ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 84, 2015-11-23 12:00

יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, 23 בנובמבר 2015, י"א בכסלו תשע"ו.

יעקב מרגי: הנושא הוא שידור תכנים בלתי הולמים בערוצי הילדים, יוזמה של חבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר.

יעקב מרגי: כדרכנו בקודש אנחנו ניתן לחבר הכנסת המציע להציג את הנושא, לאחר מכן נפתח דיון ומי שרוצה לקבל רשות דיבור יוכל לבקש ממנהלת הוועדה את רשות הדיבור.

יעקב מרגי: אצלנו בוועדה כולם מדברים אבל ברשות דיבור, לא יהיו קריאות ביניים, למי שאורח ולא מכיר את סדרי הדיון בוועדה.

יעקב מרגי: בבקשה, חבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר.

מכלוף מיקי זוהר: לפני מספר שבועות קיבלתי פנייה מקבוצת הורים מודאגים, הורים כמוני, גם אני אב לארבעה, ברוך ה'.

מכלוף מיקי זוהר: עד לפני מספר שבועות לא ממש חששנו להשאיר את ילדינו לבד מול מרקע הטלוויזיה, בטח שלא מול ערוץ הילדים, אלא שהשקט הנפשי שלנו, שלי, הופר, הופר במידה מסוימת ברגע שנודע לי שבערוץ הילדים החליטו לחשוף את הילדים לתכנים לא הולמים, בטח לא לגילאים שמתאפשר להם לצפות באותם תכנים.

מכלוף מיקי זוהר: מהבדיקה שערכתי הבנתי שמדובר בתכניות בנושא מיניות, שמוגשים דווקא על ידי בני נוער ואחת מהן אפילו עוסקת בפורנוגרפיה של ממש.

מכלוף מיקי זוהר: לי אין התנגדות לחינוך מיני - - -

יעקב מרגי: באיזה ערוץ זה?

מכלוף מיקי זוהר: זה מופיע ב-VOD, ערוץ הילדים.

מכלוף מיקי זוהר: אני אפילו נכנסתי לצפות - - -

יעקב מרגי: יש לו מספר, הערוץ הזה?

מכלוף מיקי זוהר: ערוץ הילדים זה 80 ומשהו, לא זוכר את המספר, אבל ילדיי צופים בזה, על בסיס קבוע.

מכלוף מיקי זוהר: אני חייב לציין שאין לי שום התנגדות לחינוך מיני, אבל לא בגיל 5 ולא בגיל 6 ולא בגיל 10.

מכלוף מיקי זוהר: הגיל הממוצע של צופי הערוץ זה הגילאים הללו.

מכלוף מיקי זוהר: אין שום סמכות לערוץ הילדים לקבוע מתי הזמן הראוי והנכון לחינוך מיני במדינת ישראל, הסמכות הזו נתונה למוסדות החינוך ולהורי הילדים.

מכלוף מיקי זוהר: אני הייתי מצפה במדינת ישראל שהורה של ילד, או מוסד חינוך, יאפשר את ההיכרות עם הרעיון הזה, עם העיקרון הזה שנקרא חינוך מיני, אם אפשר להגדיר אותו חינוך מיני ולא פורנוגרפיה לכל דבר, שזה יקרה באזור הגילאים הרלוונטיים שמתחילים להתפתח ומתחילים להכיר קצת יותר את עצמך.

מכלוף מיקי זוהר: הטלוויזיה שלנו מלאה בהמון ערוצים שהתוכן שלהם לא תמיד מתאים לילדים, אבל לא יכול להיות, לפחות ככה אני מרגיש, שבערוץ הילדים, כשמו כן הוא, ערוץ לילדים, תשודר תכנית שכזו.

מכלוף מיקי זוהר: אני מצפה מהנהלת הערוץ ומגורמי הפיקוח לתת לנו, לחברי הכנסת ולהורים, תשובות איך זה קרה וכמובן, לא פחות חשוב, לוודא שמקרה כזה גם לא יישנה בעתיד.

מכלוף מיקי זוהר: בסופו של דבר אין היום כמעט הגבלה לבן נוער, לילד, לכל אדם בכלל במדינת ישראל, להיחשף לתכנים פורנוגרפיים.

מכלוף מיקי זוהר: אותי זה מאוד מאוד מטריד, למיטב ידיעתי, כשאדם רוצה ללכת, תסלח לי, אדוני היושב ראש, לחנות סקס, לרכוש מוצר, הוא צריך להיות מעל גיל 18, היום הוא יכול באמצעות האינטרנט להגיע לאותם תכנים גם אם הוא בן 6.

מכלוף מיקי זוהר: בלי שום קשר לכך אני מגבש בימים אלה הצעת חוק יחד עם חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, שהתחילה את התהליך הזה בעבר ואני הולך להשלים אותו בעזרת ה' בכנסת הקרובה, שתכנים פורנוגרפיים, גם באינטרנט וגם בכל מיני מקומות כאלה ואחרים ותכנים של הימורים למשל, יהיו באופן אוטומטי חסומים בכל אתרי האינטרנט ובכל רשתות האינטרנט השונות, אלא אם יוחלט על ידי המנוי, בעל המנוי, שהוא כמובן מעל גיל 18, לפתוח את זה.

מכלוף מיקי זוהר: כך לעניות דעתי נוכל להביא סוף סוף לשקט לילדים שלנו כי הם מספיק חווים ביום יום שלהם פעולות טרור שהם רואים בטלוויזיה, רצון של עמים שלמים שטובחים אחד בשני ורוצים לטבוח בנו, העם היהודי, לא הייתי רוצה להוסיף נדבך חדש לחייהם שהוא היחשפות, לפעמים גם בלתי רצויה, לתכנים פורנוגרפיים.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: ערוץ הילדים נמצא כאן?

יעקב מרגי: בבקשה.

יעקב מרגי: נכון חשבת שאני לא אתן לך לדבר?

יעקב מרגי: לפי התזזיתיות שלך.

יעקב מרגי: אבל יצא במקרה, אפילו לא ידעתי מי את.

יעקב מרגי: מאחר שאת צעירה והחיים עוד לפנייך כדאי שתביני, תמיד לתת צ'אנס.

יעקב מרגי: בבקשה.

<הילי חורב קסוטו: אז ראשית כל מאוד רציתי להראות לכם קטעים מהסדרה.

<יהודית גידלי: את מוכנה בבקשה להציג את עצמך?

<הילי חורב קסוטו: כן, בוודאי.

יעקב מרגי: רגע, העומדים, שיישבו.

יעקב מרגי: ניתן להם חצי דקה להתארגנות.

יעקב מרגי: עכשיו, בנחת, תציגי.

יעקב מרגי: התכנית המדוברת.

<הילי חורב קסוטו: אז שמי הילי חורב קסוטו, אני מנהלת את ערוץ הילדים וגם את ערוץ לוגי.

<הילי חורב קסוטו: ערוץ הילדים, ערוץ ישראלי, משלנו, משדר מגוון תכנים מקוריים של התרבות הישראלית לגילאי 5 עד 14.

<הילי חורב קסוטו: אנחנו מאוד קשובים לקהל שלנו.

<הילי חורב קסוטו: בעקבות זה שדיברנו עם הרבה הורים וילדים הבנו שיש לאקונה מאוד גדולה בנושא גיל ההתבגרות, שחסרות תכניות בנושא, והחלטנו להרים את הכפפה ולעשות תכנית, תכנית שנעשתה במלוא האחריות, בליווי של משרד החינוך.

<הילי חורב קסוטו: פנינו למשרד החינוך, שאלנו אותם 'מה יש לכם בנושא?

<הילי חורב קסוטו: ' כי אנחנו רוצים לעשות משהו מאוד אחראי - - -

יעקב מרגי: רגע, תדייקי, כשאת אומרת 'בליווי' ו'פנינו', תסבירי מה זה ליווי.

<הילי חורב קסוטו: אני אסביר.

יעקב מרגי: את יודעת מה זה ליווי?

יעקב מרגי: לדוגמה פרויקט שהוא בליווי של בנק טפחות, אז הוא מלווה, הוא אחראי על כל התהליך.

<הילי חורב קסוטו: אני אסביר.

<הילי חורב קסוטו: הפנו אותנו במשרד החינוך לאגף שפ"י, ליחידה שאחראית למיניות ומניעת פגיעות מיניות בילדים.

<הילי חורב קסוטו: הם העבירו לנו את הקוריקולום, שנלמד היום בבתי הספר, בשיעורי חינוך מיני והתבגרות - - -

מכלוף מיקי זוהר: באיזה גיל?

<הילי חורב קסוטו: החל מכיתות ד'.

<הילי חורב קסוטו: אני אגיד כמה דברים ואחרי זה - - -

יעקב מרגי: תדברי לפרוטוקול.

יעקב מרגי: אנחנו שקופים.

<הילי חורב קסוטו: ובעצם אנחנו עבדנו לפי הקוריקולום הזה ובליווי של פסיכולוג ילדים.

יעקב מרגי: את יכולה לתרגם לפרוטוקול מה זה הקוקוריקו הזה?

יעקב מרגי: יש עברית.

<הילי חורב קסוטו: כן, הוא בעצם מיתרגם.

<הילי חורב קסוטו: קוריקולום זה התוכן, זה מה זה עושה.

יעקב מרגי: דברי עברית.

יעקב מרגי: עברית שפה יפה.

<הילי חורב קסוטו: תוכן, תוכן הסדרה ותוכן שמועבר היום במשרד החינוך.

<הילי חורב קסוטו: לפיו גם גזרנו את הפרקים.

<הילי חורב קסוטו: זו סדרה שיש בה שבעה פרקים, מסווגת 8 ומעלה.

יעקב מרגי: אבל את מבינה שמשרד החינוך עושה זאת במסגרת של כיתה, שבמקסימום אם היא סרדינים 40, ואת עושה את זה בכיכר העיר.

<הילי חורב קסוטו: כן, אני רק חושבת - - -

יעקב מרגי: תמשיכי.

<הילי חורב קסוטו: אני אמשיך.

<הילי חורב קסוטו: חשוב לי לציין כמה דברים.

<הילי חורב קסוטו: אחת, התכנית מסווגת לגילאי 8 ומעלה, שלפניה יש שקופית שאומרת שהיא מומלצת לצפייה 10 ומעלה, את הסיווג הזה - - -

יעקב מרגי: באיזה שעות?

<הילי חורב קסוטו: בשמונה וחצי בערב.

<הילי חורב קסוטו: אני חושבת שהתוכן שמשודר שם, גם כשאתם אומרים תכנים פורנוגרפיים, אין בסדרה שום תוכן פורנוגרפי.

יעקב מרגי: אני עוד לא אמרתי כלום.

יעקב מרגי: אמרת בלשון רבים.

יעקב מרגי: לדייק.

<הילי חורב קסוטו: לא, אבל חבר הכנסת כבודו אמר, אז אני מתייחסת למה שהוא אמר.

<הילי חורב קסוטו: אין שום תוכן, כל מה שנאמר ביחס לתכנים פורנוגרפיים, שהם פוגעניים, שהם מוציאים את האישה בצורה מזלזלת, שמי שמסתכל על תכנים פורנוגרפיים לומד מזה דברים מאוד רעים שפוגעים אחרי זה במערכות היחסים שלו.

<הילי חורב קסוטו: אין שם שום מראה, או שום חלילה אקט או כלום.

<הילי חורב קסוטו: יש נוער מתבגר - - -

יעקב מרגי: סליחה, גברתי, מה תפקידך בכוח?

<הילי חורב קסוטו: מנהלת הערוץ.

יעקב מרגי: יש גורם מקצועי שבחן את התכנית הזו?

<הילי חורב קסוטו: כן, יש פסיכולוג ילדים, שמו אבי בקר.

יעקב מרגי: הבאת אותו לדיון?

<הילי חורב קסוטו: לא, הוא לא נמצא, אבל יש כאן לעומת זאת - - -

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: שאלתי, תודה, תמשיכי.

<הילי חורב קסוטו: לא, הוא לא נמצא כאן, אבל יש פה גורמים אחרים.

