכם החשובה ואנחנו נתחיל.

מירב בן ארי: מה שאנחנו כן רוצים להבטיח כאן, שבספטמבר 2016 יהיה כסף לכיתות י' עד י"ב.

מירב בן ארי: זה מה שחשוב וזו הבשורה שצריכה לצאת ביום כזה שעוסק בעוני.

מירב בן ארי: אסור לנו כחברה, אגב זו טעות כשאתה שומע 'חד הורית' אתה חושב שהיא ענייה כי אז אנחנו שוב מנציחים את העוני.

מירב בן ארי: לא, אנחנו כחברה באים ואומרים שאם חד-הורית היא אם חזקה, היא אם עצמאית, היא אם שיש עליה כמובן מטלות יומיומיות רבות, אבל זה לא מה שהופך אותה לפחות ובטח ובטח לנחשלת.

מירב בן ארי: להפך בעיני וגם אוכל להגיד שגדלתי במשפחה חד הורית עם אם מאוד חזקה, יש משהו במשפחה כזאת שאנחנו כחברה אסור לנו למתג אותה כמשפחה שיש בה כישלון, אלא להפך כמשפחה של הצלחה.

מירב בן ארי: משפחה שאנחנו ככנסת וכממשלה צריכים באמת לעזור ולראות איפה אנחנו יכולים לתמוך בה שתצליח.

מירב בן ארי: אני מאחלת לכולנו בהצלחה.

מירב בן ארי: תבואו לדיון בוועדת העבודה והרווחה שיהיה בנושא.

מירב בן ארי: אתם מוזמנים לבוא להשמיע את קולכם, זה חשוב לנו.

מירב בן ארי: שיהיה בהצלחה.

מירב בן ארי: שיהיה לך בהצלחה ונבדוק את הדברים שהבאת.

מירב בן ארי: תודה לכולכם שהגעתם.