ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 180, 2015-11-25 09:15

משה גפני: בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את הדיון.

משה גפני: אנחנו ממשיכים את הדיון בחובת דיווח בעת שימוש בחוות דעת של גורם מקצועי לצורכי חישוב מס מתוך פרק ה' (מסים) למעט סעיפים 13(12)(א), 16(3)(א) ו-24(2)(א) (קנס גירעון) מתוך הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות התקציב 2015 ו-2016), התשע"ה-2015.

<שגית אפיק: הכנסנו תיקונים – כיוון שאדוני היושב ראש, הצבעת על הסעיפים שנוגעים למס הכנסה, הטמענו בתוכם את התיקונים שהוועדה ביקשה, בנושאים השונים, וזה נשלח גם לרשות המסים, גם ללשכות, ובעצם המשכנו את אותה הטמעה בנוסח גם בחקיקה נוספת שחוזרת על אותו מודל, פחות או יותר.

אראל מרגלית: לא היינו בסוף תוכלו להגיד מה הוחלט במס הכנסה?

משה גפני: אני מציע שנעבור למע"מ ונראה.

<גיא גולדמן: אני קורא: "תיקון חוק מס ערך מוסף 4.

<גיא גולדמן: בחוק מס ערך מוסף, התשל"ו–1975‏ (בפרק זה – חוק מע"מ) – (1) אחרי סעיף 67 יבוא: "דיווח בגין חוות דעת 67ג.

<גיא גולדמן: (א) בסעיף זה – "חוות דעת" – חוות דעת בכתב, חתומה על ידי נותן חוות הדעת, שניתנה, במישרין או בעקיפין לאדם, ומאפשרת או נועדה יתרון מס, ובלבד שהתקיים לגביה אחד מאלה: (1) שכר הטרחה בגין חוות הדעת, כולו או חלקו, תלוי בסכום יתרון המס שייווצר למקבל חוות הדעת; (2) היא תכנון מדף;"

אראל מרגלית: זה על מע"מ פה, נכון?

משה גפני: כן.

משה גפני: הכל מע"מ עכשיו.

<גיא גולדמן: "יתרון מס" – לרבות כל אחד מאלה: (1) הנחה או הקלה מהמס, דחיית אירוע המס, הפחתה של סכום המס או הימנעות ממס; (2) החזר של מס; (3) דחייה של מועד תשלום המס; "שכר טרחה" – סכום של 100,000 שקלים חדשים לפחות, שהוסכם בין הצדדים כי ישולם בעד חוות הדעת בגין חיסכון המס המרבי הכולל שייווצר למקבל חוות הדעת; "תכנון מדף" – אחד מאלה: (1) חוות דעת הכוללת בעיקרה תוכן אחיד באותו נושא, שניתנה במישרין או בעקיפין, על ידי נותן חוות הדעת, לשלושה חייבים במס לפחות.

<גיא גולדמן: ..." - - -

<שלומית ארליך: פה יש הבדל בנוסח מהנוסחים האחרים של פקודת מס הכנסה ומיסוי מקרקעין, כי פה - - - שבשלושה חייבים במס.

<שלומית ארליך: למה בפקודה, ובחיקוקים האחרים לא - - -

<גיא גולדמן: ההגדרה בחוק מע"מ היא חייב במס.

<שלומית ארליך: אבל בפקודה לא כתבנו "נישומים".

<שלומית ארליך: כתבנו "לשלושה לפחות", בלי להגיד - - -

<גיא גולדמן: אפשר בלי.

<שלומית ארליך: פשוט שיהיה אחיד.

<גיא גולדמן: בפקודה כתוב "כל אדם".

<גיא גולדמן: חוק מע"מ חל רק על חייבים במס.

משה גפני: רבותי, מה עושים עם זה?

משה גפני: משאירים.

אראל מרגלית: אתם יכולים להגיד מילה אחת על ההבדל הקטגורי בין מס הכנסה למע"מ, פה בחיקוק?

משה גפני: זה לא אותו הדבר.

משה גפני: אמרנו – נראה את התמונה הכוללת ונחזור לראות את ההבדלים.

<גיא גולדמן: אני ממשיך בקריאה: "....(1) חוות דעת הכוללת בעיקרה תוכן אחיד באותו נושא, שניתנה במישרין או בעקיפין, על ידי נותן חוות הדעת, לשלושה חייבים במס לפחות בתוך תקופה של שנתיים, בכפוף להוראות סעיף קטן (ו), שאינם קרובים, והיא אינה תלויה בעיקרה בנסיבותיו המיוחדות של כל חייב במס; לעניין זה, "קרוב" – כהגדרתו בסעיף 131ד(א) לפקודת מס הכנסה; (2) נותן חוות הדעת הוא שהציע את חוות הדעת למקבל מיוזמתו, והמקבל חויב בחובת סודיות לגבי תוכנה, כולו או חלקו.

<גיא גולדמן: (1) מי שקיבל חוות דעת, ידווח על כך בטופס שיקבע המנהל במועד הגשת דוח לתקופת הדיווח בה התקבל יתרון המס בגין חוות הדעת, ובלבד שלא תידרש מסירתה של חוות הדעת לרשות המסים; בדיווח כאמור יפורטו כל אלה בלבד: (1א) עצם קבלת חוות הדעת; (2) הפעולה או הנכס הנדונים בחוות הדעת; (3) סוג סוגיית המיסוי המושפעת מחוות הדעת;

אראל מרגלית: קודם, מי שחייב בסודיות עדיין חייב לדווח?

<משה אשר: מי שהציעו לו חוות דעת, וגם החתימו אותו על סודיות לגבי תוכן חוות הדעת – אז זה סממן לחוות דעת מדף, וצריך ל - - - אותה.

אראל מרגלית: אם זה לא חוקי מה שעשו לו בסודיות - - -

<משה אשר: זה רק כדי להציף את זה לצורך דיון.

<משה אשר: זה לא עניין של חוקי או לא חוקי.

<משה אשר: נציף, ואז, באמת, אם לרשות המסים יש עמדה אחרת, אז אפשר להתמודד עליה בצורה שלא מחביאים את זה בתוך הדוח.

אראל מרגלית: ואז הוא צריך להגיד - - - את חוות הדעת.

<משה אשר: לא הוא לא צריך למסור את חוות הדעת, ושוב, מדובר פה רק בחוות הדעת שצריך פשוט לדווח עליהן.

<משה אשר: אז אותן לא צריך למסור, ואז כמובן שעליהן יהיה דיון מקצועי.

<קריאה: לא צריך למסור במסגרת הדיווח או לא צריך - - -

<משה אשר: גם לא יצטרכו למסור, לגישתנו, גם בהמשך.

<משה אשר: לגבי אותן חוות דעת שהציפו את קיומן, במסגרת הדיווח, ומבחינתנו זה גם מס הכנסה וגם מע"מ, כל הדבר הזה.

<משה אשר: את אותן חוות דעת לא יידרשו למסור אותן פיזית לרשות המסים, כי למעשה, כבר נתת לגביהן אינדיקציה ודיווח על קיומן.

<משה אשר: יתר הדברים האחרים – לפי הדין הכללי.

<משה אשר: לעורכי הדין יש את חוק לשכת עורכי הדין, צריך לדון בו ורואי חשבון אין להם - - - בנושאים האלה.

<ג'ק בלנגה: אנחנו במחלוקת בנושא הזה, אבל כרגע, הניסוח שקיבלנו אתמול הוא בסדר.

<משה אשר: אני אומר – אנחנו מדברים שלא צריך למסור את חוות הדעת שהם דיווחו לנו.

<משה אשר: לא דברים אחרים - - - וזאת היתה הכוונה, אני מבין.

<משה אשר: צריך לוודא שהניסוח יהיה תואם לדברים.

משה גפני: מה הבעיה עם הניסוח?

<שגית אפיק: אנחנו בסעיף קטן (ב), עמוד 11 באמצע.

<שגית אפיק: הסעיף בעצם אומר שמי שקיבל חוות דעת ידווח על כך בטופס שיקבע המנהל, במועד הגשת הדוח, לתקופת הדיווח בה יתקבל יתרון המס בגין חוות הדעת - ופה זו תוספת שהוועדה ביקשה: "ובלבד שלא תידרש מסירתה של חוות הדעת לרשות המסים".

<שגית אפיק: הכוונה היתה – אנחנו נמצאים בתוך סיטואציה של דיווח בטופס שאתה קבעת במועד הגשת הדוח בנושא של יתרון המס.

<שגית אפיק: זו חוות הדעת המדוברת לצורך העניין הזה ולא לצרכים אחרים.

<משה אשר: שמענו פרשנות חדשה, שאומרת ש - - -

<שגית אפיק: אני לא חושבת שהנוסח נותן לך את זה.

<ג'ק בלנגה: אבל אדוני היושב ראש, בנוסח הכחול רשות המסים ניסתה לקבל את כל חוות הדעת.

<ג'ק בלנגה: אחרי 3 שבועות עבודה, לילות וימים, צמצמנו את זה.

משה גפני: זה שהכל עבודה שלכם אני יודע.

משה גפני: אני ראיתי גם בחוקים אחרים.

משה גפני: זאת אומרת, הארגונים עשו את העבודה, וזה בסדר.

משה גפני: אבל עכשיו, מה שמונח לפנינו זה בדיוק מה שדיברנו בוועדה, ולא חשוב מה שהיה בכחול.

<ג'ק בלנגה: אם הנוסח לא ישונה אז אנחנו מסכימים.

<יזהר קנה: אנחנו חיים טוב מאד עם הנוסח.

<שגית אפיק: הסעיף הזה מדבר על סיטואציה מאד ספציפית.

<שגית אפיק: לסיטואציה הזו חוות הדעת לא תידרש ולא תימסר.

<שגית אפיק: זה המצב.

<שגית אפיק: אני לא רואה מצב שבו יש בתיק שאלות בסוגיות אחרות שלא דווח עליהן בחקיקה הזו - - -

<משה אשר: אני רק מבקש שיובהר - - -

משה גפני: אני אומר את זה לפרוטוקול.

משה גפני: מה אתה רוצה שיהיה?

<משה אשר: שיהיה כתוב שזה מתייחס לחוות הדעת שדווחה.

<שגית אפיק: גם אתה הרבה פעמים מבהיר בפרוטוקול הרבה דברים שאתם הולכים לעשות.

<שגית אפיק: זה כתוב בדיוק כך, כאן.

<שגית אפיק: אומר לך היושב ראש שזו הפרשנות.

משה גפני: זו הפרשנות, זו הכוונה של הוועדה, זה החוק.

<משה אשר: אם אפשר במילה קטנה לסדר את זה, אני אשמח.

משה גפני: אני מתחיל להסתבך אתכם, רשות המסים.

משה גפני: כתוב, שחור על גבי לבן.

<גיא גולדמן: אני רוצה לחזור על הפרטים שיפורטו בחוות הדעת: 1.

<גיא גולדמן: עצם קבלת חוות הדעת 2.

<גיא גולדמן: הפעולה או הנכס הנדונים בחוות הדעת 3.

<גיא גולדמן: סוג סוגיית המיסוי המושפעת מחוות הדעת, כפי שקבע המנהל.

<גיא גולדמן: אני ממשיך בקריאה: "(2) קיבל אדם חוות דעת לאחר הגשת הדו"ח התקופתי, ידווח עליה בטופס כאמור בפסקה (1), תוך 60 יום מיום שקיבל אותה.

<גיא גולדמן: (ג) (1) דיווח כאמור בסעיף קטן (ב) יוגש באופן מקוון ויחולו עליו הוראות סעיף 67ב.

<שגית אפיק: למה במע"מ זו הגשה מקוונת, ובמס הכנסה - - -

<גיא גולדמן: כי המבנה של הדוח במע"מ הוא נפרד ואי אפשר להכניס את זה לתוך הדוח.

<גיא גולדמן: רובם, דרך אגב, ממילא מדווחים באינטרנט, אז פשוט – במועד הגשת הדוח התקופתי הוא ידווח.

<שגית אפיק: כמה דוחות תקופתיים יש לכם?

<שגית אפיק: איך זה הולך, במע"מ?

<משה אשר: לעסקים הגדולים כל חודש, בצורה מקוונת.

<שגית אפיק: כל חודש בצורה מקוונת הם יצטרכו למלא בטופס.

<משה אשר: גם היום, הדוח המקוון הוא כל חודש.