יעקב מרגי: אני הייתי מעדיף את הפסיכולוג שליווה את התכנית ולא אותך בדיון, אל תיפגעי.

<הילי חורב קסוטו: אבל הזמנתם אותי ולא אותו.

<יהודית גידלי: הזמנו את הערוץ.

יעקב מרגי: הזמנו את הערוץ.

<הילי חורב קסוטו: אני הנציגה של הערוץ.

<הילי חורב קסוטו: בכל מקרה אני רק רוצה מילה אחרונה.

<הילי חורב קסוטו: בסדרה הזאת יש תכנים סופר חשובים, על דימוי גוף, על פגיעה מינית, על שינויים גופניים, על המון דברים שזה הגיל לדבר בהם, זה הגיל שבו מתעצבת התודעה.

<הילי חורב קסוטו: לא בגיל 15, בגיל 10, בגיל 11, בגיל 12, הילד לומד - - -

<קריאה: לא בגיל 8.

<הילי חורב קסוטו: יש הגבלות צפייה במדינה הזאת, לא אנחנו קבענו את התקנות האלה, הן אומרות 8 ומעלה או 14 ומעלה.

<הילי חורב קסוטו: לסווג את זה 14 ומעלה זה לפספס את כל הקהל שאליו זה פונה, לכן סיווגנו 8 ומעלה עם שקופית.

יעקב מרגי: תודה, אם יהיה לך עוד להוסיף בהמשך אני אתן לך את רשות הדיבור.

יעקב מרגי: יש לנו פה הורים שהגיעו וחושבים - - -

<לימור בר און: כן, כבוד היושב ראש.

יעקב מרגי: בבקשה, תציגי את עצמך.

<לימור בר און: שלום, שמי לימור בר און, אני עומדת בראש תנועת 'שומרים על הילדים', תנועה שקמה בעקבות הפקת התכנית הזאת.

<לימור בר און: אני רוצה להתחיל מהתחלה, קודם כל בתודה גדולה לחבר הכנסת מיקי זוהר ששמע אותנו והחליט להביא את הדיון הזה לכאן, ולך, כבוד היושב ראש, שהחלטת לכנס את הפורום הזה.

יעקב מרגי: אני אגיד לכם בגילוי נאות, התלבטתי אם אני אנהל את הדיון הזה או לתת למישהו אחר לנהל אותו, אבל בכנסת, לא כולם, יש כמה ציניקנים, לא הרבה, כשהיה דיון אחר שבאמת אני לא מתחבר אליו בכלל, לא משנה באיזה נושא, משום כבוד לנושא ולאותו קהל נתתי לחברת כנסת איכותית לנהל את הדיון, כדי שגם הנושא וגם הציבור וגם החברים ירגישו נוח עם זה.

יעקב מרגי: אז קיבלתי לאחר מכן שאני סובל מאיזה תסמונת כזו או אחרת.

יעקב מרגי: כנראה שיש אנשים שמתרגמים תכונות של יושרה כחולשה ואמרתי שהפעם אני אבוא לדיון ואני אתן לו להתנהל בצורה הכי פתוחה.

יעקב מרגי: שוב - - - כי אותי לא מעניין, לא חבר הכנסת, כמה שאני אוהב אותו ומכבד אותו ומודה לו על תרומתו הרבה, לא הערוץ ודאי, לא הרייטינג, לאורך כל הקריירה שלי עניין אותי דבר אחד, זכות הילד ושלום הילד.

יעקב מרגי: לכן אני נותן את ההקדמה הזאת.

יעקב מרגי: אנחנו חברה של תוויות ותגיות, שימו במרכז את טובת הילד, זה מה שמעניין אותי.

יעקב מרגי: בבקשה.

<לימור בר און: כבוד היושב ראש, אני בעצם מייצגת משהו כמו 125 הורים שפנו אליי בעקבות מאמר שכתבתי בעיתון 'הארץ' על הנושא הזה ומעבר לזה, אני גם מתמחה בתקשורת ומרצה לתקשורת במכללת הדסה.

<לימור בר און: לפני כמה שבועות אנחנו התוודענו לתכנית חדשה שמופקת על ידי ערוץ הילדים ששמה 'המתבגרים'.

<לימור בר און: כפי שהתכנית הזו העידה על עצמה, הנושאים שבהם היא מתעסקת אלה נושאים שבינו לבינה, נושאים שמעניינים בני נוער, מיניות, סקס, תפיסת הגוף שלהם וכו' וכו'.

<לימור בר און: אחד הפרקים מתוך שבעה פרקים שהתכנית הזאת הפיקה מתעסקים בפורנו.

<לימור בר און: כשאתה נכנס לתוך ערוץ הילדים ועושה information בהוט בשביל לדעת במה התכנית עוסקת אתה רואה שם שני דברים, אתה רואה כותרת: פורנוגרפיה, אתה רואה מתחת לזה איזה שהוא הסבר על מה התכנית מדברת והתכנית מנסה למצוא את הפער שבין סקס בחיים האמיתיים לבין סקס כפי שאנחנו מכירים אותו בסרטים הפורנוגרפיים.

<לימור בר און: זה נושא השיח וזה נושא התכנית.

<לימור בר און: על התכנית הזו יש אזהרת צפייה מגיל 8 ומעלה.

<לימור בר און: היא הייתה עד עכשיו ב-VOD לכל מי שרצה לראות אותה, כולל הורים שפתחו לילדים שלהם את ערוץ הילדים, כל ילד מגיל 7 יכול היה להוריד לעצמו את התכנית הזו.

<לימור בר און: ובתכנית הזאת יש את הדבר הבא, יש לנו בני נוער מגילאים 14, 13, 15, שיושבים מול מצלמה.

<לימור בר און: בני הנוער האלה הם לא סתם בני נוער שהביאו מהרחוב, הם בני נוער שהערוץ גידל אותם, הוא גידל אותם בתור סלבס.

<לימור בר און: הסלבס האלה הם בעצם פליטי ריאליטי של ערוץ הילדים, תכנית שקוראים לה 'הבנים והבנות', פליטי הריאליטי שהערוץ גידל אותם יושבים עכשיו מול מצלמה ומדברים במשך שבעה פרקים, שכל אחד מהם הוא חצי שעה, על נושאים שבינו לבינה.

<לימור בר און: זאת אומרת ילד בן 8 שמסתכל על הילדים האלה, מבחינתו הם אומרים דברי אלוהים חיים, כבוד היושב ראש.

<לימור בר און: הם אומרים דברי אלוהים חיים כי הם סלבס שהערוץ שידוע כמקדש לסלבס, זה מה שהוא עושה בעיקר, זה להאדיר את הטלנטים, מה שנקרא.

<לימור בר און: אני הייתי בעצמי תחקירנית בערוץ הילדים לפני 18 שנה, היו שם אז אנשים שהשקיעו ונתנו כבוד לילדים בתכנים ובהפקות מקור ולא מכרו לנו את ההפקה הזאת של המתבגרים, שהעמדתם ילדים שבניתם בערוץ מול טלוויזיה - - -

יעקב מרגי: כשהייתי ילד הייתה תכנית ריצ'רץ', זוכרים את הילדים החריפים האלה?

יעקב מרגי: איפה הם?

<קריאה: אז היום פתחו אותו.

<לימור בר און: אני גם מתגעגעת.

יעקב מרגי: אין תכניות כאלה היום?

<לימור בר און: ריצ'רץ ודודלי ורגע.

איציק שמולי: אדוני היושב ראש, אתה יודע כמה זמן עבר מאז שהיית ילד?

יעקב מרגי: אני חגגתי יום הולדת בשבוע שעבר, נולדתי בשנת 60', תעשו חשבון.

איציק שמולי: כבר לא ילד.

יעקב מרגי: זה היסטוריה כבר.

<לימור בר און: בכל מקרה, הילדים האלה שהם סלבס מדברים בפרק שעוסק בפורנוגרפיה, יש לי פה את הקטעים, אני מחוברת, אפשר להראות אותם, מדברים על הנושאים הבאים, ויסלחו לי כל היושבים אם משהו יעשה להם לא נעים, הם מדברים על מה האורך הנכון של איבר המין הגברי, אני מצטטת, הכול ציטוטים, 20 סנטימטר, 19 סנטימטר.

<לימור בר און: הם מדברים על האיברים המוגדלים של נשים שמשחקות בפורנו, הם מדברים על האם פורנו זה סקס רק בין בני זוג או יותר.

<לימור בר און: הם מדברים על הסצנות, הם ממש מתארים את עלילות הפורנו, על האינסטלאטור שבא הביתה, דופק בדלת, האישה פותחת, 'אתה באת לעשות לי', 'באת לעשות להוא'.

<לימור בר און: אנחנו רואים שם שיחה של ילדים, שהם סלבס, במשך 28 דקות על נושאים פלסטיים מאוד מאוד מאוד, אדוני כבוד היושב ראש.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: תסכמי, כי אני רוצה לתת עוד רשות דיבור.

<לימור בר און: אני רוצה לתאר סצנה אחת מהירה של השכן שלי, איתי, בן ה-8.5.

<לימור בר און: השכן שלי בן ה-8.5 גומר את בית הספר ביום חמישי, הולך לחוג, משחק עם החברים שלו, הולך לאכול ארוחת ערב, נכנס בין שמונה לשמונה ורבע למיטה, אמא שלו מרשה לו לראות טלוויזיה עד שעה תשע בתנאי שזה ערוץ ילדים.

<לימור בר און: איתי, איתו בחדר אחיו גל בן ה-6, הוא מדליק ביום חמישי את ערוץ הילדים, הוא יראה בשעה שמונה וחצי שיח ער על פורנוגרפיה ואיתי למחרת בבוקר, אם לא באותו ערב, ייגש לסמרטפון שלו ויחפש פורנו ביוטיוב.

<לימור בר און: זה מה שהסדרה הזאת עושה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: עוד הורה.

<ערן שוקרון: אני קודם כל שמח שאני פה, כי אני גאה בפרלמנט שלנו, שאני יכול לשלוח מייל אתמול בבוקר לחבר כנסת זוהר והיום לבוא לדבר פה מול מי שזה אמור להפריע לו, הדברים האלה.

<ערן שוקרון: אני שמח על מה שהיא אמרה, כי אני נחשפתי רק ארבע דקות בסדרה וכנראה זה ארבע הדקות ש - - -

יעקב מרגי: ממה אתה לא שמח?

יעקב מרגי: עזוב את השמח.

יעקב מרגי: אנחנו מצומצמים בזמן.

<ערן שוקרון: כמה ימים יש לנו פה?

<ערן שוקרון: אני הכנתי משהו קטן לפני שבאתי, בגלל זה גם איחרתי, אני מתנצל, אני השתדלתי למעט בביטויים, אבל אני אקרא מה שכתבתי וזהו, כמה רגעים.

<ערן שוקרון: רשמיו של הורה בפרהסיה הישראלית, כי בסך הכול 'המתבגרים', אני לא יודע מה זה, זה רק סימפטום, זה לא הדבר המרכזי ואנחנו נחטיא את המטרה אם נדבר רק על הסדרה הזאת ורק על התכנים האלה.

<ערן שוקרון: אתה נכנס לאינטרנט, לאתר מעריב, של קרליבך, ואתה רואה כותרות 'האחוריים הלוהטים של שלומית מלכה', 'מיילי סיירוס משחקת עם אביזרי מין', 'עירום זה בגנים, 'קורטני קרדישיאן מתפשטת', ואתה אומר לעצמך, טוב, זה אינטרנט, יש רק אחד בבית והילדים לא ייכנסו לאתר הזה, ועשיתי רימון, ואם ייכנסו אני אדע מזה, ובכלל זה באחריותי, עדיף שיראו ערוץ הילדים.

<ערן שוקרון: שם הוא שומע, בתכנית כמו גרי המבורגרי לילדים ובני נוער כאחד את הפנטזיה של כוכב הסדרה גרי שמעוניין שיביאו לו, ציטוט: נערת ליווי רוסיה.

<ערן שוקרון: מה זה גרי?