<שגית אפיק: אני שואלת לא על המקוון, אלא על הסיפור הזה.

<שגית אפיק: בעצם, במס הכנסה זה פעם בשנה ופה הם כל חודש מחדש יצטרכו - - -

<קריאה: רק אם הם קיבלו חוות דעת.

אראל מרגלית: אתם שמים לב שזה עול?

<זאב פורת: אם נצמחה טובת הנאה כתוצאה מחוות הדעת – באותו חודש.

משה גפני: ואם לא?

<זאב פורת: אז הוא לא צריך לדווח.

<קריאות: - - -

<יוסי אלישע: אדוני, הגדרת יתרון המס כאן לא ברורה לחלוטין.

<יוסי אלישע: לכן המשמעות היא שזה נטל.

<יוסי אלישע: כל חוות הדעת שתעמוד בהגדרות, יתרון המס זה לא דבר שיישקל בכלל.

<יוסי אלישע: יידרש דיווח תוך 60 ימים.

<יוסי אלישע: זה, לדעתי, נטל שמכביד מאד על הנישום.

<יוסי אלישע: את המילה "לרבות" צריך להוריד.

<יוסי אלישע: מה זה "לרבות יתרון מס"?

<יוסי אלישע: תגדירו מה זה.

אראל מרגלית: אני הבנתי את ההיגיון, שאתו אני לא מסכים, שאם נצטברה הטבת מס של משהו כמו 3 מיליון או יותר – אז אתם רוצים את זה.

אראל מרגלית: פה, זה בסופו של דבר - - - הרי גם מע"מ צריך להיות פעם בשנה.

אראל מרגלית: בסופו של דבר מגישים דוחות מבוקרים.

אראל מרגלית: אם היתה הטבת מס, זה לא כל חודש.

אראל מרגלית: זה יכול לבוא לידי ביטוי - - - בסוף אתה מגיש את זה בסוף השנה.

<משה אשר: הדיווחים של מע"מ נעשים מדי חודש.

<משה אשר: אין להם דיווח שנתי.

<ג'ק בלנגה: אני מציע רק שהדיווח יהיה פעם אחת על אותה חוות דעת, ובזה נסיים את העניין.

<ג'ק בלנגה: כלומר, אם זה מע"מ, הדיווח יהיה בדוח אחד, לא כל חודש.

<ג'ק בלנגה: זה פותר את העניין.

<משה אשר: פעם אחת בלבד, בחודש הראשון שהוא משתמש בזה, זה החודש שהוא יצטרך לדווח על זה.

משה גפני: שאלתי על איזה סכום מדובר.

משה גפני: אני מציע להמשיך, לסיים את הפרק הזה ולהסביר אותו.

<שלומית ארליך: רק עוד שאלה אחת – את הדיווח המקוון תיקנו עכשיו, בחוק ההתייעלות, בסעיף 67ב'.

<שלומית ארליך: כתבנו שם הוא ייכנס לתוקף אחרי שיהיה צו של שר האוצר.

<קריאות: - - -

<שלומית ארליך: אז זה בכל מקרה יהיה לפי מה שקיים היום.

<שגית אפיק: לא לפי הדוחות המקוונים החדשים, כי הם עוד לא נכנסו לתוקף.

<קריאות: - - -

<יוסי אלישע: רק להבין: כל חודש, אם ניתנה חוות דעת, צריך לדווח?

<משה אשר: בפעם הראשונה שהוא קיבל, הוא מדווח.

<יוסי אלישע: הבנו, אבל אם אדם קיבל 3 חוות דעת הוא צריך לדווח 3 פעמים באותה שנה.

<קריאה: אם זה שונה, אם זה חוות דעת שונות.

<יוסי אלישע: אבל בהרבה מקרים, הדיווח הוא הרי ב-15 לחודש, ומגלים את זה אחרי חודש-חודשיים, זו עבודה שוטפת, שנתית.

<יוסי אלישע: רשום פה – "בחודש שבו ניתן יתרון המס".

<יוסי אלישע: כשהדוח מוגש כמעט שנה לאחר מכן, יש זמן לבחון את זה, לבדוק?

<קריאות: - - -

<משה אשר: אנחנו מוכנים שזה יהיה 60 ימים אחרי מועד הדיווח.

<משה אשר: גם נקבל.

משה גפני: 60 יום זה בסדר?

<יוסי אלישע: כן, כן.

<יוסי אלישע: אני חושב שזה צריך להיות פעם בשנה, באופן מרוכז, או פעם ברבעון.

משה גפני: אז 60 יום.

<גיא גולדמן: אני ממשיך בקריאה: (ד) על אף האמור בסעיף קטן (ב), לא יהיה אדם חב בדיווח – (1) בשל תכנון מדף, שהוא חוות דעת שנותן חוות הדעת הוא שהציע אותה למקבל כאמור אם לא חלה עליו בפסקה (2)(ב) להגדרה "תכנון מדף" ולא ניתנה לו הודעה לפי סעיף קטן (ו); (2) בשל חוות דעת שניתנה לו ביחסלגבי לסוגיות שנדונו בהליך שומה, השגה או ערעור, ובלבד שחוות הדעת ניתנה בתקופה שבה החלו הליכי השומה, ההשגה או הערעור, ולגבי אותה תקופת הדיווח בלבד.

<גיא גולדמן: (ו) מי שנתן חוות דעת שהיא תכנון מדף לפי פסקה (1) להגדרה "תכנון מדף", יודיע על כך למי שקיבל אותה, ובלבד שהוא האדם השלישי ואילך שלו ניתנה חוות הדעת.

<גיא גולדמן: (ז) הוראות סעיף זה לא יחולו על מוסד ציבורי כהגדרתו בסעיף 9(2) ועל עוסק אשר מחזור עסקאותיו אינו עולה על 3 מיליון שקלים חדשים.

<שגית אפיק: זה, בעצם, אדוני היושב ראש, סעיף שאנחנו הוספנו בעקבות החלטת הוועדה.

<שגית אפיק: הוועדה החליטה שהוראות הסעיף לא יחולו על מלכ"ר, וניסחנו את זה בפקודת מס הכנסה "כהגדרתו בסעיף 9(2) לפקודה.

<שגית אפיק: אומרים כאן שבמע"מ הם משתמשים במינוח "מלכ"ר" ולא במינוח "מוסד ציבורי לפי 9(2)", אין בעיה.

<ג'ק בלנגה: אני מציע שיהיה כתוב "למעט מלכ"ר ומוסד כספי, כהגדרתו ב 9(2)", כי יש גופים שמוגדרים גם כך וגם כך, לא באופן זהה.

משה גפני: מה זה "מוסד כספי"?

<קריאה: בנקים, חברות ביטוח.

<ג'ק בלנגה: אמרתי "מוסד ציבורי ומלכ"ר".

<ג'ק בלנגה: ששניהם יהיו כתובים.

<זאב פורת: בחוק מע"מ אין מוסד ציבורי, רק מלכ"ר.

אראל מרגלית: מלכ"רים לא מזדכים על המע"מ.

אראל מרגלית: מה לעשות?

<שגית אפיק: יש הגדרה למלכ"ר שמופיעה בחוק מע"מ: "המדינה, רשות מקומית או איגוד ערים, חבר בני אדם מאוגד או לא מאוגד, שאין עיסוקו לשם קבלת רווחים ושאינו מוסד כספי, תאגיד שהוקם מכוח דין ואינו רשום כחברה, קופת גמל הפטורה ממס הכנסה על פי סעיף 9(2) לפקודה".

<ג'ק בלנגה: יש גופים שלא מסווגים באופן זהה בשני החוקים.

<ג'ק בלנגה: על מנת להוציא את כל העמותות ואת כל המלכ"רים, את כל מוסדות הציבור, צריך בשני החוקים להגיד: "למעט מוסד...." - - -

משה גפני: אמרת את זה, הסכמתי וחזרתי בי.

משה גפני: יש הסכמה לגבי העניין הזה.

משה גפני: אין ויכוח לגבי המהות.

משה גפני: אני מבקש מהיועצת המשפטית שתראה את המונחים, מה המונח הקבוע במס הכנסה ומה המונח הקבוע במע"מ, לא לכתוב סתם מילים שהן מיותרות לגמרי, אבל זה יכלול את כולם.

משה גפני: ואם יצטרכו לשים את שתי ההגדרות – ישימו את שתי ההגדרות.

משה גפני: אם לא יצטרכו – אז תהיה רק הגדרה אחת.

<יוסי אלישע: גם בתיקון של מס הכנסה.

<קריאה: למה להיכנס לפרטים?

<קריאה: נשב אחרי זה - - -

<משה אשר: מה זה 9(2)?

<משה אשר: כל חוק והמונחים שלו.

<קריאות: - - -

<ג'ק בלנגה: יש גופים שמסווגים בסיווג כפול.

<ג'ק בלנגה: למשל, בלשכת עורכי הדין יש קבוצות כדורגל, יש כל מיני ענפים - - -

משה גפני: הם מלכ"רים?

משה גפני: אז הם נמצאים.

<שגית אפיק: הם לא ב-9(2)?

<ג'ק בלנגה: הם או ב 9(2) או במלכ"ר.

<שגית אפיק: מלכ"ר של מע"מ?

<שגית אפיק: אבל כשאני נמצאת בפקודה אני לא הולכת להגדרות - - -

משה גפני: אוקיי, רבותי.

משה גפני: למה הכוונה שלנו – זה נאמר כאן במפורש.

משה גפני: אתם הסכמתם, רשות המסים הסכימה, אנחנו הסכמנו.

משה גפני: הניסוח יהיה ניסוח משפטי שעונה על מה שקבענו.

משה גפני: אני לא בטוח שיש לנו עניין לפטור בנקים.

<שגית אפיק: לא.

<משה אשר: רק שניה, נכוון את זה.

<משה אשר: אנחנו, בעיקרון, רוצים לתת לעמותות את הפטור.

<משה אשר: מלכ"ר מוגדר, כמו ששגית הציעה, באופן רחב יותר, כולל, לדוגמה, גם רשות מקומית.

<משה אשר: אם היא עושה תכנון מס צריך להציף את זה.

<משה אשר: לכן היא לא בתמונה.

<משה אשר: או תאגיד מכוח דין.

<שגית אפיק: אבל אתה ביקשת ממני כרגע לעבור להגדרה של מלכ"ר ולכן קראתי אותה.

<משה אשר: לכן צריך לבחור מתוך זה את סעיף (2), לדבר על העמותות שהיושב ראש התכוון אליהן – "חבר בני אדם ....

<משה אשר: שאין עיסוקו לשם קבלת רווחים ואינו מוסד כספי".

<משה אשר: וזה מקביל ל 9(2), וזה העמותות.

<משה אשר: אחרת אנחנו מדברים על דברים שהם רחבים יותר.

<משה אשר: דרך אגב, גם במס הכנסה - - -

<שגית אפיק: ב-9(2) יש גם את - - -

<משה אשר: צריך להשאיר בסופו של דבר רק את העמותות שאליהן התכוון הרב גפני.

משה גפני: אני לא התכוונתי, זה הוועדה אמרה.

<משה אשר: הוועדה אמרה.

<משה אשר: אז צריך להבהיר את הדברים האלה.

<משה אשר: לא רשויות מקומיות, לא קופות גמל.

<קריאות: - - -

<שגית אפיק: אני מציעה שנשאיר פה את ההפניה ל-9(2), גם במע"מ, כמו שניסחנו אנחנו, בדיוק כמו בפקודה, לא נעבור להגדרת מלכ"ר שמופיעה במע"מ.

<שגית אפיק: 9(2) מגדיר מוסד ציבורי ללא כוונת רווח - - -זה לא כולל רשויות.

<שגית אפיק: אתה טעית, כנראה.

<משה אשר: צודקת, נכון.

<יוסי אלישע: אז המשמעות היא שרשויות מקומיות צריכות לדווח.

<קריאה: כן.

<שגית אפיק: נקיטת עמדה.

<שגית אפיק: נמשיך בקריאה.

<גיא גולדמן: אני ממשיך בקריאה: נקיטת עמדה חייבת בדיווח 67ד.

<גיא גולדמן: (א) בסעיף זה – "יתרון מס" – כהגדרתו בסעיף 67ג; "עמדה חייבת בדיווח – עמדה שמתקיימים בה כל אלה: (1) היא עומדת בניגוד לעמדה שפרסמה רשות המסים; (2) יתרון המס הנובע ממנה עולה על מיליון שקלים חדשים בשנה או על 3 מיליון שקלים חדשים במהלך ארבע שנות מס לכל היותר.

משה גפני: יש לנו הערות לגבי הסעיף הזה.

משה גפני: הלאה.

<גיא גולדמן: אני ממשיך בקריאה: (1) עמדת רשות המסים כאמור בפסקה (1) להגדרה "עמדה חייבת בדיווח" תפורסם במקום נפרד באתר האינטרנט של רשות המסים לא יאוחר מתום תקופת הדיווח שבמהלכה התקבל יתרון המס, לאחר שניתנה ללשכת עורכי הדין, לשכת רואי חשבון בישראל וללשכה כהגדרתה בחוק הסדרת העיסוק בייצוג על ידי יועצי מס, התשס"ה–2015, הזדמנות סבירה לטעון את טענותיהם לגביה טרם פרסומה.

<ג'ק בלנגה: אנחנו פה מבקשים שזה יהיה עד סוף השנה הקודמת, ולא יכול להיות שבחודש מאי, כשאני בא להגיש דוח, אז אני צריך לרוץ לאתר של רשות המסים לראות אם היא פרסמה משהו.

<ג'ק בלנגה: זה תמיד חייב להיות עד סוף השנה הקודמת.

<שגית אפיק: הוא צודק, משה.

אראל מרגלית: גם אי אפשר שעוד פעם יהיה 100 עמדות.

<יוסי אלישע: דיברנו גם שתהיה חובת היוועצות, איפה חובת ההיוועצות?

<שגית אפיק: זה הרבה יותר טוב, זה עונה לך בדיוק על העניין.

<ספי זינגר: הערה אחת לנושא של חובת ההיוועצות.

<ספי זינגר: נדמה לי שהניסוח היותר מתאים הוא לא "הזדמנות סבירה לטעון את טענותיהם", שזה בדרך כלל טיעון למי שעלול להיפגע.

<ספי זינגר: הלשכות הן במובן הזה גורמים מקצועיים שמייעצים ולא צד נפגע.

משה גפני: לכן מה אתה מציע?

<ספי זינגר: חובת היוועצות.

<ספי זינגר: לנסח את זה בדרך של היוועצות ולא זכות טיעון.

משה גפני: אני לא מקבל את זה.

<ספי זינגר: אני חושב שזה נותן יותר.

משה גפני: אל תתווכח אתי.

משה גפני: זה הרי לא נושא משפטי.

משה גפני: הנושא הוא שהולכים פה לתת מכה לא קלה, גם לנישומים, גם לארגונים, גם לכולם.

משה גפני: מקבלים מכה מהחוק הזה.

משה גפני: מכה לא קלה.

משה גפני: קצת למתן את זה, קצת.

משה גפני: זה לא ניסוח, תאמין לי.

משה גפני: זה גם במהות.

<צבי פרידמן: חסר פה את הסקטור הכי חשוב – הארגונים העסקיים.

<צבי פרידמן: אנחנו הראשונים, אנחנו צריכים לדווח.

<צבי פרידמן: אנחנו נושאים בעבירה הפלילית, ואתנו לא יתייעצו?

<צבי פרידמן: הייתכן דבר כזה?

<צבי פרידמן: כל הדיונים פה התעלמו מהארגונים העסקיים, במודע.

<צבי פרידמן: זה לא ייתכן דבר כזה.

<צבי פרידמן: אני מבקש להוסיף פה את הארגונים העסקיים זה הגוף הכי מייצג פה, בנושא הזה.

<משה אשר: - - -בפעם שעברה, הארגונים שמייצגים, למעשה, יועצי המס ועורכי הדין, בגדול הם מייצגים את כל המשק , הם למעשה אלה - - -

<שרגא ברוש: זה פשוט לא נכון.

<שרגא ברוש: ברגע שתהיה מוטלת עלי חובה פלילית, אני רוצה לייצג את עצמי, אל תחליט מי מייצג אותי.

<קריאה: טוב, אנחנו מתנגדים.

<גיא גולדמן: ממשיך בקריאה: (2) עמדת רשות המסים תנוסח בלשון ברורה ומובנת; (3) (א) מספר העמדות שתפרסם רשות המסים לא יעלה על 50 בשנה; ביקשה רשות המסים לפרסם עמדות נוספות באותה שנה, יגיש שר האוצר לאישור ועדת הכספים של הכנסת את מספר העמדות הנוסף המבוקש כאמור.

<גיא גולדמן: (ב) על אף האמור בפסקת משנה (א), בשנים 2016 ו-2017, רשות המסים תהיה רשאית לפרסם 100 עמדות בכל שנה.

משה גפני: מה היא עמדה?

<שגית אפיק: גם במע"מ מספר העמדות צריך להיות כזה גדול?

<קריאות: - - -

<גיא גולדמן: אני ממשיך בקריאה: (ג) אדם הנוקט בעמדה החייבת בדיווח, ידווח על כך כפי שיקבע המנהל בטופס, במועד הגשת דוח לתקופת הדיווח בה התקבל יתרון המס; על דיווח לפי סעיף קטן זה יחולו הוראות סעיף 67ב(ג) בשינויים המחויבים.

<גיא גולדמן: (ד) הוראות סעיף זה לא יחולו על מוסד ציבורי כהגדרתו בסעיף 9(2) ועל עוסק אשר מחזור עסקאותיו אינו עולה על 3 מיליון שקלים חדשים.

אראל מרגלית: מה זה 67(ב)(ג)?

<שגית אפיק: הדיווח המקוון.

<גיא גולדמן: אני ממשיך בקריאה: (3) בסעיף 96ב(א) – (ב) בסופו יבוא: "(3) פעולה אשר ניתן לגביה ייעוץ מס חוות דעת חייב בדיווח כהגדרתו בסעיף 67ב 67ג שהחייב במס שמקבלה לא דיווח עליו כנדרש באותו סעיף."; (4) עמדה חייבת בדיווח כהגדרתה בסעיף 67ד שמקבלה לא דיווח עליה כנדרש באותו סעיף.

<גיא גולדמן: ";

<שגית אפיק: תסביר את הסעיף הזה.

<גיא גולדמן: זה קנס הגירעון.

<גיא גולדמן: אדם שקיבל הודעת חיוב ונעשתה לו שומה במע"מ, יהיה לו קנס גירעון, לפי סעיף 96, אם הוא לא עמד בחובת הדיווח שאנחנו קובעים כעת בחוק.

<שגית אפיק: מה קנס הגירעון?

<שגית אפיק: על כמה הוא עומד?

<משה אשר: 30% מהפרש המס.

<שגית אפיק: זאת אומרת, אם הוא לא מילא את ה X על חוות הדעת הוא יצטרך לשלם קנס גירעון של 30% מהפרש המס.

<משה אשר: מה שאמרת.

<משה אשר: כמו במס הכנסה.

<גיא גולדמן: אני ממשיך בקריאה: (4) בסעיף 117(א), אחרי פסקה (6ב) יבוא: "(6ג) לא דיווח על חוות דעת חייב בדיווח כהגדרתו בסעיף 67ב67ג, בניגוד להוראות אותו סעיף.

<גיא גולדמן: " (6ד) לא דיווח על עמדה חייבת בדיווח כהגדרתה בסעיף 67ד, בניגוד להוראות אותו סעיף.

<גיא גולדמן: (6ה) לא הודיע על תכנון מדף, כהגדרתו בסעיף 67ג(א), בניגוד להוראות סעיף 67ב(ו).

<גיא גולדמן: " פה יש עבירה פלילית על מי שלא עובד בחובת הדיווח.

<גיא גולדמן: יש פה גם את נקיטת העמדה החייבת בדיווח, גם דיווח על קבלת חוות דעת, שדיברנו על זה בהתחלה, וגם על היועץ.

אראל מרגלית: אני לא מקבל את הגישה הזו.

אראל מרגלית: חברה', מס הכנסה עוד היה פעם בשנה.

אראל מרגלית: פה מדברים על חודש בחודש.

אראל מרגלית: אני, בעל עסק, הופך לקרימינל על ידי זה שאני לא - - -חברה', זה לא הגיוני כל הסיפור הזה.

אראל מרגלית: אם יש תקנה מרכזית על מע"מ פעם בשנה שבה חוסכים הרבה כסף, באיזושהי חוות דעת מדף, למרות שאני לא מסכים לדבר הזה, אני יכול להבין את ההיגיון.

אראל מרגלית: אבל כל חודש אנחנו צריכים - - -

מיקי לוי: רק אם היא משתנה.

אראל מרגלית: מה זה "אם היא משתנה"?

אראל מרגלית: תעשו את זה פעם בתקופה על סכום גדול, לא כל חודש.

<שגית אפיק: על מי חלות העבירות?

<גיא גולדמן: השתיים הראשונות על החייב בחובת הדיווח, מי שחייב - - -

<שגית אפיק: זאת אומרת, הנישום עצמו.

<גיא גולדמן: והשלישי זה על נותן חוות דעת שלא הודיע על מוצר מדף ללקוח שלו.

משה גפני: וזה יהיה עבירה פלילית?

<קריאות: - - - כן.

<קריאות: שנה מאסר.

<שגית אפיק: ומה כנגד שנת מאסר?

<שגית אפיק: אין קנס?

<שגית אפיק: אבל בפקודה היה לכם שנה מאסר או המרה לקנס.

<קריאה: זה ברשימה של 216.

משה גפני: תסיים בבקשה את הפרק.

<גיא גולדמן: ממשיך בקריאה: חוק מע"מ – תחילה ותחולה 17.

<גיא גולדמן: (א) סעיף 67ב לחוק מע"מ, כנוסחו בסעיף 16(1) לחוק זה, יחול לגבי דיווח שיש להגישו לאחר יום כ"ב בשבט התשע"ו (1 בפברואר 2016).

<גיא גולדמן: בעצם הדוח התקופתי הראשון מוגש בפברואר

<שרגא ברוש: קודם כל אני רוצה שחברי הוועדה יידעו – יש סך הכל 8 מדינות בעולם שיש בהן איזושהי חובת דיווח כזו, באף אחת מהשמונה, לא 200, לא 50, מדובר על 12, על 13, וכאלה שזה תכנון מס אגרסיבי, שהדעת לא סובלת.

<שרגא ברוש: רבותי, מה אתם שומעים פה?

<שרגא ברוש: כל חודש אני אצא ואכנס לבית סוהר?

<שרגא ברוש: יצאו 200 חוות דעת של רשות המסים או עמדות של רשות המסים.

<שרגא ברוש: רואה החשבון, זוהר קנה, אומר לי שהוא לא מסוגל ללמוד אותן, ואני אהיה זה שאכנס לבית הסוהר?

<שרגא ברוש: מה אתם רוצים מהחיים שלי?

<שרגא ברוש: אני חושב שדבר ראשון תורידו מאתנו את הפלילי, תורידו את המאסר, לא פשענו ואנחנו לא גנבים.

<שרגא ברוש: ואני מודיע לך - גם לא תהיה גביית מסים.

<שרגא ברוש: אני מודיע לך שאני ארים קמפיין לרשום את החברות בחו"ל.

<שרגא ברוש: כולנו יצואנים, כולנו עושים 80% בחו"ל.

<שרגא ברוש: זה שפתחתם 80% מהחברות לדיווח זה לא רלבנטי, זה אפילו לא 10% של הכסף.

<שרגא ברוש: לכן עזבו את הסטטיסטיקות.

<שרגא ברוש: אמיתי.

<שרגא ברוש: כל התעשייה היא בתוך העניין הזה.

משה גפני: מה מפריע לך בחוק?

<שרגא ברוש: מפריע לי שהם עכשיו יפרסמו שאם אני נוסע לחו"ל עם אשתי ורואה החשבון לא כתב להם את זה, אז אני עכשיו עברתי עבירה פלילית.

משה גפני: איפה זה כתוב בחוק?

<שרגא ברוש: חברה', כל תמונה שתהיה תלויה במפעל, כל גילוי – כל עמדה שתפרסמו ומאיזו שהיא סיבה הרואה חשבון שלי ייעץ לי לעשות אחרת, ומאיזו שהיא סיבה לא ידווח לי – אני עבריין פלילי.

<שרגא ברוש: לא רוצה להיות שם.