<ערן שוקרון: קיצור של מגורה?

<ערן שוקרון: של מגרה?

<ערן שוקרון: וכשהילד חוזר מבית ספר, ואני עצמאי, אני עובד מהבית הרבה פעמים, רוב ההורים פה בשעה אחת לא נמצאים בבית, אני נמצא, אל תדאגו, מתפרנס, הכול בסדר, כשהילד חוזר מבית הספר ואתה מכין לו אוכל ושוטף כלים, הוא בינתיים מנקה את הראש עם הסרט חברות פתוחה, 'אח', אתה אומר לעצמך, 'אין כמו חברות פתוחה, גלויה אמיתית', שעה אחת בצהריים, חברות פתוחה, מעניין על מה זה.

<ערן שוקרון: חברות פתוחה היא קומדיית נעורים על שני חברים טובים שעושים ביניהם הסכם, ממש ברית דם, לסייע אחד לשני לאבד את הבתולין לפני ליל נשף סיום התיכון.

<הילי חורב קסוטו: באיזה ערוץ ראית את זה?

<ערן שוקרון: בערוץ 3, שלכם.

<ערן שוקרון: תיכף אני אגיד את התגובה של יס, מזעזעת.

<ערן שוקרון: עזבי, את הכבלים, זה לא משנה מבחינתי, אתם עסקת חבילה, אני משלם - - -

יעקב מרגי: עזוב, לא משנה, תתקדם.

יעקב מרגי: גברתי מנהלת הערוץ - - -

<ערן שוקרון: תפנית מפתיעה מתרחשת כאשר אחד מהם יוצא מהארון.

<ערן שוקרון: שם יש ביטויי הצלחה כמו, ואני מתנצל על השפה שלי - - -

יעקב מרגי: וזה התיאור האחרון.

<ערן שוקרון: לא, זה לא האחרון, אבל - - -

יעקב מרגי: לא, אני מחליט.

<ערן שוקרון: אה סבבה, בסדר.

<ערן שוקרון: 'אני מקווה שנרטיב את ה- הערב'.

יעקב מרגי: תודה.

<ערן שוקרון: מה קרה ללשבור רגל, זה לא מספיק הצלחה?

<ערן שוקרון: אומרים לך ביס - - -

יעקב מרגי: תאמין לי, תקשיב, הצלחת עם הקושי - - -

<ערן שוקרון: לא, אבל אני נסעתי 30 שקל מונית - - -

יעקב מרגי: לשמוע, לא לדבר.

<ערן שוקרון: תן לי שתי דקות וסיימתי.

<ערן שוקרון: ממש.

יעקב מרגי: לא שתי דקות, תקצר.

<ערן שוקרון: דקה, בקטנה.

יעקב מרגי: כי הבטחתי שכולם מדברים פה.

<ערן שוקרון: כתבו שזה מעל גיל 14 וחוץ מזה תחסום.

<ערן שוקרון: מכירים את בית החולים שבנוי מתחת לגשר של המתאבדים בחלם?

<ערן שוקרון: תענו יס.

<ערן שוקרון: ואז אתה נוסע באל על לטיול משפחתי?

<ערן שוקרון: ילדים, במטוס, אני נסעתי לטיול משפחתי לפני חודשיים לגרדה ומכריחים אותך לראות את שאולי, פרוטוטייפ מזרחי, מנסה לשדל את חברתו הרוסיה, פרוטוטייפ רוסייה, לצלם סרט פורנו, האינסטלאטור, לימור, ו/או לפחות לדמות סצנות הלקוחות מעולם הפורנו במטוס.

<ערן שוקרון: ממש שבויים, חטיפה נעימה.

<ערן שוקרון: ואז נער לא מבין מה הוא עשה רע כשכפה את עצמו על נערה אחרת, כשהוא - - - למתבגרים, שאותה נערה רק בפרצוף אחר הסבירה כמה כיף זה אורגזמה, שהכול מתפוצץ לי בכיף מבפנים - - -

יעקב מרגי: תודה, אדוני.

<ערן שוקרון: מה רוצים ממנה?

<ערן שוקרון: הוא רק רצה לעשות לה טוב.

יעקב מרגי: תודה, עצמאי, תודה.

<רפאל אוסטרוף: שלום, השם שלי רפי אוסטרוף.

<רפאל אוסטרוף: אני מנהל את מרכז יה"ל שעוסק בחינוך למיניות בעיקר במגזר הדתי.

<רפאל אוסטרוף: אנחנו התחלנו לעסוק רק במה שקורה אחרי החתונה.

<רפאל אוסטרוף: מאחר שאין שום ברירה אלא להתחיל את החינוך המיני הרבה לפני החתונה, לכן אנחנו עוסקים יותר ויותר במה שקורה בחינוך למיניות גם לפני החתונה.

<רפאל אוסטרוף: בניגוד לדבריו של חבר הכנסת זוהר, אני סבור שהחינוך למיניות צריך להתחיל בגיל הכי מוקדם שאפשר, אבל תיכף אני אגדיר, ופה אני חושב שגם הערוץ שגה וגם באיזה שהוא מקום איבדנו את הגבולות לגמרי, כלומר חינוך למיניות צריך להתחיל בגיל צעיר, כי הילדים שלנו שם, ומי שרוצה לשחק אותה כאילו הם לא יודעים ולא רואים, הילדים שלנו שם לגמרי.

<רפאל אוסטרוף: מצד שני אני מרגיש שמה שקרה בערוץ, שבמקום לדעת לקחת את הילדים למקום נכון, הם הצטרפו למה שקורה, הם רוצים להיות קול, רוצים שבכל מקרה הילדים יצפו, אז בואו נהיה כמו הילדים.

<רפאל אוסטרוף: פה אני חושב שזו הטעות הגדולה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: ד"ר רות רוזן צבי.

<רות רוזן צבי: כן.

<רות רוזן צבי: אני ד"ר רות רוזן צבי, אני פסיכולוגית קלינית של ילדים, המומחיות שלי זה עבודה עם ילדים והדרכת הורים.

<רות רוזן צבי: אני רוצה להמשיך את דבריך.

<רות רוזן צבי: אין ספק שגם אנחנו יודעים מבחינה פסיכולוגית, מיניות היא חלק מהאדם מזמן שהוא נולד, אבל המיניות הזאת אינה אותה מיניות בגיל הילדות כמו שהיא בגיל הבגרות ואני מסכימה איתך שחינוך מיני צריך להיות למעשה במשך כל החיים מכיוון שהילדים שלנו חשופים לתכנים האלה, אבל השאלה היא איך עושים את החינוך הזה וכיצד אנחנו חושפים את הילדים שלנו לתכנים האלה.

<רות רוזן צבי: אני חושבת שצריך להתייחס כאן לשני דברים.

<רות רוזן צבי: יש את התכנים שאליהם אנחנו מרשים שהילדים שלנו יהיו חשופים, שזו אחריות חברתית, תחיקתית, הן של התקשורת והן של כל מיני גופים אחרים, ויש את העניין של החינוך שלנו כהורים, או כאנשי מקצוע, כאנשי חינוך, החינוך של הילדים אל מול המציאות הזאת.

<רות רוזן צבי: בשני הרבדים האלה צריך להתייחס בכובד ראש.

<רות רוזן צבי: אני חושבת שכאשר ילד נחשף לתכנים כמו שהוצגו כאן, זה חושף אותו, ילד צעיר, אני חושבת שאזהרת הגיל היא קצת מוזרה ואני לא חושבת שילד בן 9 או 10 או 11, או 12 ואולי אפילו 14, צריך להיות חשוף לתכנים כאלה, לא בצורה כזאת.

<רות רוזן צבי: אני מסכימה שיש מקום לדיון בנושאים של תכנים פורנוגרפיים, במיוחד, כפי שחבר הכנסת אמר, שלצערנו הילדים שלנו יכולים בקלות רבה להגיע לתכנים האלה, אבל הדיון הזה, עם כל הכבוד לאותם צעירים, שאולי הם נבונים ואינטליגנטים, מן הראוי שהדיון הזה יהיה באמצעות אנשי מקצוע, אנשי חינוך, ההורים, ולא באמצעי התקשורת, כי אז אנחנו מגיעים למצב, כמו שאתה אומר, שהדבר נעשה בצורה שאולי גורמת יותר נזק מתועלת.

<רות רוזן צבי: את המיניות צריך להביא בפני הילד, כל ילד בהתאם לגיל שלו ובהתאם למה שהוא יכול לעכל ולהבין ולהתמודד.

<רות רוזן צבי: אנחנו בהחלט מדברים היום על לחנך ילדים לביקורת, לצפייה ביקורתית, בדיוק כמו שאנחנו מנסים ללמד ילדים על אוכל.

<רות רוזן צבי: בדיוק כמו ש - - -

יעקב מרגי: והמבוגרים?

יעקב מרגי: כבר חינכנו אותם לצפייה ביקורתית?

<רות רוזן צבי: לא, לא חינכנו אותם, וגם הציפייה שלי שילד בן 5 או 8, או 10, תהיה לו כבר את הביקורת, את היכולת לעשות צפייה ביקורתית, אין לי ציפייה כזאת, בדיוק כמו שמבחינת התזונה, האוכל, אני מצפה שיהיה תפקיד גם להורים וגם לחברה במה שהם מציעים לילד לאכול, וישנן אזהרות כאלה או אחרות על כל מיני מוצרי אוכל כאלה ואחרים, אותו דבר צפייה בטלוויזיה, היא גם סוג של תזונה, תזונה לנפש, ומן הראוי שתהיה הקפדה מאוד מאוד גדולה למה הם התכנים שמופיעים שם.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: משרד החינוך איתנו?

בן יעקב: כן.

יעקב מרגי: אתם מלווים את ערוץ הילדים בתכנית המדוברת?

בן יעקב: אתה שאלת מקודם מה זה ליווי.

בן יעקב: אז באמת פנו אלינו מערוץ הילדים לשאול מה אנחנו - - -

יעקב מרגי: לא תמיד כשאני מציג את זה כשאלה זו שאלה, זה אני חושב בקול.

יעקב מרגי: עכשיו אני שואל אותך ממש, האם אתם מלווים את התכנית?

בן יעקב: אני רק רוצה להגיד שפונים אלינו המון גופים, גורמים, מרכזי סיוע, כדי לשאול אותנו מה אנחנו עושים, מה התכנים שלנו, הם גלויים לכול.

בן יעקב: זאת אומרת יש לנו אתר שפ"י נט, ששם אנחנו ממש כותבים מה מומלץ לעשות בכל גיל, איזה תכנים אנחנו - - -

יעקב מרגי: איך קראת לזה?

יעקב מרגי: זה הקוריקולום?

בן יעקב: כן.

בן יעקב: אכן, ערוץ הילדים פנה אלינו ומאוד שמחנו.

בן יעקב: אנחנו מאוד שמחנו לשמוע שיש איזה שהיא נכונות לעסוק במיניות, זה נושא מאוד מאוד רגיש ומאוד מאוד מורכב.

יעקב מרגי: תביני, אחר כך צריך לעשות פסיכומטרי על הביטויים האלה.

יעקב מרגי: יש לנו שפה, אנחנו גם רוכשים ביטויים לועזיים ואחר כך גם מכריחים לעשות פסיכומטרי, כי אם לא את לא - - - מי שרוצה לשמוע שפה, לחוות חוויה של לשמוע עברית צחה, שישמע את הנאומים בכנסת של חבר הכנסת זוהיר בהלול.

יעקב מרגי: ישמע איזה איכות של שיח, איזה איכות של שפה.

יעקב מרגי: למי שתהה, ליושב ראש מותר להתפרץ לדיון, נותן לכם הרגשה נוחה.

יעקב מרגי: בבקשה.

בן יעקב: בסדר גמור.

בן יעקב: את התוצר הסופי אנחנו לא ראינו, אנחנו לא אחראים על התוצר הסופי, אבל מה שאני כן יכולה להגיד, שאנחנו כן הוזמנו לחשיפה.

בן יעקב: הדיון הזה, רק שתדעו, כשמורה מנהלת אותו בכיתה או יועצת חינוכית הוא נראה פחות או יותר ככה.

בן יעקב: זאת אומרת יש המון המון נושאים שמעסיקים את הילדים בלי ערוץ הילדים.

<קריאה: נכון.

יעקב מרגי: סליחה, היא לא צריכה את האישור שלכם.

יעקב מרגי: אנחנו סומכים עליה שהיא אומרת רק דברי אמת.

בן יעקב: בלי ערוץ הילדים ועם ערוץ הילדים, הילדים שלנו חשופים לפורנוגרפיה מכל סוג שהוא, הם מוצפים בתכנים מיניים - - -

יעקב מרגי: כן, אבל תגידי לי, אני חייב לשאול אותך, בגלל ה'נכון', בכיתה דינמיקה של מורה, כשמתעוררת שאלה אז היא ערה ואז היא מפתחת דיון.

יעקב מרגי: הילד בחדר עם מי יפתח דיון?

בן יעקב: אתה צודק, ופה נגיד למשל אפשר לקחת את התכנית הזאת ועל ידי גורם מתווך כן להשתמש בה בכיתה, לפחות בחלקים ממנה.

בן יעקב: זה כן אפשרי, אבל על ידי תיווך.

בן יעקב: כשילד נכנס לסרטים פורנוגרפיים, אין מי שיתווך לו את זה, אתה אומר, הוא חוזר באחת בצהריים, אין שם הורה - - -

<ערן שוקרון: מי שם אותם לחנך את הילד - - -

יעקב מרגי: אדוני.

בן יעקב: ולכן כן חשוב שיהיה שם גורם מתווך.

בן יעקב: אנחנו רואים באנשי החינוך ובהרצאות החינוכיות בהחלט גורם מתווך לכל ההצפה המינית הזאת כי באין גורם מתווך נכנסים כל מיני גורמים מתווכים אחרים ונוצרים כל מיני מסרים מעוותים ואנחנו רואים גם בהתנהגויות של הילדים כל מיני התנהגויות של סיכון, פגיעות מיניות, אמירות, שהן לא מתאימות לגיל.

בן יעקב: אז אני בהחלט מסכימה שצריך להגביל את הגילאים, כי אנחנו, כשאנחנו עושים את ה - - -

יעקב מרגי: יש מצב שבאחד השיעורים של אחת הכיתות, באיזה שהוא מקום, בשיעור כזה של חינוך מיני, יציגו קטעים מערוץ הילדים?

בן יעקב: יש מצב שאנחנו נשתמש בטריגרים.

בן יעקב: אני לא ראיתי את כל הפרקים של הסדרה, אני ראיתי שני פרקים.

בן יעקב: יכול להיות שיציגו איזה שהוא משהו - - - קודם כל זה מאוד מאוד תלוי מה התוכן ומה הגילאים של הילד.

בן יעקב: אנחנו עושים את זה בצורה מאוד מאוד מבוקרת, בהתאם לגיל ההתפתחותי הפסיכולוגי של הילדים.

בן יעקב: אבל להגיד לך שדברים - - -

יעקב מרגי: לא, את מבינה, אם ילד רואה קטע שהוא חיובי, והוא רואה מצד ימין של המסך בפינה 'ערוץ הילדים', הוא הולך לערוץ הילדים לקחת את זה, ואם את לא מלווה ואת - - - אנחנו פה בשולחן הזה נדרשים לדיונים על פרסומת סמויה, כשזה מסחרי.

בן יעקב: דרך אגב, זה דורש כמובן ועדה מיוחדת, בהחלט, זאת אומרת כל דבר דורש איזה שהוא אישור וועדה - - -

יעקב מרגי: לכן עצרתי אותך באמצע.

בן יעקב: כן, לגמרי.

בן יעקב: פורנו לא מתאים לגיל 8 בשום אופן, לא מתאים.

יעקב מרגי: אוקיי, תודה.

בן יעקב: אני רוצה להגיד עוד משהו, שיש שיעורי חינוך למיניות בבתי הספר שמועברים מכיתה א', 'אני לומד לשמור על גופי', עד כיתה י"ב, כשמדברים על זוגיות, על חברות, על סטריאוטיפים מיניים.

בן יעקב: היום בכלל כל נושא המגדר הוא מאוד מאוד חשוב וזהו.

יעקב מרגי: טוב.

יעקב מרגי: הרגולטורים פה?

יעקב מרגי: מי את, בבקשה?

<מיכל גרוס: עורכת דין מיכל גרוס, הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו.

יעקב מרגי: ואת?

<היבה ריזק: מהמועצה לשידורי כבלים ולוויין.

יעקב מרגי: נתחיל מצד ימין, שלא יחשדו בי - - -

איציק שמולי: למה לא משמאל?

יעקב מרגי: יש התניה של חז"ל, שכל נטיותיו של האדם הן לצד ימין במובן, לא הפוליטי, החיובי.

<קריאה: מה זאת אומרת לא הפוליטי?

<קריאה: מי אמר לך שזה לא הפוליטי?

יעקב מרגי: אני החלטתי.

<קריאה: אני אומר לך שזה פוליטי.

יעקב מרגי: לא, אל תקפוץ על חז"ל, חז"ל לא שם.

<היבה ריזק: אני עורכת דין היבה ריזק, מהמועצה לשידורי כבלים ולוויין.

<היבה ריזק: אנחנו כמובן המפקחים על ערוץ הילדים, אנחנו מכירים את הסדרה טוב מאוד ואני אתחיל כבר מסקירת על, אני אגיד שהיושבת ראש שלנו התמנתה לפני שנה, היא רואה מול עיניה.

<היבה ריזק: הדבר הכי חשוב זה ילדים.

<היבה ריזק: זה ילדים וילדים וילדים.

<קריאה: לכן היא לא באה לדיון.

יעקב מרגי: את חושבת שלי אין מה לומר?

<קריאה: סליחה.

יעקב מרגי: לא, אבל זו הסליחה האחרונה.

מכלוף מיקי זוהר: ככל שתגנו על זה ככה תסתבכו יותר.

יעקב מרגי: אני אגן על זכותה - - -

<היבה ריזק: אני לא הגנתי על כלום, אני רק התחלתי לדבר.

יעקב מרגי: גברתי, תני לי לעזור לך.

יעקב מרגי: תני לי לסייע לך.

<קריאה: זה איום?

מכלוף מיקי זוהר: זה לא איום, זו הבטחה.

יעקב מרגי: אנחנו נגן על זכותה להביע את עמדתה.

יעקב מרגי: בבקשה.

<היבה ריזק: אז אני אתחיל שוב פעם.

<היבה ריזק: אנחנו כמובן אחראים על הפקות מקור ואנחנו אחראים על ילדים ואחד הדברים הראשונים שיושבת ראש המועצה עשתה זה לצאת בפרסום של שימוע כללי למיקוד רגולציה בתחום הילדים, כי אחד הדברים שאנחנו רצינו לעשות זה להגן על ילדים יותר טוב בכבלים והלוויין.

<היבה ריזק: אחד הדברים שעלו כאן, ואני מסכימה איתם, זה תקנות הסיווג בסימון.

<היבה ריזק: עכשיו אחד הדברים שפתחנו זה כמובן ערוץ הילדים, הם בשיתוף פעולה מלא איתנו, עמותות בשיתוף מלא, אנחנו אפילו מדברים עם גילה נגר, שהיא חברת מועצה, משרד החינוך, אנחנו בדו שיח, ולנו זה מאוד חשוב.

<היבה ריזק: ולכן כמובן אם יש בעיות עם זה אנחנו תמיד מבקשים שיפנו אלינו בפניות ציבור, בתלונות, אנחנו מיד מטפלים, אני מבטיחה לך.

<היבה ריזק: מעבר לכך, בעניין סדרת 'המתבגרים'.

<היבה ריזק: צפינו בסדרה, אנחנו מכירים את הסדרה, ידענו ש - - -

יעקב מרגי: מי זה אנחנו?

<היבה ריזק: המועצה.

יעקב מרגי: מי במועצה?

מכלוף מיקי זוהר: בטוח לא יושבת הראש.

יעקב מרגי: שנייה, אני לא אתן לך.

מכלוף מיקי זוהר: לא היה לה זמן.

<הילי חורב קסוטו: יושבת הראש צפתה בכל הפרקים.

יעקב מרגי: גברתי, את רוצה שאני אקרא לסדר?

יעקב מרגי: אין לי בעיה לקרוא לסדר.

יעקב מרגי: אני רוצה לקיים דיון, גברתי.

יעקב מרגי: אין קריאות ביניים, גם חברי כנסת לא קוראים קריאות ביניים בוועדת החינוך.

יעקב מרגי: מה לעשות?

יעקב מרגי: שיתלוננו עליי ליו"ר הכנסת, אין פה קריאות ביניים.

יעקב מרגי: אני שואל, כשאת אומרת 'צפינו', מי הגורמים המקצועיים שצפו בסדרה?

<היבה ריזק: יושבת ראש המועצה קיבלה את הפרקים לצפייה אצלה.

יעקב מרגי: מה ההשכלה שלה?

<היבה ריזק: היא דוקטורנטית בתקשורת.

<היבה ריזק: אני לא אפרט יותר מדי, אני מייצגת את העמדה שלנו.

יעקב מרגי: כן, אני לא בא בטענות.

יעקב מרגי: לא שמעת ממני טענה.

<היבה ריזק: נכון.

<היבה ריזק: כולנו יודעים שאנחנו לא גרים בסביבה סטרילית.

<היבה ריזק: אמרו את זה ממשרד החינוך, אמרו את זה הרבה אנשים, הילדים חוזרים הביתה, לכל ילד יש היום סמרטפון.

<היבה ריזק: לפי סקר לאחרונה שהגיע אליי ילדים בני 8 פלוס - - -

יעקב מרגי: סליחה שאני מפריע לך, את יודעת מה את אומרת לי?

יעקב מרגי: בסביבה מזוהמת להוסיף עוד בקטריות, ממילא יש בקטריות.

<היבה ריזק: נכון, צודק לגמרי, אבל תן לי.

מכלוף מיקי זוהר: לא, זה הולך להיעצר.

מכלוף מיקי זוהר: הצעת החוק שלי תעצור את זה.

<היבה ריזק: מילת המפתח זה לימוד.

<היבה ריזק: ילדים חשופים היום לסביבה כזאת גדולה ולכן לימוד זה מילת המפתח.

<היבה ריזק: אחד הדברים שהערוץ ביקש לעשות זה סדרה שמתווכת בין הורים לילדים, ואני מאוד מתחברת למילה הזאת, מתווכת בין הורים לילדים, היא מציגה בעיות שהילדים נתקלים בהן יום יום, אם זה בבית ספר, אם זה באינטרנט, בסביבה כל כך גדולה, ולכן היא מעלה - - -

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: בגדול, את אומרת לי במילים אחרות, צפינו, לא ראינו בעיה, אישרנו את ה - - -

<היבה ריזק: כן.

<היבה ריזק: אני רק אוסיף משפט אחד.

יעקב מרגי: לא, אני רוצה שתקשיבי לי.

יעקב מרגי: השעון מולי, אתם לא רואים את השעון ולי יש מגבלה.

יעקב מרגי: את אומרת במילים אחרות, צפינו, הרגולטור, המועצה צפתה בתכנית, ראינו, אישרנו, אכן כן?

<היבה ריזק: נכון, אבל במגבלות מאוד מסוימות.

יעקב מרגי: איזה מגבלות?

יעקב מרגי: הם עומדים במגבלות, לפני שתמני אותן?

<היבה ריזק: כמובן.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: זה מה שרציתי לדעת.

<היבה ריזק: אבל אתם לא יודעים מה המגבלות.

יעקב מרגי: בגדול, הם לא חורגים.

יעקב מרגי: אני לא יכול לבוא אלייך בטענה על דבר שהוא לא בסמכותך ואני לא יכול לבוא אליה בטענה אם היא לא חרגה מהוראות הרגולטור.