<שרגא ברוש: עוד אף אחד לא אמר שהעמדות שלכם נכונות.

<שרגא ברוש: לפעמים הם בניגוד לפסיקה.

<שרגא ברוש: עוד אף אחד לא אמר שהן נכונות.

<שרגא ברוש: לכן יש חוק במדינת ישראל.

<שרגא ברוש: כל מה שאני עושה בניגוד לחוק – אני עבריין פלילי.

<שרגא ברוש: אבל כל מה שאני עושה בניגוד לחוות דעתך, אני עוד לא עבריין.

<שרגא ברוש: רחוק מעבריין.

<שרגא ברוש: לכן אני מבקש שתורידו מהנישומים את העבירה הפלילית בכל מה שקשור לעמדות שלכם.

<שרגא ברוש: על זה שמישהו לא עב לפי העמדות שלכם, ובטעות, או מחוסר ידיעה, רואה החשבון שלו - - -

רחל עזריה: מה זה העמדות שלכם?

רחל עזריה: זה החוק.

אראל מרגלית: זה לא.

<שרגא ברוש: זה לא החוק.

משה גפני: אפשר להטיל קנס על מי שפועל בניגוד לעמדות שלכם, ולא מדווח?

אראל מרגלית: אתם לא מבינים איך עסקים עובדים במדינת ישראל.

אראל מרגלית: תקשיבו, זה לא עובד.

אראל מרגלית: מה אתם עושים?

משה גפני: אני שואל - האם אפשר שמי שלא מוסר חוות דעת, בניגוד לעמדות שלכם, שלא תהיה עבירה פלילית אלא קנס?

<משה אשר: אז אולי גם מי שלא מגיש דוח שנתי יהיה עליו קנס?

<משה אשר: דוח שנתי זה חוק.

<שרגא ברוש: קודם כל העמדות של מס הכנסה שכל שנה יוסיפו עוד 50, זה לא חוק.

<משה אשר: לא קבעו שיהיה 50.

<שרגא ברוש: 200 עמדות יהיו עכשיו, אחרי זה כל שנה יהיו עוד 50 ועד שלא תגיעו לאלף לא תעצרו, זה ברור.

<שרגא ברוש: ואז, אם הרואה חשבון, מאיזושהי סיבה, לא כתב לכם בדוח – אני עבריין פלילי.

<שרגא ברוש: לא מוכן להיות שם, לא רוצה להיות שם.

<שרגא ברוש: זה לא חוק.

<שרגא ברוש: החוק הוא עשה א, ב, ג, ד.

<יזהר קנה: זה 300.

<שרגא ברוש: מהר מאד נהיה באלף.

<שרגא ברוש: זה דבר אחד.

<שרגא ברוש: דבר שני, גם הכמות, אתם לא מבינים את הכמות של זה.

<שרגא ברוש: אומרים רואי החשבון – זה שיושב אתך, שהוא לא מסוגל להשתלט על זה.

<שרגא ברוש: מה אתה אומר לו?

<שרגא ברוש: תרצה או לא תרצה – תשתלט?

<שרגא ברוש: התוצאה תהיה כאוס, ובסוף, תישארו אתם פה, ואנחנו נלך קיבינימט.

<שרגא ברוש: תעזבו אותנו.

<שרגא ברוש: די.

<שרגא ברוש: קשה לנו.

אראל מרגלית: קודם כל אני חושב שהחוק הזה הוא טעות בכל הגישה שלו.

אראל מרגלית: אם רוצים להסתכל על החוק הזה ושהוא יהיה אפקטיבי אז כמה דברים.

אראל מרגלית: 1.

אראל מרגלית: אל תיקחו 3 מיליון מחזור ו-5 מיליון תקנה.

אראל מרגלית: קחו 5 מיליון תקנה.

אראל מרגלית: כי לאיזה עסק של 3 מיליון הוא חוסך פתאום 5 מיליון שקל?

אראל מרגלית: אם המחזור שלו 3 מיליון, מי פתאום חוסך 5 מיליון?

<משה אשר: אתה מדבר על מס הכנסה עכשיו, לא על מע"מ, נכון?

אראל מרגלית: נכון, אני מדבר על הכל.

<משה אשר: לא, זה לא בהכל - - -

משה גפני: המע"מ זה על סכומים יותר נמוכים.

אראל מרגלית: אני יודע.

אראל מרגלית: דבר שני, עדיין על מס הכנסה - קחו מספר תקנות בסיסיות שחשובות לכם שאפשר יהיה להגיד שהן העמדות המרכזיות שעליהן יש ויכוח, ותגידו אותן.

אראל מרגלית: ואז, אפשר יהיה גם לעבוד עם זה.

אראל מרגלית: 10 עמדות בשנה?

אראל מרגלית: בסדר גמור.

אראל מרגלית: קחו, תגידו.

אראל מרגלית: אני לא מסכים עם הגישה הזו אבל אני יכול לראות איך אפשר להתמודד עם זה.

אראל מרגלית: דבר שני, לגבי מע"מ.

אראל מרגלית: זה הפך להיות יותר משוגע.

אראל מרגלית: למה?

אראל מרגלית: כי במס הכנסה לפחות פעם בשנה אני מתדיין על הדבר הזה, ואני בא, ועושים דיון.

אראל מרגלית: אני חושב שזה לא הגיוני מבחינת כמות התקנות אבל אני רואה - - - לקראת הגשת הדוחות הכספיים אז עושים דיון, והמנהל יכול לתת את תשומת הלב יחד עם רואה החשבון ועורכי הדין, ואומרים – תשמעו חברה', יש לנו תקנה מרכזית ושם ששם לקחנו עמדה, חסכנו, על זה כנראה הולך להיות לנו ויכוח.

אראל מרגלית: מע"מ?

אראל מרגלית: בכל חודש.

<משה אשר: לא תהיה לנו התנגדות שהדיווח יהיה פעם בשנה.

<משה אשר: בסדר?

אראל מרגלית: אז קודם כל זה כבר טוב.

אראל מרגלית: - - -

משה גפני: רק רגע, מה זה הפך להיות עכשיו?

משה גפני: דלג על זה, הוא אמר פעם בשנה.

אראל מרגלית: קח את הכמות, קח את הדברים שחשובים לך - - -

<משה אשר: אנחנו בעד לצמצם תקנות.

אראל מרגלית: - - ואז אני יודע על מה יש ויכוח.

אראל מרגלית: פעם פעמיים ילכו על זה לבית המשפט ויידעו אם אתה צודק או.

אראל מרגלית: וגם תעלו את הסכומים.

אראל מרגלית: תעלו את החברות.

אראל מרגלית: 5 מיליון שקל – בסדר.

אראל מרגלית: 3 מיליון, מחזור – לא בסדר.

אראל מרגלית: אל תניחו שכולם רמאים.

אראל מרגלית: אתם רוצים, לדברים קיצוניים שעושים – להתדיין אתם.

אראל מרגלית: אני מבין אתכם.

אראל מרגלית: אני לא הייתי עושה את זה בצורה כזו, אבל ככה אתה רוצה לעשות את זה.

אראל מרגלית: אז תצמצמו את זה.

אראל מרגלית: ואז אני יודע איפה אני, כעסק, בא אתכם במגע.

משה גפני: אני מבקש – הולכים פה לדבר שהוא קשה, לא קל.

משה גפני: אתם אומרים שהוא מכניס הרבה כסף?

משה גפני: בסדר.

משה גפני: יש פה תהליך שכמעט בבת אחת אתם עושים דברים שהם חמורים, כלפי אנשים.

משה גפני: צריך לצמצם את הפגיעה באנשים, בנישומים, בארגונים, וכו'.

משה גפני: זה שאפשר לעשות את הכל ביחד עכשיו, או שכן או שלא, אני לא יודע איפה ניפול בעניין הזה.

משה גפני: אני מציע לכם, קחו אותי בתור יועץ לחוק הזה.

משה גפני: תתחילו למתן דברים, למתן עמדות.

משה גפני: אל תעשו את זה קשה.

משה גפני: ברגע שהחוק יתקבל, והעיקרון יהיה קיים, ויצטרכו למסור חוות דעת - - - אני לא בטוח שצריך שעכשיו זה יהיה פלילי, אני לא בטוח שצריך מאות עמדות.

משה גפני: היה ויתברר תוך חצי שנה שצמצמתם יותר מדי את העמדות, אתם תבואו עוד פעם ותגידו – העיקרון קיים, אנחנו רוצים להגדיל את זה.

משה גפני: יהיה הרבה יותר קל להעביר את זה.

משה גפני: אתם צריכים להתייעץ ביניכם, לקבל החלטה, גם להקל עלינו, אנחנו צריכים להביא את זה למליאת הכנסת.

משה גפני: לצמצם את הדברים, שיהיה יותר קל לאנשים.

משה גפני: העיקרון צריך להתקבל.

משה גפני: מבחינת

משה גפני: כם זה ההישג הכי חשוב.

משה גפני: ברגע שהעיקרון מתקבל אפשר לעשות את זה בתיקונים שהם יותר קלים.

משה גפני: אתם באים ואומרים - היה מספר מצומצם של עמדות, התברר שזה לא מספיק, אנחנו צריכים עוד 100, עוד 50.

משה גפני: אתם מנמקים, באים עם טיעון.

משה גפני: היום עוד אין כלום, עוד אין עמדה אחת שלכם.

משה גפני: אני מבקש לצמצם את זה, להוציא את הנושא של הפלילי, לתת קנס.

משה גפני: זה די והותר בעניין הזה.

משה גפני: אנשים לא יעברו על זה כשיהיה קנס משמעותי.

משה גפני: הפלילי יגרום לכך שאנשים יצעקו בחוץ ויגידו – הופכים את כולנו לעבריינים, רק בגלל שלא קראנו את העמדה של רשות המסים.

משה גפני: אני לא אומר לכם מה, אני אומר לכם – תצמצמו בבקשה את כל הדברים האלה, והעיקר – תצמצמו את מספר העמדות.

משה גפני: אם לא תצמצמו, יכול להיות שיהיה לנו פה את הרוב הקואליציוני להעביר את זה, אבל זה יהיה רע מאד, מאד, וההשלכות של זה אחרי זה גרועות, גם כלפיכם.

אראל מרגלית: רחבעם, הבן של שלמה, ירד לשכם אחרי שאבא שלו שם 70 אגורות מכל שקל שהרווחת, בשביל לבנות את בית המקדש בירושלים.

אראל מרגלית: ירד לשכם.

אראל מרגלית: נפגש עם ירבעם, שאחר כך עשו ממנו אוויל.

אראל מרגלית: היו לו שני סוגי יועצים – את הזקנים ואת הצעירים.

אראל מרגלית: הזקנים אמרו לו – תוריד את המסים.

אראל מרגלית: אל תקשה על העם.

אראל מרגלית: אבל הוא חזר ואמר: אבי היכה אתכם בשוטים, אני אייסר אתכם בעקרבים.

אראל מרגלית: מה עשו?

אראל מרגלית: כולם עמדו להתנפל עלי.

רחל עזריה: זה לא אותו הדבר, אני אסביר לך למה.

אראל מרגלית: זה בדיוק אותו הדבר.

אראל מרגלית: כולם עמדו להתנפל עליו, לעשות מרד, לחתוך לו את הראש.

אראל מרגלית: בא ירבעם ואמר - בוא ניפרד כידידים, וכך נפרדה יהודה מישראל.

אראל מרגלית: ככה זה היה, וזה מה שיהיה פה.

רחל עזריה: אז גביית המסים היתה במאה אחוז.

רחל עזריה: לגבות את המסים או להעלות את המסים.

רחל עזריה: אנחנו פה בדיון על גביית המסים, רק לדייק את המקור התנ"כי.

<קריאה: מי מכריח את "טבע" להיות חברה ישראלית, מי?

אראל מרגלית: מי היה גובה המסים הכי טוב של שלמה, שאחרי זה עשו אותו הרשע?

אראל מרגלית: ירבעם.

משה גפני: אני מבקש שתדברו ביניכם.

משה גפני: אני מבקש שגם תקלו עלינו.

משה גפני: תדעו שזה נושא נושא.

<ליאת נויבירט-פייג: אני יו"ר ועדת הקשר עם מע"מ בלשכת רואי חשבון.

<ליאת נויבירט-פייג: אין לי הרבה להוסיף.

<ליאת נויבירט-פייג: רק צריך להבין – העוסקים מדווחים כל חודש בתחנות.