<היבה ריזק: אתה יכול לבוא אליי בטענות, אני אבדוק את זה ואנחנו גם נבדוק את זה מול הערוץ.

<היבה ריזק: אתה יכול לבוא בטענות.

יעקב מרגי: כרגע, אני שואל אותך, הם עומדים בהנחיות שלכם?

<היבה ריזק: כיום הם כן עומדים בהנחיות.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: תציגי את עצמך שוב.

<מיכל גרוס: אני עורכת דין מיכל גרוס מהרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו.

<מיכל גרוס: נמצא איתי פה גם ראש אגף טלוויזיה, אופיר רייכמן.

<מיכל גרוס: אני רק אפתח ואומר שבימים האלה, בהם יש לחצים גדולים לביטול הרגולציה, להפחתת הרגולציה, ודיונים בנושא, אני חושבת שהדיון הזה רק מחדד כמה חשוב להמשיך ולפתח את הרגולציה ולא למזער אותה.

יעקב מרגי: אפרופו, אחת מההפרעות שלי, אמרת משהו, אני חייב לקיים עליו מיני דיון.

יעקב מרגי: רגולציה נתפסה אצלנו רק במובן של לחסום, לבדוק וזה.

יעקב מרגי: רגולציה, תפקידה גם לעצב ולדחוף ולקבוע מדיניות.

<מיכל גרוס: נכון, מסכימה איתך לחלוטין.

<מיכל גרוס: אני חושבת שאנחנו יכולים ברשות השנייה - - -

יעקב מרגי: המילה רגולציה היא לא מילת גנאי, היא מתבקשת, רק שעושים אותה נכון.

<מיכל גרוס: אני מסכימה איתך שוב, נאלצת להסכים איתך שוב.

<מיכל גרוס: אנחנו בהחלט גאים על מגוון הפעולות שאנחנו נוקטים בהן לצורך הן עיצוב והן קביעת מדיניות והן הסדרה.

<מיכל גרוס: אנחנו רגולטור מוביל, לא רגולטור נגרר וככאלה יש לנו מסגרת נורמטיבית רחבה שנועדה להגן גם על ילדים.

<מיכל גרוס: יש לנו הן בתוך החוק והן בתוך מערכת הכללים הנרחבת שלנו לא מעט סעיפים שבהם המכוונות היא בדיוק למטרה הזו, להגן על ילדים.

יעקב מרגי: הערוץ המדובר הוא - - -

<מיכל גרוס: לשמחתנו אנחנו לא נכללים בתכניות שהוזכרו כאן, אנחנו מפקחים על תחנות רדיו אזורי ועל הערוצים 2 ו-10.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: בבקשה.

איציק שמולי: תודה רבה, אדוני היושב ראש.

איציק שמולי: תראו, אני חושב שבסופו של דבר הבעיה היא בגבול ואם יש משהו שנכשל פה זה לדעתי פחות הערוץ אלא יותר הרגולטור.

איציק שמולי: אין שום ספק שיש בעיה, ילדים היום, אדוני היושב ראש, בגיל 10, 9, אולי גם נמוך מזה, הם חיים במציאות אחרת.

איציק שמולי: אנחנו יכולים לאהוב את זה ויכולים לאהוב את זה פחות, אבל צריך לתווך להם את העולם החדש הזה שהוא מלא מלא בסכנות ובאי ודאויות ואם אנחנו לא נעשה את זה אז אחרים, גורמים שהם פחות אחראים והם יותר אינטרסנטים, או אפילו שיכול להיות להם אינטרס שלילי מול הילדים, הם אלה שיעשו את זה.

איציק שמולי: אבל מה?

איציק שמולי: התהליך הזה צריך להיות מבוקר והתהליך הזה צריך להיות אחראי ומאוזן.

איציק שמולי: אני לא ראיתי את הסדרה, כי מה לעשות, אני אמנם עוד ילד בנשמתי, אבל אם התיאורים שמסרתם פה הם מדויקים, על האורך והרוחב ואלוהים ישמור, אז ברור שמישהו הלך גשר אחד רחוק מדי.

איציק שמולי: מצד שני אני מפנה את האמירה הזאת גם להורים, לא צריך לשפוך את התינוק עם המים, בסוף בואו לא נתבלבל, ערוץ הילדים זה בוודאי, לימור, כמו שאמרת, יש לו כוח ואפשר לנתב את הכוח הזה למקומות נכונים וטובים.

איציק שמולי: אם התכנית הזאת תהיה תחת רגולציה יותר הדוקה וכפי שאתה רמזת, אדוני היושב ראש, יהיה גורם מקצועי שילווה תכנים מהסוג הזה בערוץ הילדים ולא כזה על הדרך על השולחן של הרגולטור, אז אנחנו נשיג פה אפקט מדהים, שלא בית הספר ולא ההורים, כי לא נעים לדבר עם ההורים ועם המורה רבתי בשיעור הקודם וערוץ הילדים יכול להיות פה אחלה כלי.

איציק שמולי: השאלה זה הגבולות והמינון שבו עושים את הדברים האלה.

איציק שמולי: כאשר התוכן מגיע לתוך ערוץ הילדים, לפי התיאורים שאת נתת, גברתי, מהרגולטור, שזה לא היה בדיוק במוקד תשומת הלב אצלכם על השולחן, אז אני חושב שזה קצת חסר אחריות.

<היבה ריזק: אני מבקשת לחדד.

יעקב מרגי: לא, אחר כך אני אתן לך, בסיבוב השני.

<היבה ריזק: אבל אני חייבת ל - - -

יעקב מרגי: זה לא ועדת חקירה, את לא חייבת.

<היבה ריזק: לא, אבל הוא מדבר על הרגולציה.

יעקב מרגי: לא, תקשיבי, אני אלמד אותך כלל, קודם כל תאמרי כן, זה חיובי, זה פוזיטיבי, אל תאמרי לא לא לא.

יעקב מרגי: כן.

יעקב מרגי: אבל כן כשתקבלי רשות הדיבור.

איציק שמולי: תקבלי את הביקורת בהבנה ובאהבה.

איציק שמולי: תאמיני לי, לא קמתי היום בבוקר והחלטתי איך אני הולך לדפוק היום את הרגולטור, את הרשות.

איציק שמולי: אתם זה הרשות?

<מיכל גרוס: לא, אנחנו.

<היבה ריזק: הם הרשות השנייה, אנחנו המועצה.

איציק שמולי: המועצה.

איציק שמולי: לא קמתי עם מחשבה כזאת היום בבוקר.

איציק שמולי: באתי לדיון הזה טאבולה ראסה ואני אומר לך, מתוך מה שאני שומע, הרעיון עצמו הוא רעיון טוב, צריך לתווך את המציאות הזאת לילדים, אבל צריך לעשות את זה באופן אחראי ולדעתי כאן זה לא הסיפור.

יעקב מרגי: הערוץ הראשון, יש דבר כזה?

<עליזה דיין חממה: כן.

יעקב מרגי: אז גם בוועדה ויש במציאות גם דבר כזה.

<עליזה דיין חממה: יש במציאות.

<עליזה דיין חממה: ריצ'רץ' שראית, זה של הערוץ הראשון.

יעקב מרגי: איפה הימים ההם.

יעקב מרגי: פעם זה היה שיר, היום זה מציאות.

<עליזה דיין חממה: עליזה דיין חממה, מנהלת תכניות ילדים ונוער בערוץ הראשון, ואני רוצה לתרום את חלקי לדיון הזה ולהגיד שיש שתי אסכולות בשידורי ילדים ונוער בטלוויזיה.

<עליזה דיין חממה: יש את האסכולה שאומרת שהילדים גם ככה חשופים היום לכל דבר ורואים הכול ושומעים הכול - - -

יעקב מרגי: אז בואו נשתולל, יאללה חגיגה.

<עליזה דיין חממה: אז אפשר לחשוף אותם גם, ויש את האסכולה שאומרת שהתפקיד שלנו כגוף שידור, או כערוץ שידור, או כרצועת שידור, הוא לגונן על הילדים.

יעקב מרגי: אבל זה לא חוכמה, אני אגיד לך למה, תארי לך שהיה מותר לך לשדר פרסומות, אז היה לך מתח ש - - -

<עליזה דיין חממה: אז בשביל זה אני באה ומציגה את האלטרנטיבה.

יעקב מרגי: את, יש לך את הפריבילגיה לשים את זה במרכז.

<עליזה דיין חממה: נכון ועל זה אני רוצה לדבר.

<עליזה דיין חממה: קודם כל אנחנו ערוץ ציבורי, בערוץ ציבורי יש קריטריונים מאוד מסוימים למה לשדר ואיך לשדר, בניגוד לערוצים המסחריים שהם מונעים משיקולי רייטינג, שהם רוצים להביא קהל, כי הם ערוצים מסחריים.

<עליזה דיין חממה: הערוץ הציבורי יכול להתנקות מכל הדברים האלה ולשדר תכנים ערכיים, תכנים איכותיים, תכנים שישלבו בין האטרקטיבי למהותי ולערכי וזה מה שאנחנו עושים.

<עליזה דיין חממה: אין ספק שהטלוויזיה משפיעה על תפיסות עולם של מבוגרים, אז קל וחומר שהיא משפיעה על תפיסות עולם של ילדים, על תפיסת הזהות שלהם, הזהות המינית, הזהות כאזרחים במדינה.

<עליזה דיין חממה: אין לנו ספק בזה.

<עליזה דיין חממה: לכן אנחנו בערוץ הראשון ובכל הערוצים הציבוריים, גם בטלוויזיה החינוכית, התפקיד שלנו זה לייצג אלטרנטיבה.

<עליזה דיין חממה: התפקיד של ההורים זה להיות עם היד על הדופק ולתווך את התכנים ולהפנות את הילדים לאן לצפות, מתי לצפות, איך לצפות, לחנך אותם לצפייה ביקורתית.

<עליזה דיין חממה: זה התפקיד של ההורים וזה התפקיד שלנו וזאת האלטרנטיבה שאנחנו מציבים.

יעקב מרגי: אני בכלל שואל את עצמי, 90 ערוצים, יש כבר יותר, נכון?

יעקב מרגי: כל החבילה, 90 ערוצים.

יעקב מרגי: תשמע, אין לי זמן לפעמים לאכול צהריים, אני שוכח, עד שאני חוטף כאב ראש ואני נזכר שלא אכלתי היום, יש אנשים שיש להם הרבה זמן, לעבור 90 ערוצים ועכשיו יש טכנולוגיה מתפתחת, הבנתי, אם אתה מפספס אתה יכול להקליט במקביל גם.

יעקב מרגי: נכון?

יעקב מרגי: אני לא מעודכן.

<עליזה דיין חממה: נכון.

<עליזה דיין חממה: אני רוצה להוסיף, אדוני היושב ראש - - -

יעקב מרגי: לא, את לא מוסיפה, אני מדבר.

יעקב מרגי: אתם מבינים מה אני חושב בקול?

יעקב מרגי: מה רצית להוסיף?

<עליזה דיין חממה: אני רציתי להוסיף, אפרופו מה שאמרת, שלפי מחקרים שנעשו הילדים במדינת ישראל היום צופים בערך כשלוש שעות בטלוויזיה הליניארית, כלומר לא ב - - - לא ב-VOD - - -

יעקב מרגי: אחר כך כשההורים מדברים איתו, 'מספיק לחפור', 'אתה קודח'.

יעקב מרגי: אוקיי, בסדר, תודה.

יעקב מרגי: יש ערוץ הידברות, שמעתי.

יעקב מרגי: תיקי וידס, בבקשה.

<תיקי וידס: בהמשך למה שעליזה אמרה אני רוצה להעלות כמה שאלות.

יעקב מרגי: כשאת מעלה כמה שאלות, את מי את שואלת?

<תיקי וידס: את הפורום ומה ששאלנו את עצמנו, אנחנו שאלנו את עצמנו לפני שהתחלנו להפיק.

<תיקי וידס: לפני שהתחלנו להפיק שאלנו אם יש לנו אחריות כלפי הצופים והאם יש לנו תפקיד בזה, או שסתם אנחנו רוצים למלא זמן מסך.

<תיקי וידס: השאלות ששאלנו את עצמנו, האם שילוב של מסרים חינוכיים הוא בהכרח לא אטרקטיבי ואיך עושים דווקא את המסרים החינוכיים ואת התובנות שרוצים להעביר כן בצורה מצחיקה ואטרקטיבית.

<תיקי וידס: ככל שלחצנו את היוצרים הם כן הוציאו מוצרים טובים וכן אפשר לעשות את זה.

<תיקי וידס: אני שמה לב הרבה פעמים בערוצים אחרים, ובואו לא נעלה שמות של תכניות, זה לא רק העניין לחינוך מיניות וזה לא רק זה, זה דפוסי התנהגות.

<תיקי וידס: מספיק שילדה אומרת 'פוסטמה', אז כל הילדים אומרים אותו דבר, זה גם בדיבור.

<תיקי וידס: מה אני מצפה מעצמי כיוצרת?

<תיקי וידס: זה שפה, זה דפוסי התנהגות, זה נורמות חברתיות של מקובל ולא מקובל.

יעקב מרגי: אני מבין שאת עוסקת בתחום התקשורת והמדיה, נכון?

<תיקי וידס: כן.

יעקב מרגי: מתי נחתת בארץ?

<תיקי וידס: ואני עוד פעם שואלת את עצמי האם טלוויזיה יכולה להחכים באותה מידה שהיא יכולה לטפש, והיא בהחלט יכולה לטפש, וכאן השאלה שאני מעלה כמו שהעלינו לעצמנו, האם יש לנו אחריות למה שאנחנו משדרים ואיך לעשות את זה בצורה הכי אטרקטיבית.

<תיקי וידס: אני בטוחה שבתכנים שאנחנו מעבירים, והם לא דתיים, למי ששואל, והם לא חרדיים, למי ששואל, הם אוניברסאליים, במערכת שלנו, שהיא ניזונה מהיהדות וממעיין החוכמה היהודי, יש אין ספור ואין ספור ניואנסים בכל התחומים.

יעקב מרגי: אוקיי, את אומרת שאפשר גם אחרת.

יעקב מרגי: זה חומר למחשבה ליוצרים.

יעקב מרגי: יש עוד הורה שרוצה לדבר פה?

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: בבקשה.

<חוה קליין: דיברת על התפקיד שלנו כמבוגרים אחראים, להגן על זכותם של הילדים להיות מוגנים, וגם אם הם נחשפים לתכנים מיניים בכל מיני מקומות אחרים, אני חושבת שכהורים ובכלל כמבוגרים אנחנו מצפים שנחמיר קצת, לא שנחסום.

<חוה קליין: דיברו על התיווך שילדים צריכים בכל גיל ההתבגרות, אבל כשעולה ביקורת והיא ביקורת חד משמעית על הגיל, הגבלת הגיל ל-8 לשעה שמונה בערב, והמילה פורנוגרפיה נמצאת שם, אני חושבת שאנחנו מצפים בכל זאת מהערוץ לבדוק בשנית.

<חוה קליין: אולי להגביל לשעה אחרת את השידור הזה, אולי להעלות את הרף של אזהרת הגיל, אבל לבדוק מחדש עם אנשי המקצוע שלכם ולחזור כמה שיותר מהר לוועדת חינוך, יכול להיות שכדאי לערב בזה גם את הוועדה לזכויות הילד, אבל שתהיה ביקורת יותר, כנראה יותר הדוקה על התכנים, על השעות ועל הגילאים.

יעקב מרגי: בבקשה, גברתי.

<שרון צ'רקסקי: שמי שרון צ'רקסקי ואני מנכ"לית 'דלת פתוחה'.

<שרון צ'רקסקי: זאת עמותה שקיימת למעלה מ-40 שנה והיא עוסקת בחינוך למיניות בריאה.

<שרון צ'רקסקי: יש לנו מרכזי ייעוץ בכל הארץ ואנחנו מקבלים אלפי פניות של בני נוער בנושא של מיניות על הטווח הרחב.

<שרון צ'רקסקי: אני מבקשת, כיוון שיושב הראש קשוח, אני מבקשת לתת את רשות הדיבור שלי - - -

יעקב מרגי: אני קשוח?

<שרון צ'רקסקי: כן.

יעקב מרגי: פעם ראשונה שאני שומע את זה במהלך 55 שנות חיי, שאני קשוח.

יעקב מרגי: זה שאני אוהב סדר זה קשיחות?

<שרון צ'רקסקי: אני מבקשת לתת את רשות הדיבור שלי, כי הזמן קצר, לרכזת - - -

יעקב מרגי: תדברי מה שאת רוצה ואני אתן לה.

יעקב מרגי: עכשיו אתגרת אותי, להוכיח לך שאני לא קשוח, תסיימי מה שיש לך לומר בלי לחץ זמן ואני אתן גם לה.

<שרון צ'רקסקי: ואני מבקשת לתת לה רשות דיבור גם.

יעקב מרגי: היא יכלה לבקש.

<שרון צ'רקסקי: אני רק אגיד דבר אחד.

<שרון צ'רקסקי: נראה לי שיש הסכמה פה סביב השולחן לגבי התכנים הפורנוגרפיים.

<שרון צ'רקסקי: אנחנו מקבלות פניות אלינו למרכזי הייעוץ על פני השנה ואנחנו צריכות לענות ולהתמודד עם כל הנזקים שהפורנוגרפיה מסבה לבני הנוער.

יעקב מרגי: בכלל, שלא ישתמע מהערוץ.

<שרון צ'רקסקי: אני חושבת שהדיון פה סטה מהמקום שלו.

<שרון צ'רקסקי: אני לא חושבת שהתכנים שמוצגים בתכנית הזאת הם תכנים פורנוגרפיים.

<שרון צ'רקסקי: זה נכון שאנחנו פה נמצאים במקום או לא נמצאים במקום, אנחנו רואים בתכנית הזאת, בפרקים שראינו, אנחנו רואים דברים שבני הנוער מתעסקים בהם, לא יעזור - - -

יעקב מרגי: את שמה לב שאת מערבבת מושגים?

יעקב מרגי: את מדברת על בני הנוער ואנחנו מדברים על ילדים.

<שרון צ'רקסקי: יש לי מה להגיד על זה.

<שרון צ'רקסקי: אתה יודע מה, אני אתן לשרון השנייה לדבר, כי אני חושבת שיש חשיבות בחשיפת הנתונים - - -

יעקב מרגי: אף אחד מהדוברים - - -

<שרון צ'רקסקי: רגע, שנייה, תן לי - - -

יעקב מרגי: מותר לי להפריע לך.

<שרון צ'רקסקי: מותר לך להתפרץ לדבריי, אבל אני מבקשת להשלים את המשפט.

<שרון צ'רקסקי: אנחנו חושבות - - -

יעקב מרגי: אני אתן לך את ההזדמנות, אבל תני לי להתפרץ, אחר כך אני אתן לך להשלים.

יעקב מרגי: מה זה להשלים?

יעקב מרגי: זה אחרי שהפסקתי אותך.

יעקב מרגי: תקשיבי, אף אחד מהדוברים פה, אפילו המציע, חבר הכנסת המציע שנאלץ לצאת לדיון אחר, לא אמר שלא צריך להיות הכוונה וחינוך, יש דיון, יש דיון בחברה הישראלית איך זה צריך להיות, באיזה מינון, באיזה גילאים, מה הכי טוב, ואת יודעת מה?

יעקב מרגי: אני אגלה לך סוד, לא תמצאי תמימות דעים אצל כולם.

יעקב מרגי: אף אחד לא בא - - - את אמרת דבר, זה לא תכנים פורנוגרפיים, אני לא רוצה להגיד לך מה זה מבחינתך תוכן פורנוגרפי, אני לא רוצה לשאול אותך, זה עמד לי על הקצה לשאול אותך, לא שאלתי - - -

<שרון צ'רקסקי: מה?

<שרון צ'רקסקי: תשאל, אני - - -

יעקב מרגי: לא, לא רוצה לשאול.

יעקב מרגי: זה כבר מביע את הכול, זה שאני לא רוצה לשאול.

יעקב מרגי: יושבים פה הורים ודואגים, הם לא עושים את זה, תסלחי לי, כי היא דוסית חרדית שחורה ולא מבינה, ותיקחי את כל עולם הדימויים, בסדר?

יעקב מרגי: באים הורים ובאים חרדים, דווקא דווקא בגלל שזה בהישג יד, אז מה, נוסיף עוד?

יעקב מרגי: נוסיף דבר שהוא לגאלי, דבר שאני לכאורה כהורה מעודד את הילד, 'שב בחדר, תצפה בערוץ הילדים', אני כהורה רוצה להיות רגוע שיושבת פה, איך קראת לעצמך?

<שרון צ'רקסקי: אני לא קראתי לעצמי, ההורים שלי - - -

יעקב מרגי: מנכ"לית עמותת 'דלת פתוחה'?

<שרון צ'רקסקי: אני מנכ"לית עמותת 'דלת פתוחה'.

<שרון צ'רקסקי: אני רוצה רגע - - -

יעקב מרגי: האגודה הישראלית לתכנון המשפחה.

<שרון צ'רקסקי: נכון.

יעקב מרגי: ואומרת דברים בקביעות, אפילו הפסיכולוגית הקלינית, שהיא בהסמכתה דוקטור, היא הלכה בזהירות על המסלול כדי להבין שיש פה איזה בעיה כלשהי.

<שרון צ'רקסקי: אז אם תיתן לי - - -

יעקב מרגי: עכשיו אני נותן לך להשלים ולתקן.

<שרון צ'רקסקי: תודה.

<שרון צ'רקסקי: קודם כל אני חייבת לציין שאני, מבחינת העשייה שלי באופן אישי, לגבי זכויות האישה, היא עשייה שנמשכת על פני שנים ואני חייבת להגיד שהנושא ש - - -

יעקב מרגי: אין לנו אלא להודות לך על כך.

<שרון צ'רקסקי: יופי.

<שרון צ'רקסקי: הנושא של פורנוגרפיה והנזקים שהיא מסבה הוא בלבי ובנפשי.

<שרון צ'רקסקי: ויחד עם זאת אני אומרת, ואני רוצה לעשות הפרדה בין לדבר על מיניות - - -

יעקב מרגי: התמחית בילדים פעם?

יעקב מרגי: במיניות של ילדים?

<שרון צ'רקסקי: בין לדבר על מיניות לבין לדבר על פורנוגרפיה.

יעקב מרגי: גברתי, התמחית, התעסקת עם זכויות הילד, עם רגישות של ילד, עם נשמה של ילד, עם ראש של ילד?

<שרון צ'רקסקי: תיכף אנחנו נדבר על זה, אבל אני מבקשת להגיד - - -

יעקב מרגי: אז אני אתן לשרון שתדבר על זה.

<שרון צ'רקסקי: אני מבקשת לסיים את המשפט.

יעקב מרגי: סיימי את המשפט בבקשה.

<שרון צ'רקסקי: שכל מה שאני אומרת, שצריך לעשות הבחנה בין לדבר על מיניות, כמובן בהתאם לגיל ובשפה של בני הנוער או ילדים, כי צריך לדבר על מיניות, לבין פורנוגרפיה.

<שרון צ'רקסקי: אני לא חושבת שהתכנית הזאת עוסקת בפורנוגרפיה.

יעקב מרגי: הבנתי אותך, תודה.

יעקב מרגי: אמרת את דברייך.

יעקב מרגי: בבקשה, שרון.

יעקב מרגי: שרון השנייה, שיש לה שם בישראל, חוץ מהרשות השנייה.

יעקב מרגי: בבקשה.

<שרון אורשלימי: לי חשוב להגיד גם על התכנית, אבל גם בנפרד מהתכנית, ולשאלתך, כן, אני מתעסקת עם ילדים ונוער, אני מורה לחינוך מיני מכיתה ד', אני מתווכת מסרים ותכנים מיניים לנערים ונערות וילדים וילדות.