משה גפני: לא, אין.

משה גפני: אני רק מבקש לא לחזור על מה שעברנו.

משה גפני: הוא הסכים לפעם בשנה.

<ליאת נויבירט-פייג: הסכמנו על פעם בשנה.

<ליאת נויבירט-פייג: לגבי הנושא הפלילי צריך לזכור פה דבר פשוט – בתחנות המע"מ עושים פרשנות מאד דווקנית למה שנאמר בחקיקה ואנחנו לפעמים נמצאים במצבים מאד קשים.

<ליאת נויבירט-פייג: חייבים להוריד את העניין הפלילי.

<ליאת נויבירט-פייג: לעמדות מקצועיות אין שום תוקף משפטי מחייב, זה חייב לרדת.

<ליאת נויבירט-פייג: במהלך השנה האחרונה פורסמו עשרות החלטות מיסוי.

<ליאת נויבירט-פייג: זו גזירה שהציבור לא יוכל לעמוד בה.

משה גפני: אני מבקש בסוף הדיון, לפני שנגיע להצבעה, שתקיימו ביניכם התייעצות.

משה גפני: תבואו יותר מרוככים עם העניין הזה.

משה גפני: מספר העמדות שקבעתם הוא קריטי.

משה גפני: תמיד תוכלו לבוא ולומר מספר העמדות שקבעתם לא מספיק.

משה גפני: יעלו לכם את זה.

מיקי לוי: הדרישה לפלילי היא לא עקב טעות מקצועית של המייעץ.

מיקי לוי: הדרישה לפלילי היא חוסר הדיווח, זה הכל.

מיקי לוי: אם הוא לא ידווח.

<קריאה: מי לא ידווח, היועץ?

מיקי לוי: עורך הדין - - - חברים, אנחנו לא מבקשים על טעות.

מיקי לוי: על זה שאמרת לו לקפוץ ימינה ולא שמאלה.

מיקי לוי: זו היא זכותכם.

מיקי לוי: הבקשה שלנו – בחוסר הדיווח שנתת ייעוץ, וגם הנישום וגם המייעץ, שניהם יודעים שניתן ייעוץ.

מיקי לוי: מה פה לא ברור כל כך?

מיקי לוי: אתה יכול לטעות בייעוץ שלך, אף אחד לא דרש ממך להיות - - -

משה גפני: אני מסכים אתך, הכל בסדר.

משה גפני: אנחנו לא הולכים לעשות פה שינויים בעניין.

משה גפני: תדע, אני מרגיש גם את ההרגשה בציבור, גם קואליציה וגם אופוזיציה, גם בארגונים וגם בציבור - צריך ללכת בהדרגתיות.

משה גפני: נכון שזו אי חובת דיווח שמחייב החוק, אם החוק הזה מתקבל.

משה גפני: נכון, אבל זה הכל משהו חדש שמבוסס על עמדות של רשות המסים.

משה גפני: אני אגיד לך מה יהיו הכותרות בעיתונים – שרשות המסים שמה 200 עמדות באתר שלה, ואם רואה החשבון לא מצא את העמדה של רשות המסים ולא - - - עליה שעמדתו שונה, הוא הולך לבית הסוהר.

משה גפני: אתה מבין, מבחינה ציבורית, מה זה הולך לעשות?

משה גפני: ואני הצבעתי בעד.

משה גפני: משה, לגבי הפלילי – מה אתה אומר?

<משה אשר: יש הצעה מלשכת השר שאנחנו נקבל אותה, שאומרת שבשנתיים הראשונות לא יחול הקטע הפלילי.

<משה אשר: מעוד שנתיים ואילך - - -

<קריאות: - - -

משה גפני: אמיר, אתם מגזימים לגמרי.

משה גפני: אני אצביע נגד הפלילי.

משה גפני: אני אצביע נגד.

<שגית אפיק: הבקשה של הוועדה – שתהיה המרה של המאסר של שנה בקנס, כמו שיש במקומות אחרים, כמו שיש בחוק העונשין.

<שגית אפיק: זו הבקשה.

<שגית אפיק: אנחנו לא חושבים שזו העבירה החמורה ביותר לא לדווח.

<קריאות: - - -

<אמיר לוי: מה הבעיה, לדרוש מאנשים שיווחו חוות דעת?

<אמיר לוי: נו, באמת.

<אמיר לוי: אנחנו רוצים לראות כסף מהמהלך הזה.

<שרגא ברוש: אתם לא תראו כסף, אתם תראו פחות כסף.

<שרגא ברוש: אנשים לא ישלמו כסף בארץ, פשוט.

<שרגא ברוש: אני רושם את החברה בחו"ל ונגמר.

משה גפני: אנחנו עושים חוק.

משה גפני: החוק הזה לא היה קיים עד היום בכלל.

משה גפני: עכשיו מחוקקים אותו.

משה גפני: העיקרון מתקבל.

משה גפני: המציאות הולכת להיות שיש מאות עמדות של רשות המסים שבן אדם, רואה חשבון, או לא חשוב מי - לא ראה את אחת העמדות ולא דיווח עליה, הוא חייב ללכת לכלא לשנה.

משה גפני: חייב.

<משה אשר: הוא לא חייב.

משה גפני: בסדר, אני מצביע נגד.

<ג'ק בלנגה: מאחר ומתקנים חמישה חוקים בנושא, שיהיה כתוב שסך כל העמדות לא יעלו על 100 לשנה בכל החוקים יחד.

<ג'ק בלנגה: זה דבר ראשון.

<ג'ק בלנגה: דבר שני, כל הנושא הפלילי – אפשר לכתוב "קנס מנהלי" ובזה מסתיים העניין.

<ג'ק בלנגה: זה פותר את העניין.

משה גפני: רגע, הסכומים – אנחנו לא מסכימים לסכומים האלה, אלה סכומים נמוכים מדי, אני חושב.

<משה אשר: מדובר פה ב- - - חודשי, בעסקאות ספציפיות.

<משה אשר: אני לא חושב שיש פה עניין של - - -

אראל מרגלית: בוא תחזיר את זה לשנה, ותעשה את זה 5 מיליון.

אראל מרגלית: אבל תעשה את זה - - - אם חודשי זה הסכומים, אז אתה יכול ללכת ל-5 מיליון בשנה, כמו מס הכנסה.

<ג'ק בלנגה: אדוני, אתה מחמיר את מצבנו כרגע, במה שאתה אומר.

<ג'ק בלנגה: צריך להיות באותו תכנון - - -

משה גפני: בסדר, הוא ייתן לנו תשובה.

משה גפני: זה לא יכול להישאר במיליון.

משה גפני: הלאה.

<גיא גולדמן: אני ממשיך בקריאה: תיקון חוק הבלו על דלק 6.

<גיא גולדמן: בחוק הבלו על דלק, התשי"ח–1958‏ – (1) אחרי סעיף 21 יבוא: 21א.

<גיא גולדמן: (א) בסעיף זה – "חוות דעת" – חוות דעת בכתב, חתומה על ידי נותן חוות הדעת, שניתנה במישרין או בעקיפין, בכתב לאדם, אשר מאפשרת או נועדה לאפשר לאדם יתרון מס, החתומה על ידי נותן חוות הדעת, ובלבד שהתקיים לגביה אחד מאלה:; (1) שכר הטרחה בגין חוות הדעת, כולו או חלקו, תלוי בסכום יתרון המס שייווצר למקבל חוות הדעת; (2) היא תכנון מדף; "יתרון מס" – לרבות כל אחד מאלה: (1) הנחה או הקלה מהמס, דחיית אירוע המס, הפחתה של סכום המס או הימנעות ממס; (2) החזר של מס; (3) דחייה של מועד תשלום המס.

<גיא גולדמן: "שכר טרחה" – סכום של 100,000 שקלים חדשים לפחות, שהוסכם בין הצדדים כי ישולם בעד חוות הדעת בגין חיסכון המס המרבי הכולל שייווצר למקבל חוות הדעת; "תכנון מדף" – אחד מאלה: (1) חוות דעת הכוללת בעיקרה תוכן אחיד באותו נושא, שניתנה במישרין או בעקיפין, על ידי נותן חוות הדעת, לשלושה חייבים במס לפחות בתוך תקופה של שנתיים, בכפוף להוראות סעיף קטן (ו), שאינם קרובים, והיא אינה תלויה בעיקרה בנסיבותיו המיוחדות של כל חייב במס; לעניין זה, "קרוב" – כהגדרתו בסעיף 131ד(א) לפקודת מס הכנסה; (2) נותן חוות הדעת הוא שהציע את חוות הדעת למקבל חוות הדעת מיוזמתו, והמקבל חויב בחובת סודיות לגבי תוכנה, כולו או חלקו; (ב) (1) מי שקיבל חוות דעת ידווח על כך בטופס שיקבע המנהל במועד הגשת דוח לתקופת הדיווח בה התקבל יתרון המס בגין חוות הדעת, ובלבד שלא תידרש מסירתה של חוות הדעת לרשות המסים; בדיווח כאמור יפורטו כל אלה בלבד: (1א) עצם קבלת חוות הדעת; (2) הפעולה או הנכס הנדונים בחוות הדעת; (3) סוג סוגיית המיסוי המושפעת מחוות הדעת כפי שקבע המנהל.

<ג'ק בלנגה: פה סיכמנו – תוך 60 יום מתום שנת המס.

<גיא גולדמן: אני ממשיך בקריאה: (ג) דיווח כאמור בסעיף קטן (ב) יוגש באופן מקוון ויחולו עליו הוראות סעיף 21ב .

<גיא גולדמן: (ד) על אף האמור בסעיף קטן (ב), לא יהיה אדם חב בדיווח – (1) בשל תכנון מדף, שהוא חוות דעת שנותן חוות הדעת הוא שהציע אותה למקבל כאמור בפסקה (2)(ב) להגדרה " תכנון מדף" ולא ניתנה לו הודעה לפי סעיף קטן (ו); (ו) מי שנתן חוות דעת שהיא תכנון מדף לפי פסקה (1) להגדרה "תכנון מדף", יודיע על כך למי שקיבל אותה.

<גיא גולדמן: (ז) הוראות סעיף זה לא יחולו על מוסד ציבורי כהגדרתו בסעיף 9(2).

<ג'ק בלנגה: כמו שסיכמנו במע"מ – הדיווח יהיה פעם אחת בשנה, תוך 60 יום מתום שנת המס.

משה גפני: מקובל עלינו.

משה גפני: על משה אשר ועלי.

<שגית אפיק: כמה שאלות - לא החרגתם כאן את העניין של - - - במע"מ ובמס הכנסה, למה?

<גיא גולדמן: כי הם לא מסודרים בצורה מוצלחת.

<גיא גולדמן: אנחנו נתקן את זה במסים עקיפים שהם לא מע"מ.

<גיא גולדמן: ממילא אפשר לכתוב כי זה יחול בשינויים המחויבים.

<ג'ק בלנגה: זה לא אותם מונחים, פשוט.

<שגית אפיק: אז פה זה כן יחול?

<גיא גולדמן: לא, לא יחול.

<קריאות: - - -

<שגית אפיק: צריך לסייג, אין לנו הרבה זמן לשבת, החוק הזה- אתם מלחיצים אותנו בהנחתו.

<שגית אפיק: אז תגידו מה אתם רוצים.

<קריאה: אנחנו נמצא את הדרך לנסח את זה יחד.

<קריאה: נגיד שזה יחול בשינוים המחויבים.

<גיא גולדמן: כמו במע"מ.

<גיא גולדמן: בסדר?

משה גפני: כל נוסח שאתם מביאים זה 25 עמודים, אז אם אתם יכולים להגיד עכשיו.

<שגית אפיק: תיתן לי את המנדט לנסח את זה, כמו שאני רואה לנכון?

משה גפני: כן.

<שגית אפיק: אין כאן שום התייחסות לעוסק שמחזור עסקאותיו 3 מיליון, 2 מיליון.

<שגית אפיק: מה קורה אתם?

<שגית אפיק: עוסקים קטנים - - - את זה פשוט שכחתם?

<משה אשר: להוציא.

<שגית אפיק: זה בנקיטת עמדה, עכשיו אנחנו בתכנון מדף.

<שגית אפיק: זה צריך להיות גם וגם.

<שגית אפיק: לכן זה ייכנס לכאן.

<שגית אפיק: הנושא של שלושה אנשים ואילך, זה חל גם כאן, בתכנון מדף?

<משה אשר: ודאי.

<משה אשר: זה צריך להיות אותו הדבר.

<גיא גולדמן: אני ממשיך בקריאה: נקיטת עמדה חייבת בדיווח 21ב.

<גיא גולדמן: (א) בסעיף זה – יתרון מס" – כהגדרתו בסעיף 21א; "עמדה חייבת בדיווח – עמדה שמתקיימים בה כל אלה: (1) היא עומדת בניגוד לעמדה שפרסמה רשות המסים; (2) יתרון המס הנובע ממנה עולה על מיליון שקלים חדשים בשנה או על 3 מיליון שקלים חדשים במהלך ארבע שנות מס לכל היותר.

<שגית אפיק: גם פה הסכומים יותר נמוכים?

<גיא גולדמן: כן.

<גיא גולדמן: אני ממשיך בקריאה: (ב) (1) עמדת רשות המסים כאמור בפסקה (1) להגדרה "עמדה חייבת בדיווח" תפורסם במקום נפרד באתר האינטרנט של רשות המסים לא יאוחר מתום תקופת הדיווח שבמהלכה התקבל יתרון המס - -

<קריאה: את זה סיכמנו קודם – עד סוף שנה קודמת.

<גיא גולדמן: אני מממשיך בקריאה: - - לאחר שניתנה ללשכת עורכי הדין, לשכת רואי חשבון בישראל וללשכה כהגדרתה בחוק הסדרת העיסוק בייצוג על ידי יועצי מס, התשס"ה–2015, הזדמנות סבירה לטעון את טענותיהם לגביה טרם פרסומה.

<גיא גולדמן: (2) עמדת רשות המסים תנוסח בלשון ברורה ומובנת;

<שגית אפיק: גם פה הסכומים יותר נמוכים?

<משה אשר: אנחנו נדבר על הסכומים.

<גיא גולדמן: ממשיך בקריאה: (3) (א) מספר העמדות שתפרסם רשות המסים לא יעלה על 50 בשנה; ביקשה רשות המסים לפרסם עמדות נוספות באותה שנה, יגיש שר האוצר לאישור ועדת הכספים של הכנסת את מספר העמדות הנוסף המבוקש כאמור.

<גיא גולדמן: (ב) על אף האמור בפסקת משנה (א), בשנים 2016 ו-2017, רשות המסים תהיה רשאית לפרסם 100 עמדות בכל שנה.

<קריאה: מה זה 50 עמדות - - -?

<קריאה: נוריד את זה, אין בעיה.

<גיא גולדמן: ממשיך בקריאה: (ג) אדם הנוקט בעמדה החייבת בדיווח, ידווח על כך כפי שיקבע המנהל בטופס, במועד הגשת דוח לתקופת הדיווח בה התקבל יתרון המס; על דיווח לפי סעיף קטן זה יחולו הוראות סעיף 21א(ג) בשינויים המחויבים.

<גיא גולדמן: (ד) הוראות סעיף זה לא יחולו על מוסד ציבורי כהגדרתו בסעיף 9(2).

<גיא גולדמן: (2) בסעיף 26, אחרי סעיף קטן (ב), יבוא: "(ג) לא דיווח אדם על חוות דעת חייב בדיווח כהגדרתו בסעיף 21א, בניגוד להוראות אותו סעיף, דינו – מאסר שנה.

<גיא גולדמן: "

<שגית אפיק: ה-3 מיליון נכנס גם כאן – 3 מיליון יורד?

משה גפני: אני מציע – במקום מאסר - קנס מנהלי.

<צבי פרידמן: כבוד היושב ראש, לגבי הפלילי, שכחנו שגם אי דיווח נחשב כאי הגשת הדוח.

<צבי פרידמן: גם זו עבירה פלילית.

<שגית אפיק: יש פה הוראה שאומרת שאי דיווח זה נחשב כאי הגשת הדוח כולו.

<שגית אפיק: ויש בנוסף גם קנס גירעון.

<צבי פרידמן: גם אם נכתוב פה שזה לא פלילי, הוא יחטוף מאסר בגין אי הגשת הדוח.

<קריאות: - - -

<גיא גולדמן: אני ממשיך בקריאה: "(ג) לא דיווח אדם על חוות דעת כהגדרתה בסעיף 21א, בניגוד להוראות אותו סעיף, דינו – מאסר שנה.

<גיא גולדמן: " (ד) לא דיווח אדם על עמדה חייבת בדיווח כהגדרתה בסעיף 21ב, בניגוד להוראות אותו סעיף, דינו-מאסר שנה.

<גיא גולדמן: (ה) לא הודיע אדם על תכנון מדף, כהגדרתו בסעיף21א(א), בניגוד להוראות סעיף 21א(ו), דינו – מאסר שנה.

<גיא גולדמן: " חוק הבלו על הדלק – תחילה ותחולה 7.

<גיא גולדמן: סעיפים 21א ו21א1 לחוק הבלו על דלק, התשי"ח-1958, כנוסחו בסעיף 19 לחוק זה יחולו לגבי דיווח שיש להגישו לאחר יום כ"ב בשבט, התשע"ו (1 בפברואר 2016).

<משה אשר: הגענו למכס.

<משה אשר: אפשר לקרוא?

<גיא גולדמן: תיקון פקודת המכס 8.

<גיא גולדמן: בפקודת המכס [נוסח חדש]‏ – (1) בסעיף 212, בסופו יבוא: "(ג) לא דיווח אדם על חוות דעת כהגדרתה בסעיף 231ד, בניגוד להוראות אותו סעיף, דינו – מאסר שנה.

<גיא גולדמן: "; (ד) לא דיווח אדם על עמדה חייבת בדיווח כהגדרתה בסעיף 231ה, בניגוד להוראות אותו סעיף, דינו – מאסר שנה.

<גיא גולדמן: (ה) לא הודיע אדם על תכנון מדף, כאמור בסעיף 231ד(א) בניגוד להוראות סעיף 231ד(ה), דינו –מאסר שנה.

<גיא גולדמן: "; (2) אחרי סעיף 231ג יבוא: "דיווח בגין חוות דעת 231ד.

<גיא גולדמן: (א) בסעיף זה – "חוות דעת"– חוות דעת בכתב, חתומה על ידי נותן חוות הדעת, שניתנה במישרין או בעקיפין לאדם, אשר מאפשרת או נועדה לאפשר לאדם יתרון מס, ובלבד שהתקיים לגביה אחד מאלה: (1) שכר הטרחה בגין חוות הדעת, כולו או חלקו, תלוי בסכום יתרון המס שייווצר למקבל חוות הדעת; (2) היא תכנון מדף; "יתרון מס" – אחד מאלה: (1) הנחה או הקלה מהמס, דחיית אירוע המס, הפחתה של סכום המס, או הימנעות ממס; (2) החזר של מס; (3) דחייה של מועד תשלום המס.

אראל מרגלית: זה מכס?

אראל מרגלית: מה סדר גודל העסקאות?

<משה אשר: יש יבואנים גדולים, יש יצואנים גדולים – יש עסקאות כאלה במכס.

<משה אשר: יש פוטנציאל.

<משה אשר: זה לא על אדם פרטי שעובר במסלול האדום או הירוק.

<גיא גולדמן: ממשיך בקריאה: "מס" – מסי יבוא.

<גיא גולדמן: "שכר טרחה" – סכום של 100,000 שקלים חדשים לפחות, שהוסכם בין הצדדים כי ישולם בעד חוות הדעת בגין חיסכון המס המרבי הכולל שייווצר למקבל חוות הדעת; "תכנון מדף" – אחד מאלה: (1) חוות דעת הכוללת בעיקרה תוכן אחיד באותו נושא, שניתנה במישרין או בעקיפין, על ידי נותן חוות הדעת, לשלושה חייבים במס לפחות בתוך תקופה של שנתיים, בכפוף להוראות סעיף קטן (ו), שאינם קרובים, והיא אינה תלויה בעיקרה בנסיבותיו המיוחדות של כל חייב במס; לעניין זה, "קרוב" – כהגדרתו בסעיף 231ד(א) לפקודת מס הכנסה;

<ג'ק בלנגה: בנושא יבוא יש הרבה ענפים שקשורים לעולם האינטרנט וההייטק.

<ג'ק בלנגה: וצריך להגיד שכל הוראות המכס לא יחולו על אנשים פרטיים בכלל, כי יכול להיות מצב שמישהו יוריד איזה שיר ואחר כך יסתבר שהוא עשה עבירה, כשיש חוות דעת והוא היה צריך להודיע לרשות המסים על זה.

<ג'ק בלנגה: אז אנשים פרטיים צריכים לצאת לגמרי מהחוק הזה.

<משה אשר: אדם פרטי מקבל חוות דעת?

<משה אשר: זה לא מתחבר לנו.

<ג'ק בלנגה: יש חוות דעת לארגון, למייבא.

<ג'ק בלנגה: צריכים להוציא לגמרי את האנשים הפרטיים מהחוק הזה.

משה גפני: אתה צריך אנשים פרטיים בחוק הזה?

<משה אשר: באופן עקרוני – לא.

<משה אשר: אבל פקודת המכס חלה על טובין מוחשיים.

<ג'ק בלנגה: בוא נכתוב שזה טובין מוחשיים בלבד.

<יזהר קנה: קיבלנו את דעתו של מנהל רשות המסים בעניין זה.

<ליאת נויבירט-פייג: עניין נוסף, צריך לזכור שבמכס, בדרך כלל, נושא היבוא – עמילי המכס אמונים עליו.

<ליאת נויבירט-פייג: הם אלה שמטפלים ביבוא.

<ליאת נויבירט-פייג: לא יעלה על הדעת שעוסקים יישאו באחריות פלילית, כשהם למעשה מעבירים הרבה פעמים אחריות – גם בנושא הסיווג, גם בנושא התשלומים, הכל באחריות עמילי המכס.

<ליאת נויבירט-פייג: הם אלה שאמורים להיות אחראים על הכללים, להבין את כל ההנחיות.

<ליאת נויבירט-פייג: יש פה משהו שהוא לא סביר, בעליל, מבחינת התנהלות.

<ליאת נויבירט-פייג: הם יצטרכו לדווח ברשימון, לצרף לרשימון את העניין שהם ידעו על אותה הנחיה ועל אותה עמדה של רשות המסים ויכולים לקבל שנת מאסר.

<משה אשר: נכון.

<משה אשר: עמילי המכס אם הם נוקטים עמדה, עבור הלקוחות שלהם, אז הם יצטרכו להבין שאם העמדה הזו לא מקובלת, הם יצטרכו לציין אותה.

<שרגא ברוש: ואם הם לא יציינו אותה?

<משה אשר: - - -

מיקי לוי: עמילי מכס מייצגים?

<משה אשר: רק במכס.

מיקי לוי: אם אני בא ומבריח משהו במכולה, אני נותן את זה לעמיל המכס שלי ואומר לו שיש שם סבונים לצורך העניין - - -

<משה אשר: מי שמבריח – אנחנו בכלל לא באזור הזה.

<משה אשר: נניח שעל פריט מסוים יש מכס של 20%, אבל אם נסווג אותו ככוס, ולא כבקבוק, זה יהיה 3%, ועמיל המכס לוקח פוזיציה כזו לגבי הלקוח שלו.

<משה אשר: זה לא הברחות, זה סיווגים, על זה אנחנו מדברים.

<גיא גולדמן: ממשיך בקריאה: "שכר טרחה" – סכום של 100,000 שקלים חדשים לפחות, שהוסכם בין הצדדים כי ישולם בעד חוות הדעת בגין חיסכון המס המרבי הכולל שייווצר למקבל חוות הדעת; "תכנון מדף" – אחד מאלה: (1) חוות דעת הכוללת בעיקרה תוכן אחיד באותו נושא, שניתנה במישרין או בעקיפין, על ידי נותן חוות הדעת, לשלושה חייבים במס לפחות בתוך תקופה של שנתיים, בכפוף להוראות סעיף קטן (ו), שאינם קרובים, והיא אינה תלויה בעיקרה בנסיבותיו המיוחדות של כל חייב במס; לעניין זה, "קרוב" – כהגדרתו בסעיף 131ד(א) לפקודת מס הכנסה; (2) שנותן חוות הדעת הוא שהציע הוצעה אותה את חוות הדעת למקבל מיוזמתו, והמקבל חויב בחובת סודיות לגבי תוכנה, כולו או חלקו; (ב) (1) מי שקיבל ייעוץ מס חוות דעת ידווח על כך בטופס שיקבע המנהל, ובלבד שלא תידרש מסירתה של חוות הדעת לרשות המסים; בדיווח כאמור יפורטו כל אלה בלבד: (1א) עצם קבלת חוות הדעת; (2) הפעולה או הנכס הנדונים בחוות הדעת; (3) סוג סוגיית המיסוי המושפעת מחוות הדעת; (ג) דיווח כאמור בסעיף קטן (ב) יצורף לרשימון הייבוא אשר לגביו מובא בחשבון יתרון המס.