<שרון אורשלימי: ילדים וילדות הם מיניים מהרגע שהם נולדים, כמו שהפסיכולוגית הקלינית אמרה, והתכנית לחלוטין מתאימה את עצמה לקהל הצופים של התכנית.

<שרון אורשלימי: כשאני נכנסת לכיתות ה'-ו' אני נשאלת שאלות שאני ראיתי בתכנית.

<שרון אורשלימי: זה לא הומצא יש מאין.

יעקב מרגי: גב' שרון, תקשיבי, את באה ואומרת דברים כדרבנות ואת לא שמה לב לסתירה מיניי וביי.

יעקב מרגי: את אומרת, 'התכנית מתאימה לגילאים', מה, התכנית בכיתה סגורה?

יעקב מרגי: לפחות - - -

<שרון אורשלימי: זה לא - - - יש הורים.

<שרון אורשלימי: התפקיד של ההורים - - -

<ערן שוקרון: סליחה, איזה הורה נמצא בבית לפקח על זה?

יעקב מרגי: אדוני, אתה לא מפריע לי.

<ערן שוקרון: לא, הפרעתי לה.

יעקב מרגי: לא, אתה מפריע לי.

יעקב מרגי: גם לה אסור לך להפריע.

יעקב מרגי: אני מבין את הרצון שלך לסנגר על התכנית - - -

<שרון אורשלימי: לא, יש לי משהו אחר להגיד.

יעקב מרגי: אני מבין, את מאמינה בזה ואין לי שום - - - בסדר?

יעקב מרגי: אבל את לא יכולה לקחת מהקטע הזה שאת באה בשם זה שאת מורה לחינוך מיני ומתווכת מסרים מיניים בין תלמידים, שזה בכיתה מוגדרת, ולבוא מזה להשליך על דבר שנעשה בפרהסיה בכיכר העיר.

<שרון אורשלימי: אני יכולה.

יעקב מרגי: את לא יכולה.

<שרון אורשלימי: אני יכולה.

יעקב מרגי: טוב, אז אני חולק עלייך.

<שרון אורשלימי: טוב, נחלוק.

<שרון אורשלימי: אני רק אסיים ואגיד שהגיל בו ילדים וילדות נחשפים לפורנוגרפיה הוא גיל 8 - - -

יעקב מרגי: התכנית אומרת במפורש לאיזה גילאים, גברתי המנהלת?

<שרון אורשלימי: 10 ומעלה.

<לימור בר און: לא נכון - - -

<קריאה: מה לא נכון?

יעקב מרגי: סליחה, סליחה, את מאלצת אותי שהיא בסוף תאמין שאני קשוח.

יעקב מרגי: בוא נאמר שאזהרת צפייה 10, זה בבית, ילדים, אין להם את הפריבילגיה הזו שיש טלוויזיה בכל חדר וכל חדר לילד וילד בחדר.

<שרון אורשלימי: יש הורים ויש להם - - -

יעקב מרגי: סליחה, אל תספרי לי על סמכות הורית ואל תספרי לי על הורים.

יעקב מרגי: תודה, הבנתי.

יעקב מרגי: את מבינה שאת עושה מעשה ש - - - אם היית באה ביושר והיית אומרת, התכנית לגילאים שהיא משודרת היא 10, אלא שכן ולא, זה עלול, ילדים בגיל - - - אבל אני אשאל אותך שאלה, על סמך המקצועיות שלך.

יעקב מרגי: ואם ילד בגיל 6 נחשף לתכנים האלה - - -

<שרון אורשלימי: אז אני כהורה אתווך לו את ה - - -

יעקב מרגי: תודה רבה, הבנתי, אני כהורה.

יעקב מרגי: אני אגלה סוד, אל תספרו אותו לאף אחד, אני כהורה, ותאמינו לי שיש לי ותק בזכויות הילד ויש לי רגישות גבוהה, הלוואי שהייתי מצליח, אני רוצה, למלא את תפקידי כהורה אולטימטיבי.

יעקב מרגי: נקודה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: סיימי בבקשה.

<שרון אורשלימי: רק משפט אחרון בהקשר של זכויות הילד.

<שרון אורשלימי: חלק מזכויות הילד זו הזכות לחינוך מיני, זה חלק מאמנת זכויות הילד, השיח צריך להיות שיח - - -

יעקב מרגי: הבנתי אותך, תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת מוטי יוגב, בבקשה.

מרדכי יוגב: אני אהיה מאוד קצר, גם כי לא הייתי פה בהתחלה וגם כי אני צריך ללכת לוועדת העלייה והקליטה.

מרדכי יוגב: משפט ראשון שהייתי רוצה לומר ונתקלתי בו פעם, שברדיו התנפלו על ילדה בת 10 שחצתה את הכביש עם אחיה בן ה-4, בחברה שיש בה ילדים רבים, אז זה מקובל, ואז סברתי ששיטוט באינטרנט ובסמטרפונים לעיתים הוא חמור משיטוט ברחובות כי העולמות שנחשפים שם הם קשים.

מרדכי יוגב: אני חושב שהתפקיד שלנו כמבוגרים הוא להיות אחראים על אותם שנים של תום, על אותם שנים שהילדים בהן נבנים בניין נפשי שהוא בניין של טוב.

מרדכי יוגב: יש מחנכים שחושבים שמיד צריך ידע, ידע, ידע, אבל אלה שנים שבהן אדם נבנה על המידות שלו, על הרצון התמים שלו לטוב.

מרדכי יוגב: אם הילדים האלה נפגעים, חס ושלום, אנחנו לא מדברים על זה, או מדברים על זה, אז זה קשה מאוד.

מרדכי יוגב: אני חושב שהאחריות לזה היא עלינו, כחברה בוגרת, ועל כל החברה הבוגרת, או על כל מישהו לפחות במקום ציבורי, רוצה לומר, החפיפה הזאת.

מרדכי יוגב: פעם אני זוכר, זכיתי להיות מזכ"ל בני עקיבא והיה, 'זו לא אחריות שלי', 'זו אחריות של ההורה', 'זו אחריות של המורה' ואמרתי שכולנו נחפוף וכולנו נהיה אחראים וכולנו נרגיש אחריות על ה-24 שעות, הגם שאני לא נמצא בבית שלו או כילד שלחתי אותו לבית הספר.

מרדכי יוגב: מתוך החפיפה הזאת נחוש כל אחד אחריות רחבה יותר בחפיפה הזאת.

מרדכי יוגב: אני אומר שבזה כלולים גם ערוצי התקשורת הציבוריים.

מרדכי יוגב: ילד זה כמו שתיל רך בחממה.

מרדכי יוגב: אני אוהב את המשלים האלה כי עסקתי לפרנסתי בגינון בשנים שהייתי צריך להתפרנס לא מהצבא או ממקומות אחרים, זה כמו שתיל רך בחממה, החשיפה שלו המרובה מדי לשמש או לעודף מים, היא מרקיבה אותו.

מרדכי יוגב: זה לא יעזור, צריך עוד שנים והחשיפה הנמוכה הזאת יותר היא לא בונה עולם יותר יציב ויותר מתוקן, היא לצערנו אחר כך מפרקת משפחות יותר באחוזים, או מביאה לעולמות פחות סדורים.

מרדכי יוגב: לכן אני חושב שזה לא בהכרח הזכות, אם הדוברת האחרונה, זכויות הילד, יש פה גם חובתנו כמבוגרים או הבנתנו היותר בוגרת, היותר אחראית, שהילדים הללו יצמחו ישר ויצמחו חזק ויצמחו איתן.

מרדכי יוגב: לכן יש פה צורך באיזונים בין הדברים, ובוודאי שאני נוטה לכך שכל התכניות הללו ייבחנו בחינה נוספת על ידי אנשי חינוך ועל ידי גורם מתכלל נוסף כדי שהילד ייחשף לפחות תכנים שעלולים בשנותיו הבוגרות יותר או בשנות ההתבגרות שלו להזיק לו ולהיפך, הוא ייבנה יותר איתן.

מרדכי יוגב: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

<רות רוזן צבי: אני אבקש לחדד חידוד מסוים בין החומרים שהילדים חשופים אליהם בשיטוט עצמאי באינטרנט לבין תכניות בערוץ ילדים, שבעצם נכנסות הביתה לתוך חדר השינה של הילד, לתוך הסלון של הילד.

<רות רוזן צבי: הילדים חשופים להמון תכנים, אבל צריך לעשות הבחנה בין מה אנחנו מכניסים הביתה וזו באמת האחריות שלנו כהורים, לבין באמת החובה שלנו לעזור לילד להתמודד עם כל מה שנעשה בחוץ.

<רות רוזן צבי: הבעייתיות שיש בתכניות כאלה שהן בתכניות בתוך ערוץ ילדים, ושוב פעם, ההגבלה של הגיל היא לא מספיקה בעיניי, אני חושבת שזה כמו החוברות על מין ועל יחסי מין, לא דיברתי אפילו על פורנוגרפיה, אם יהיו בסלון, או שאפשר לדבר עליהן בבית.

<רות רוזן צבי: בערוץ הילדים, כאשר יש תכנית כזאת שאלה התכנים שלה, שהיא מופיעה בלי איזה שהוא תיווך, זה ממש להכניס הביתה את התכנים האלה בלי שההורים מודעים.

<רות רוזן צבי: אז באופן עקרוני היינו רוצים שקודם כל ההורים יישבו ויראו את כל התכניות ואחר כך יקבעו פגישות תיווך עם הילדים שלהם על התכניות האלה.

<רות רוזן צבי: זה לא כל כך מעשי.

<רות רוזן צבי: לכן יש לנו אחריות, כאנשי מקצוע, כשאנחנו חושפים ילדים לתכנים, אני מסכימה שיש זכות של ילד לקבל חינוך מכל סוג שהוא, אבל צריך לעשות הבחנה.

<רות רוזן צבי: אני לא מדברת פה על איזה שהם חומרים באינטרנט, שהוא גולש אליהם באופן חופשי, אנחנו מדברים על ערוצים שהם מגיעים הביתה בקלות והם נכנסים הביתה.

<רות רוזן צבי: צריך לעשות את ההבחנה בין התמודדות עם חומרים כאלה שמסתובבים באופן חופשי לבין משהו שאנחנו בפועל מכניסים הביתה לחדר של הילדים.

יעקב מרגי: תודה.

<לימור בר און: אדוני כבוד היושב ראש, אנא ממך - - -

יעקב מרגי: בלי אנא, לא צריך להתחנן בוועדה הזו.

יעקב מרגי: השאלה אם יש משהו להוסיף מעבר למה שנאמר.

<לימור בר און: כן.

<לימור בר און: הדיון הזה התנהל בכל מיני נושאים שהם מאוד מאוד חשובים והייתי רוצה ברשותך למקד את העניין שבגללו אנחנו ביקשנו לבוא לכאן, בגללו התקבצנו, 130 הורים מאזור המרכז, כולם חילוניים, כמו שאמרת - - -

יעקב מרגי: הסיכום יהיה בהתאם.

<לימור בר און: אנחנו באנו לדבר על דבר אחד.

<לימור בר און: יש תכנית, היא משודרת בערוץ הילדים, באזור הנוחות - - -

יעקב מרגי: ששמה?

<לימור בר און: שמה 'המתבגרים'.

יעקב מרגי: משודרת בשעות?

<לימור בר און: בשעה שמונה וחצי.

<לימור בר און: הפרק החמישי שלה עוסק ומדבר בנושא פורנוגרפיה, בשעה שמונה וחצי בערב בערוץ ילדים.

<לימור בר און: ערוץ הילדים מבחינתנו ההורים זה אזור נוחות, זה אזור מאובטח, אנחנו לא שומרים שם על השלט, אנחנו לא הולכים ומחפשים מה אנחנו חוסמים.

יעקב מרגי: תודה, גברתי.

<לימור בר און: עוד מילה אחת, ברשותך.

יעקב מרגי: עוד לא חידשת כלום, הכול נאמר כבר.

<לימור בר און: עוד מילה.