<גיא גולדמן: (2) קיבל אדם חוות דעת לאחר הגשת הרשימון, ידווח עליה בטופס כאמור בסעיף קטן (ב), תוך 60 יום מיום שקיבל אותה.

<גיא גולדמן: (ד) על אף האמור בסעיף קטן (ב), לא יהיה אדם חב בדיווח – בשל תכנון מדף, שהוא חוות דעת שנותן חוות הדעת הוא שהציע אותה למקבל כאמור לא בפסקה (2)(ב) להגדרה "תכנון מדף" ולא ניתנה לו הודעה לפי סעיף קטן (ו);

<שלומית ארליך: גם כאן יש את כל הנושא של השגה וערעור, נכניס את זה בהתאם.

<גיא גולדמן: ממשיך בקריאה: (ו) מי שנתן חוות דעת להגדרה "תכנון מדף", יודיע על כך למי שקיבל אותה.

<שלומית ארליך: גם כאן יש את הסיפה, וזה ייכנס בהתאמה.

<גיא גולדמן: כן.

<גיא גולדמן: ממשיך בקריאה: (ז) הוראות סעיף זה לא יחולו על מוסד ציבורי כהגדרתו בסעיף 9(2).

<שלומית ארליך: גם כאן, מחזור עסקאות 3 מיליון, צריך להיכנס, בהתאמה.

<ג'ק בלנגה: אני חוזר למה שאמרתי קודם, אני חושב שצריך להוציא את כל האנשים הפרטיים מתחולת חוות הדעת.

<שגית אפיק: אבל הם הסכימו לעשות "טובין מוחשיים" – לא פותר?

<ג'ק בלנגה: אבל עדיין יכולה להיות חוות דעת רחבית שמחר אני מייבא איזשהו מוצר, ומישהו יאמר שזה לא חב במכס, ולכאורה יש חוות דעת רחבית שאני אפילו לא מודע לה, ואז אני נכנס שאני צריך לדווח על זה.

<קריאה: יש סעיף החרגה, למי שלא ידע.

<ג'ק בלנגה: "לא ידע" זה לא מספיק.

<ג'ק בלנגה: אנשים פרטיים צריכים לצאת מהחוק הזה לגמרי, כרגע זה חל על כל אדם, כולל כולם.

מיקי לוי: אבל הסכמתם שאנשים פרטיים יוצאים.

<משה אשר: אוקיי.

<משה אשר: מי שעושה יבוא אישי?

משה גפני: כן.

משה גפני: הלאה.

<גיא גולדמן: ממשיך בקריאה: נקיטת עמדה חייבת בדיווח 231ה.

<גיא גולדמן: (א) בסעיף זה – "מס" ו"יתרון מס" – כהגדרתם בסעיף 231ד; "עמדה חייבת בדיווח – עמדה שמתקיימים בה כל אלה: (1) היא עומדת בניגוד לעמדה שפרסמה רשות המסים; (2) יתרון המס הנובע ממנה עולה על מיליון שקלים חדשים בשנה או על 3 מיליון שקלים חדשים במהלך ארבע שנות מס לכל היותר.

<גיא גולדמן: (ב) (1) עמדת רשות המסים כאמור בפסקה (1) להגדרה "עמדה חייבת בדיווח" תפורסם במקום נפרד באתר האינטרנט של רשות המסים לא יאוחר ממועד הגשת רשימון היבוא, לאחר שניתנה ללשכת עורכי הדין, לשכת רואי חשבון בישראל וללשכה כהגדרתה בחוק הסדרת העיסוק בייצוג על ידי יועצי מס, התשס"ה–2015, הזדמנות סבירה לטעון את טענותיהם לגביה טרם פרסומה.

<משה אשר: פה צריך להוציא את לשכת רואי החשבון ואת לשכת יועצי המס ולהשאיר את לשכת סוכני המכס.

<משה אשר: הם הרלבנטיים.

<שרגא ברוש: כל אלה שאתה אמרת יושבים בלשכת הארגונים הכלכליים.

<שרגא ברוש: אתה צודק.

<שרגא ברוש: אני לא מיוצג שם דרכם.

<משה אשר: גם הם בעלי רישיון, יש להם רגולציה - - -

<שרגא ברוש: רבותי, אני מבקש להבהיר משהו – לשכת התיאום של הארגונים הכלכליים זה לא איזה גוף כזה שעבר בשטח ולא היה לו מה לעשות אז הוא עלה לירושלים לדיון בכנסת.

<שרגא ברוש: לכן, כל הגופים שאתה מדבר עליהם, כמו למשל עמילי המכס, כמו, למשל, רואי החשבון, עורכי הדין והאחרים – כולם, בצורה כזו או אחרת, נמצאים בלשכת התיאום של הארגונים הכלכליים.

<משה אשר: הם גם בלה"ב.

<שרגא ברוש: בלה"ב, לשכת התאום.

<שרגא ברוש: זה בדיוק מה שאתה אומר.

<משה אשר: ולכן אתם מיוצגים.

<שרגא ברוש: אנחנו לא מיוצגים.

<שרגא ברוש: מי שמיוצג זו האמא, והאמא שולחת את הילדים לדיון.

<שרגא ברוש: מה אני מנסה לומר בזה – אתה בא לפה בתור האוצר, וזה בסדר.

<שרגא ברוש: אבל פעם מביאים את אמיר לוי, ופעם את משה אשר, אבל אף אחד לא מטיל ספק בעובדה שבעל הבית זה שר האוצר.

<שרגא ברוש: לכן אני רואה פה את הריצה במסדרונות, כי מה שהשר יגיד זה מה שבסוף יהיה.

<שרגא ברוש: לכן אני אומר שלשכת התיאום צריכה להיות מיוצגת בשמה.

<שרגא ברוש: לא על הדרך, לא בעקיפין, ולא במקרה.

<ליאת נויבירט-פייג: אני רוצה לחדד לגבי העמדות – מה זה בדיוק כולל, כי במכס יש עניין לפעמים של סיווג.

<ליאת נויבירט-פייג: סיווג של מוצר מסוים – מוציאים הנחיה.

<ליאת נויבירט-פייג: האם זה כולל גם כל סיווג כזה, או רק עמדה בסוגיה עקרונית מקצועית?

<משה אשר: כשנגיע לדיון של העמדות אז אנחנו נפרוט את זה לפרוטות.

<גיא גולדמן: אני ממשיך בקריאה – (2) עמדת רשות המסים תנוסח בלשון ברורה ומובנת; (3) (א) מספר העמדות שתפרסם רשות המסים לא יעלה על 50 בשנה;

משה גפני: לא צריך פה 50 בשנה.

משה גפני: תורידו.

משה גפני: זה יהיה חוק שיהפוך לפורים.

משה גפני: 50 עמדות יש למס הכנסה על הנושא של המכס.

משה גפני: 200 בשנתיים הראשונות.

<גיא גולדמן: ממשיך בקריאה: ביקשה רשות המסים לפרסם עמדות נוספות באותה שנה, יגיש שר האוצר לאישור ועדת הכספים של הכנסת את מספר העמדות הנוסף המבוקש כאמור.

<גיא גולדמן: (ב) על אף האמור בפסקת משנה (א), בשנים 2016 ו-2017, רשות המסים תהיה רשאית לפרסם 100 עמדות בכל שנה.

<גיא גולדמן: (ג) אדם הנוקט בעמדה החייבת בדיווח, ידווח על כך כפי שיקבע המנהל בטופס, אשר יצורף לרשימון היבוא לגביו מובא בחשבון העמדה האמורה.

<קריאות: - - -

<שגית אפיק: וגם הנושא של 3 מיליון יוחרג כאן, נכון?

<גיא גולדמן: ממשיך בקריאה: (ד) הוראות סעיף זה לא יחולו על מוסד ציבורי כהגדרתו בסעיף 9(2).

<צביקה זאבי: יש עמותות שמוגדרות לפי חוק המלכ"רים כמלכ"ר, אבל בפקודת מס הכנסה לגבי מס החברות הן לא ב 9(2) כמוסד ציבורי, אלא כחברת בית, בדרך כלל.

<ג'ק בלנגה: זה מה שהסברנו קודם שיש גופים שמוגדרים כמלכ"רים לצורך חוק מע"מ, וכעסק לצורך מס הכנסה.

<ג'ק בלנגה: אז בחוק מע"מ הם צריכים לצאת החוצה, ואין שום סיבה - - - יש המון גופים כאלה, אנחנו גם מבקשים להוציא את - - - בציבור, וגם את המלכ"רים, על מנת שכל העמותות יהיו בחוץ.

<שגית אפיק: משה, אם נגדיר את 9(2) – יש לך הרי הגדרה של מלכ"ר, רק פסקה 9(2) - - -

<משה אשר: מקובל.

<משה אשר: זה בסדר.

<משה אשר: כל אחד לפי החוק שלו.

<שגית אפיק: אבל אתה לא פותר את הבעיה.

<שגית אפיק: זה לא פותר את הבעיה אם אתה משאיר רק את פסקה (2).

<משה אשר: למה?

<משה אשר: אם אתה במס הכנסה גוף פטור, עמותה פטורה – אתה בחוץ.

<משה אשר: אם אתה במע"מ מלכ"ר, אבל מהסוג הזה, אתה גם בחוץ.

<משה אשר: אז כל אחד לפי החוק שלו.

<שגית אפיק: אבל אם אתה מוסד ציבורי לפי פקודת מס הכנסה, אבל אם אתה לא מלכ"ר לעניין המע"מ?

<שגית אפיק: אני רוצה בפקודת המע"מ את שניהם, מה אכפת לך?

<משה אשר: למה?

משה גפני: הם טוענים שיש עמותות כאלה, שנמצאות - - -

<קריאות: - - -

<משה אשר: אז כל חוק לפי המלכ"ר שלו.

<ג'ק בלנגה: לא.

<ג'ק בלנגה: אנחנו לא מסכימים.

משה גפני: אנחנו ננסח את זה שזה יענה גם על העמותות שהעלה זאבי.

משה גפני: לא מה שאתה מתנגד .

<שגית אפיק: מה שצריך לדעתי לנסח – "9(2) לפקודת מס הכנסה או פסקה 2 להגדרת מלכ"ר במע"מ".

<גיא גולדמן: ממשיך בקריאה: פקודת המכס – תחילה ותחולה 9.

<גיא גולדמן: סעיף 231ד ו-231ד1 לפקודת המכס [נוסח חדש] כנוסחו בסעיף 21(3) לחוק זה יחול לגבי דיווח שיש להגישו לאחר יום כ"ב בשבט, התשע"ו (1 בפברואר 2016).

<גיא גולדמן: מס קניה – מחוק פה, אבל אנחנו רוצים את זה.

<שגית אפיק: אנחנו פשוט לא עשינו פה את ההתאמות.

<שגית אפיק: תגיד את השינויים שיש לכם על מס קניה ונראה מה נעשה עם זה.

<שגית אפיק: האם יש שוני?

<גיא גולדמן: לא, רק מספרי סעיפים.

<שלומית ארליך: לא, יש כאן שינויים קטנים.

<שלומית ארליך: הנוסח פה שונה לעניין הדיווח המקוון, יש פה הוראה שאומרת - - -

<משה אשר: אני חושב שלא תהיה בעיה בלהתאים את הנוסחים.

משה גפני: מיסוי מקרקעין, אנחנו עוברים לכחול.

<יוסי אלישע: יש לנו, ללשכת עורכי הדין, בעיה עקרונית עם החלה של החוק הזה על מיסוי מקרקעין.

<יוסי אלישע: במיסוי מקרקעין העולם מתנהג אחרת משום שכל עסקה מדווחת תוך 40 יום על ידי מי שאינם מומחי מס.

מיקי לוי: זה מאד מסובך.

מיקי לוי: המספרים הם מספרים אחרים, הדיווח הוא דיווח אחר.

<יוסי אלישע: כל דיווח נבדק, או לפחות עיקרו נבדק.

<יוסי אלישע: העסקאות במקרקעין נבדקות על ידי רשויות המס, אין את הנושא הזה של תכנון מדף, אין את הנושא הזה של התיישנות.

<יוסי אלישע: ההתיישנות לא קיימת, בטח לא קיימת על עסקאות שלא מדווחות, אין התיישנות, אין בסיס הצלחה.

<יוסי אלישע: יש כאן ציבור של עורכי דין שהם לא מומחי מס.

<יוסי אלישע: הם מגישים את הדיווח הזה תוך 40 ימים.

<יוסי אלישע: אין פה עניין של דיווח שנתי.

<יוסי אלישע: כל העסקאות של מס שבח מדווחות בסוף לפי סעיף 131 בדוח.

<יוסי אלישע: זאת אומרת, התיקון במס הכנסה חל עליו.

אראל מרגלית: לא רק זה.

אראל מרגלית: מס שבח הוא הפוך ממס הכנסה.

<שגית אפיק: יש באמת הבדל בין תיק במס שבח שאותו הפקיד פותח בכל עסקה ועסקה ובודק, להבדיל ממס הכנסה, שבאמת אתם אומרים – אנחנו בודקים רק 2% מהתיקים.

<משה אשר: אנחנו, מבדיקה שעשינו, בסוף יש 100 אלף עסקאות בשנה במיסוי מקרקעין.

<משה אשר: מהחיתוכים שאנחנו עשינו, פה, בעסקאות הגדולות, מדובר על פוטנציאל - - -

<קריאות: - - -

<קריאה: אין עסקה גדולה שלא מטופלת.

<קריאה: נמצא פה יניב כהן, שיגיד אם הוא מכיר עסקה גדולה שלא מטופלת.

<קריאות: - - -

מיקי לוי: אני לא מוכן להפוך את כל אזרחי מדינת ישראל ולא רק את העוסקים לחוכא ואטלולא.

מיקי לוי: אני פשוט לא מוכן.

מיקי לוי: כל מי שמוכר משהו – אתם רוצים דיווח?

מיקי לוי: זה כל אזרחי מדינת ישראל, אני לא מוכן.

<משה אשר: מהחיתוכים שאנחנו עשינו לגבי הפוזיציות וחוות הדעת של העסקאות האלה, מדובר, בערך, מתוך ה-100 אלף עסקאות, ב-3,000 עסקאות.

<משה אשר: אז מהחיתוכים שאנחנו עשינו - - -

מיקי לוי: אז תעלו עליהם.

מיקי לוי: אני לא מוכן – כל דירה מעל 3 מיליון, מה, אתם תהפכו את כל מדינת ישראל לעבריינים, משה?

<משה אשר: קודם כל רק אם יש חוות דעת על נקיטת עמדה.

<קריאות: - - -

מיקי לוי: אנחנו הולכים לנגוע בכל אזרח ישראלי שהדירה שלהם שווה מעל 3 מיליון שקלים.

מיקי לוי: זה לא יכול להיות.

<קריאה: מס שבח בהגדרה לא מתאים לטיפול של הנושא הזה.

משה גפני: משה, יש לי בקשה.

משה גפני: אם אתה תעמוד על זה נקרא את הכחול.

משה גפני: זה לא מקצועי.

משה גפני: אני מציע לפצל את מיסוי המקרקעין ואז נדון על זה.

<משה אשר: עד מתי?

משה גפני: עד סוף השנה האזרחית.

<משה אשר: סוף השנה האזרחית הזו, עם הצבעות, כמובן.

משה גפני: נקיים את הדיון הזה, ואז פתוח בפניך גם הנושא הרחב שאתה הבאת אותו בהמשך.

משה גפני: אני מציע שתקבל את העצה הזאת.

<משה אשר: אי אפשר לדון בזה בהפסקה שנעשה, ולחזור?

משה גפני: אני מכריז על הפסקה בדיון.

משה גפני: הדיון הופסק בשעה 11:00 והתחדש בשעה 11:09

משה גפני: אני מחדש את הישיבה, מבקש שתאמר כמה דברים.

משה גפני: אני מבקש להוסיף הסתייגות לסעיף 11 לפקודה, את מה שהחליטה אתמול ועדת הכספים לגבי הטבות מס ליישובים.

משה גפני: אני מבקש את זה להוסיף בתור הסתייגות לחוק הזה שעליו אנחנו מדברים.

רחל עזריה: מה זה אומר?

משה גפני: זה אומר שזה נכנס לחוק.

רחל עזריה: אה, החלק הראשון של החוק, שהצבענו עליו אתמול, עכשיו אנחנו מכניסים אותו לחוק.

משה גפני: מי בעד?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: בעד – רוב

משה גפני: ההסתייגות התקבלה.

משה גפני: פה אחד התקבלה ההסתייגות.

<משה אשר: לגבי העמדות, כמות העמדות – לגבי החוקים: מע"מ, בלו, מכס, מס קניה – אנחנו מורידים בחצי.

<משה אשר: מ-100 ל-50 וכן הלאה.

<קריאות: לא מסכימים.

משה גפני: לא מסכימים?

משה גפני: תגידו לחברי האופוזיציה שיגישו הסתייגויות עם העמדות שלכם, נצביע על זה.

משה גפני: לזה הגענו.

משה גפני: חבר הכנסת מיקי לוי ואני מציעים לפצל את הפרק של מיסוי מקרקעין מהחוק הזה, ואני בעזרת השם, אקיים דיון מסודר, מקצועי, עד סוף השנה האזרחית.

משה גפני: אני מבקש ממנהל הוועדה להזכיר לי.

משה גפני: מי בעד הפיצול?

משה גפני: בעד – רוב

משה גפני: פרק מיסוי מקרקעין פוצל מהחוק.

משה גפני: מיסוי מקרקעין פוצל מהחוק והוא יידון בוועדה.

מיקי לוי: אני מבקש – תרשמו בבקשה את מה שאני אומר:

מיקי לוי: אני מבקש להוציא את כל דירות המגורים.

מיקי לוי: אתם הולכים להפוך את כל אזרחי מדינת ישראל לעבריינים ואני לא מוכן לזה.

מיקי לוי: אני מבקש שתחשבו על דרך להוציא את כל דירות המגורים מהצעת החוק, על פי סעיף 49 דירת מגורים כהגדרתה.

מיקי לוי: אני לא מדבר על מגרש או על עסקאות של מיליונים של קבוצות רכישה, אתם לא יכולים להפוך את אזרחי מדינת ישראל לעבריינים, מה עוד שעורכי דין שמבצעים את הרישום בטאבו ואת ההעברה הם לא מתמצאים במסים.

מיקי לוי: לכן אני אומר לכם שהצעת החוק הזו הופכת את מדינת ישראל לעבריינים.

מיקי לוי: אני אומר לכם.

מיקי לוי: זה כואב לי, אני נותן לכם חומר למחשבה, שלא יהיה ריב בסיבוב הבא.

מיקי לוי: אני לא אתן להעביר לא יקרה כדבר הזה.

<משה אשר: הבנו.

<משה אשר: האם אפשר להמשיך בהקלות שהסכמנו עליהן?

<משה אשר: בנושא של נקיטות העמדה המינימליים, אנחנו, בחוקים של מכס, מע"מ, בלו, מס קניה, נעלה את זה ממיליון בשנה ו-3 מיליון ב-4 שנים, נעלה את זה 2 מיליון ו-5 מיליון, בהתאמה.

משה גפני: מקובל עליכם?

<ג'ק בלנגה: אנחנו ביקשנו 2 ו-6.

משה גפני: אבל אי אפשר שאדם ייצא וכל תאוותו בידו.

משה גפני: גם אני ביקשתי עוד דברים.

משה גפני: קיבלתי?

<משה אשר: בנושא של הפלילי – אנחנו נוותר לצד של הפלילי, לבקשתו של שרגא ברוש, וכמובן לבקשת חברי הוועדה.

<משה אשר: קנס הגירעון ודאי ימשיך לחול.

<משה אשר: זה ברור.

<שגית אפיק: גם במס הכנסה.

<שגית אפיק: נכון?

<משה אשר: להכל.

<משה אשר: איפה שיש קנס גירעון לא תהיה העבירה הפלילית של הנישום עצמו.

<משה אשר: כמובן שאם עורך הדין או מי שנותן חוות דעת, חוות דעת מדף, יהיה חייב להגיד לנישום שהוא קיבל חוות דעת שלישית ומעלה, וזה כן יישאר פלילי.

<משה אשר: כל היתר – הנושא הפלילי - - - נישומים יורד.

<משה אשר: כמובן שנשאר קנס הגירעון.

<משה אשר: איפה שאין קנס גירעון והורדנו את הפלילי – יהיה קנס מנהלי.

<שגית אפיק: באיזה סכום?

<משה אשר: באותו שיעור.

<משה אשר: 30%.

<שגית אפיק: אתה לא יכול, צריך סכום, לפי חוק העונשין.

<משה אשר: אבל כדי שיהיה קנס מנהלי צריך עבירה שאני ממיר אותה לקנס מנהלי.

<שגית אפיק: בסדר, אבל אני רוצה לדעת מה הסכום.

<משה אשר: אני מסביר שוב – זו צריכה להיות עבירה פלילית שמומרת לקנס מנהלי, בשיעור דומה, מקביל, לשיעורים האחרים.

<קריאות: - - -

<קריאה: חברה' זו לא עבירה פלילית.

משה גפני: אין אחריות פלילית, יש קנס מנהלי- זה מה שיהיה כתוב.

<קריאות: - - -

<משה אשר: אני מסביר שוב – כדי שיהיה קנס מינהלי, כי אין קנס גרעון בבלו, ומס קניה – צריך להיות - - -שאתה ממיר אותה בקנס מנהלי.

<משה אשר: אז מבחינת המנגנון נכתוב את זה ככה, בל אחרי זה נמיר את זה - - -

<שגית אפיק: לא.

<שגית אפיק: יהיה כתוב בחקיקה שתחול פסקה (2) לסעיף 61 לחוק העונשין, סכום של 29,000 קנס שמומר משנה מאסר.

<שגית אפיק: זה מה אתם מבקשים וזה מה שיהיה כתוב.

<שגית אפיק: זה הכל.

אוסאמה סעדי: אז אני רוצה להבין – האחריות הפלילית - - -

משה גפני: אין אחריות פלילית.

משה גפני: אין.

<קריאות: - - -

<שגית אפיק: על עורך הדין נשארת האחריות הפלילית.

משה גפני: רק על העורך דין.

<קריאות: - - -

אראל מרגלית: אני מבקש שתי הסתייגויות.

אראל מרגלית: הסתייגות אחת – מבחינת מספר העמדות של מס הכנסה.

אראל מרגלית: רוצה שירדו ל-20 או פחות.

משה גפני: הצבעה

משה גפני: נגד – 7 ההסתייגות לא התקבלה.

משה גפני: ההסתייגות לא התקבלה.

אראל מרגלית: הסתייגות נוספת היא שחובת ההתייעצות תהיה חובת התייעצות גם עם הארגונים הכלכליים.

משה גפני: מי בעד?

משה גפני: בעד ההסתייגות– 6

משה גפני: ההסתייגות לא התקבלה.

משה גפני: ההסתייגות תעלה למליאה, אני אנסה לשכנע את רשות המסים.

משה גפני: ההסתייגות השניה לא התקבלה.

אראל מרגלית: ההסתייגות הנוספת היא להוריד את ה-3 מיליון מחזור ולשים במס הכנסה רק 5 מיליון גודל עסקה.

משה גפני: מי בעד?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: בעד ההסתייגות– 6

משה גפני: ההסתייגות לא התקבלה.

משה גפני: ההסתייגות לא התקבלה.

משה גפני: מי בעד אישור החוק ירים את ידו?

משה גפני: על כל מה שהתווסף אליו, למעט מיסוי מקרקעין.

משה גפני: הצבעה

משה גפני: נגד – 7 החוק אושר.

משה גפני: החוק אושר, הוא יבוא לאישור במליאה, ונדון שם על ההסתייגויות.

משה גפני: אני מודה לכם, הישיבה נעולה.