<לימור בר און: הדבר שאותו צריך לעשות, מכיוון שגיל הילדים הממוצע בערוץ הילדים הוא בן 5 ל-11, מערוץ הילדים כבר אין לנו באמת יותר מדי ציפיות, אנחנו שנים אוכלים את הרעל שהם מספקים לילדים שלנו, אין לי ציפייה מערוץ הילדים, יש לי ציפייה מהרגולטור, הרגולטור הוכיח את עצמו כרגולטור מיותר, כרגולטור לא רלוונטי, כרגולטור שבמקרה הטוב נרדם בשמירה, במקרה הפחות טוב מאכיל את הילדים שלנו ברעל.

<לימור בר און: אנחנו מבקשים שאתה בתפקידך כמפקח על הרשות המבצעת, כמפקח על הרגולטור, תפעל לזה שהתכנית הזו או תצא מהערוץ הזה בכלל, או תקבל אזהרת צפייה גבוהה יותר ותשודר החל מעשר בלילה.

<לימור בר און: לא יכול להיות שילד בן 8 ידליק את הטלוויזיה בשעה שמונה וחצי בערב וישמע על פורנוגרפיה, פורנוגרפיה, פורנוגרפיה, וירגיש הוא הפסיד משהו והוא חייב ללכת להשלים את החסר.

<קריאה: ילד - - -

<ערן שוקרון: בעולם שלך הוא ישן בשמונה וחצי.

יעקב מרגי: את רוצה שאני אתן לך - - -

<ערן שוקרון: שתיהן יושבות ו - - -

יעקב מרגי: סליחה, אדוני.

<ערן שוקרון: לא, סליחה, אי אפשר שהן יושבות - - - כאילו האוטוריטה של כל ההורים.

יעקב מרגי: אתה רוצה לספר שקראתי אותך לסדר והוצאתי אותך?

יעקב מרגי: את מבינה למה נוח לך לומר - - -

<ערן שוקרון: - - - היא תתווך לי - - - אני מתווך בעצמי.

יעקב מרגי: אדוני, פעם ראשונה קראתי אותך לסדר.

יעקב מרגי: את מבינה, נוח לך לברוח לקטע של הקשוח, נכון?

יעקב מרגי: אני רוצה להגיד לך שאת משתתפת ומפריעה.

<שרון צ'רקסקי: לא, סליחה, אני לא בורחת - - -

יעקב מרגי: את לא עונה לי.

יעקב מרגי: הפרעת לי באמצע הדיון עם קריאות הביניים שלך.

<שרון צ'רקסקי: אתה לא נותן לנו להגיב, לא נותן לנו לדבר.

<שרון צ'רקסקי: אתה מגביל כל אחד ברשות הדיבור.

יעקב מרגי: יפה, מה את רוצה, שאני אקיים דיון של ארבע שעות?

<שרון צ'רקסקי: אבל, אדוני היושב ראש, אתה לא נותן לנו לדבר בצורה מסודרת, אתה מפריע לנו ברשות הדיבור שלנו.

יעקב מרגי: גברתי, יש יושב ראש הכנסת, תוכלי להגיש לו תלונה.

<שרון צ'רקסקי: אבל אני לא רוצה ללכת ליושב ראש הכנסת, אני רוצה לנהל דיון לא בלחץ, בלהגיד כל מה שתכננתי להגיד.

יעקב מרגי: את מוכנה לתת לי לדבר?

יעקב מרגי: את אולי לא מבינה את הדינמיקה פה, אני אסביר לך.

<שרון צ'רקסקי: אני מבינה מצוין.

יעקב מרגי: לא, את לא הבנת כלום.

יעקב מרגי: תקשיבי לי, אולי תלמדי ממני משהו, יש לי הרבה מה ללמוד ממך, ממני רק דבר אחד.

יעקב מרגי: באים לוועדה, לא חייבים לדבר, אפשר גם לשמוע, אפשר לראות, לשמוע ולהחכים.

יעקב מרגי: את רוצה לדבר?

יעקב מרגי: העברת את המסר שלך בצורה הברורה ביותר.

<שרון צ'רקסקי: אני רוצה להגיד שברשות הדיבור שלי לקחת את כל הזמן.

יעקב מרגי: לא, את מפריעה לי.

יעקב מרגי: את המסר שלך את ידעת להעביר והעברת אותו.

יעקב מרגי: וזה שאני אומר לך לא לקרוא קריאות ביניים זה דבר לגיטימי, נקודה.

יעקב מרגי: במסגרת של דיון של שעה פלוס אין לנו, מה לעשות, אי אפשר לנאום נאומים חוצבי להבות.

יעקב מרגי: המסר הועבר, תודה.

<שרון צ'רקסקי: זה ברור, זה לא קשור לקשיחות שאמרתי.

יעקב מרגי: יפה.

יעקב מרגי: משפט אחרון לחבר הכנסת ואני קורא את דברי הסיכום.

<הילי חורב קסוטו: אני רק אשמח מאוד להגיב, כי כל התלונות מתרכזות אליי.

יעקב מרגי: לא, אף אחד לא התלונן עלייך, מה פתאום?

<הילי חורב קסוטו: לא, רק ערוץ הילדים לא עמד פה ל - - -

יעקב מרגי: את פתחת את הדיון, רק להזכיר לך.

<הילי חורב קסוטו: אבל אני אשמח להגיב, נאמרו פה כל כך הרבה דברים.

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: תסכם, בבקשה.

<היבה ריזק: כבוד יושב הראש, דיברו גם על הרגולטור, אני גם רוצה להגיב.

<היבה ריזק: משפט אחד.

יעקב מרגי: לא.

מכלוף מיקי זוהר: אני אגיד לכן מה תהיה התגובה הכי טובה של שתיכן.

מכלוף מיקי זוהר: התגובה הכי טובה לעניות דעתי - - -

<היבה ריזק: אני רוצה לדבר בעצמי.

יעקב מרגי: סליחה, תשמעי אותו.

מכלוף מיקי זוהר: אני אומר את דעתי.

מכלוף מיקי זוהר: מסתבר שאתם הרגולטור גם כפופים בסופו של דבר להחלטות השר והשר גם כפוף להחלטות הממשלה, שכולם כפופים יחד למחוקק, שזה אנחנו.

מכלוף מיקי זוהר: זאת אומרת אנחנו פה לא חלילה מייצרים איזה שהוא דיון יש מאין, יש לנו את הסמכות לייצר את הדיון הזה וזה מה שאנחנו גם רוצים לעשות.

מכלוף מיקי זוהר: כבר אמרתי, אני גם אפעל בנושא הזה ואמשיך לפעול בנושא הזה, הילדים שלנו לא ייחשפו במדינת ישראל לתכנים לא הולמים, נקודה.

מכלוף מיקי זוהר: אם זה באמצעות האינטרנט ואם זה באמצעות הטלוויזיה, ועכשיו יש אפשרות אחת, שלדעתי היא האפשרות הטובה ביותר, שתקבלו את העמדה שלנו, תסירו את התכנית מהשעות הרלוונטיות, תעשו את זה בצורה מוגבלת יותר ותקבלו את הביקורת בצורה חיובית ובזה זה ייגמר.

מכלוף מיקי זוהר: או שתתעקשו ותתמקדו בעניין הזה, כפי שאתם רוצים כנראה לעשות, ואנחנו נמשיך את השיח הזה ונעמיק אותו יותר ויותר גם ברמה הציבורית ונראה מי בסוף יהיה צודק יותר.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: עכשיו גב' הילי חורב קסוטו, לא להגיב, אני שואל אותך שאלה, כיושב ראש הוועדה, שמעת את הדברים, אף אחד לא רוצה להוריד איזה מסך, בלשון שלכם, במקומות אחרים זה להוריד משהו אחר, ואנחנו רוצים להיות הכי הכי מאוזנים.

יעקב מרגי: דווקא הכיפה עושה לי חולשה בדיון הזה, אני בדרך כלל יותר קשוח, יותר נחרץ בסיכומים שלי, ואני רוצה באמת לעשות משהו, באים ההורים ואומרים ביושר, בצורה מאוזנת, היא נתנה אופציה, יש חשש, אף ילד לא עולה לישון - - - אתם יודעים, גם במושבים, שבדרך כלל נכנסים לעוצר, בשבע וחצי כבר ישנים שם, אחרי שעה 11 ילדים, קשה להרדים אותם, קשה להעיר אותם, אז אני אומר, מבקשים סך הכול להזיז את זה משעה שמונה.

יעקב מרגי: האם תשקלו זאת בחיוב, להזיז את התכנית הזו לשעה יותר מאוחרת?

יעקב מרגי: את יכולה לענות לי לשאלה?

יעקב מרגי: למרות הרצון העז שלך להגיב.

<הילי חורב קסוטו: לא, אני אענה.

<הילי חורב קסוטו: היות שאני לא מסכימה עם רוב הדברים שנאמרו בוועדה ולא ניתנת לי רשות הדיבור לומר באמת את דבריי ואני חשה שיש פה המון דברים שהוצאו מהקשרם, אני מרגישה שנעשתה פה תכנית תחת אחריות רבה ותחת אנשי מקצוע שעברו עליה פעמים רבות והתכנית לא מערבת תכנים שאינם הולמים לילדים בגילאי 10 ומעלה - - -

יעקב מרגי: ולגילאי 6?

<הילי חורב קסוטו: לא, זה לא מתאים לגילאי 6.

יעקב מרגי: את יכולה להסביר לי, יש לך אמצעי - - -

<הילי חורב קסוטו: ערוץ הילדים פונה לטווח גילאים - - -

יעקב מרגי: אני הולך איתך.

יעקב מרגי: תקשיבי, אני הולך איתך, אני יוצא מתוך הנחה שבעלי המקצוע שאת אומרת זה לא רק עורכים ויוצרי רייטינג - - -

<הילי חורב קסוטו: לא, לא - - -

יעקב מרגי: רגע, תני לי, אני עוזר לך, אני הולך איתך.

<הילי חורב קסוטו: אלה אנשי חינוך ו - - -

יעקב מרגי: אנשי חינוך ופסיכולוגים קליניים ומבינים בילדים והכול, אני רוצה לצאת מתוך הנחה, לא בדקתי, בסדר?

יעקב מרגי: ואני רוצה לצאת מתוך הנחה שבאמת התכנית שלך מכוונת רק לילדים מגיל 10 ומעלה, להרים את רמת ההגנה את מוכנה?

<הילי חורב קסוטו: כן.

יעקב מרגי: איך?

<הילי חורב קסוטו: אז אני אומרת, כדי להרים את רמת ההגנה, אם זה היה תלוי בי, התכנית הייתה מסווגת 10 ומעלה.

<הילי חורב קסוטו: היות שאי אפשר, אין סיווג כזה, אנחנו גם ביקשנו, במילה אחת - - -

יעקב מרגי: אני מודה לך על הכנות, תודה.

<הילי חורב קסוטו: - - - לגילאי 10 ומעלה.

יעקב מרגי: למרות הדיון הממש טלגרפי, בשעה ומשהו, הנושא מרתק וזה נושא שצריך לגלות בו אחריות מעבר לכל שיקול אחר.

יעקב מרגי: הוועדה מודה לחברי הכנסת שהשתתפו בדיון, לחבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר על יוזמת הדיון.

יעקב מרגי: הוועדה שמעה את חרדת ההורים מהתכנים של התכנית 'מתבגרים' שאליה נחשפים ילדים אף מתחת לגיל היעד.

יעקב מרגי: הוועדה מצרה על כך שהרגולטור לא מצא לנכון להיוועץ עם בעלי מקצוע ייעודיים כגון פסיכולוגים קליניים - - -

<קריאה: סליחה, היושב ראש, זה לא מה שאמרנו - - -

יעקב מרגי: תוכלי לשלוח לי מכתב מחאה על הסיכום, בסדר?

יעקב מרגי: הוועדה מצרה על כך שהנהלת הערוץ לא ראתה את טובת הילד ושלום הילד בשידור התכנים האלה.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת למועצת הכבלים לבחון מחדש את אישור התכנית ואת שעת השידור שלה.

יעקב מרגי: תודה רבה, הישיבה נעולה.